Справа № 825/1493/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Горяйнов
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області на постанову та
окрему ухвалу Чернігівського
окружного адміністративного суду від 23
травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області про визнання протиправними і
скасування вимог, зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ФОП ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом, у якому з урахуванням
уточнень просила визнати
протиправними та скасувати вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області від 03 квітня 2013
року № Ф-1448 та від 14 травня 2013 року №
Ф-1448 про сплату недоїмки, а також
зобов'язати відповідача припинити
нарахування єдиного соціального
внеску.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2013
року вказаний адміністративний позов
було задоволено частково та скасовано
вимоги про сплату недоїмки від 03 квітня
2013 року № Ф-1448 та від 14 травня 2013 року №
Ф-1448.

Також Чернігівський окружний
адміністративний суду від 27 травня 2013
року постановив окрему ухвалу щодо
неправомірних дій Управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області.

Не погоджуючись із вказаними судовими
рішеннями відповідач подав апеляційні
скарги, в яких просить скасувати
оскаржувану постанову та окрему ухвалу
і прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
позивач не набув загального пенсійного
віку, а тому не звільняється від сплати
страхових внесків.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області - залишити без
задоволення, а постанову та окрему
ухвалу Чернігівського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2013
року - без змін виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 від
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області надійшла вимога
про сплату недоїмки від 03 квітня 2013
року № Ф-1448.

Згідно вказаного документа та
повідомлення-розрахунку позивач була
зобов'язана перерахувати на
казначейський рахунок відповідача
єдиний страховий внесок за період з
січня по грудень 2012 року у розмірі 4572
грн. 42 коп.

ФОП ОСОБА_2 вважає дії відповідача щодо
нарахування єдиного страхового внеску
за період з січня по грудень 2012 року
неправомірними, у зв'язку з чим
звернулася до суду з даним позовом.

В подальшому позивач отримала від
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області вимогу про
сплату недоїмки від 14 травня 2013 року №
Ф-1448 та збільшила розмір позовних
вимог.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ФОП ОСОБА_2 про
скасування вимоги про сплату недоїмки
від 03 квітня 2013 року № Ф-1448 суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
звільнена від сплати єдиного
страхового внеску на підставі ч. 4 ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно ч. 4 ст. 4 вказаного Закону особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.

В зазначеній редакції ч. 4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» діє з 06 серпня
2011 року.

ФОП ОСОБА_2 обрала спрощену систему
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
серії НОМЕР_2 від 25 травня 2012 року, копія
якого приєднана до матеріалів справи.

Відповідно до пенсійного посвідчення
№ НОМЕР_1 від 18 лютого 2007 року та
довідки Управління Пенсійного фонду
України в м. Прилуках та Прилуцькому
районі Чернігівської області ОСОБА_2
отримує пенсію за віком.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що позивач звільнена
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Як на підставу для скасування
постанови суду від 27 травня 2013 року
відповідач посилається на те, що ОСОБА_2
не набула пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Вказані доводи відповідача колегія
суддів вважає необґрунтованими з
огляду на те, що при призначенні
позивачу пенсії за віком було
застосовано пільгу, передбачену ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Правомірність призначення позивачу
пенсії за віком не є предметом
доказування у даній справі, адже ч. 4 ст.
4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
пов'язує звільнення від сплати єдиного
внеску саме з фактом призначення та
отримання пенсії за віком, а не з
досягненням особою певного віку.

Як раніше зазначалося, фактичне
отримання позивачем пенсії за віком
підтверджується пенсійним
посвідченням № НОМЕР_1 від 18 лютого 2007
року та довідки Управління Пенсійного
фонду України в м. Прилуках та
Прилуцькому районі Чернігівської
області.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ФОП ОСОБА_2 про
скасування вимоги про сплату недоїмки
від 14 травня 2013 року № Ф-1448 та
постановлюючи окрему ухвалу суд першої
інстанції виходив з того, що у разі
збільшення боргу відповідач складає
нову вимогу лише на суму зростання
недоїмки.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він відповідає вимогам п. 6.9
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27 вересня 2010 року № 21-5 (далі
- Інструкція).

У відповідності до пп. «б» п. 6.3
Інструкції органи Пенсійного фонду
надсилають платникам вимогу про сплату
недоїмки в таких випадку, якщо платник
має на кінець календарного місяця
недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Згідно п. 6.9 Інструкції якщо протягом
наступного базового звітного періоду
платник наростив суми боргу, то після
проходження відповідної процедури
узгодження та оскарження до органу
державної виконавчої служби подається
вимога тільки на суму зростання боргу.

З наведених норм права вбачається, що у
разі, якщо після винесення вимоги про
сплату недоїмки сума боргу платника
єдиного страхового внеску
збільшується, складається наступна
вимога, яка включає в себе лише суму
зростання недоїмки.

Відповідачем не заперечується, що до
вимоги про сплату недоїмки від 14 травня
2013 року № Ф-1448 було включеному суму
боргу, що визначена у вимозі від 03
квітня 2013 року № Ф-1448.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
правомірно скасовано вимогу про сплату
недоїмки від 03 квітня 2013 року № Ф-1448 та
постановлено окрему ухвалу щодо
неправомірних дій Управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області.

Доводи апеляційної скарги Управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області не спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені в
постанові та окремій ухвалі від 27
травня 2013 року, і не можуть бути
підставами для їх скасування.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області - залишити без
задоволення, а постанову та окрему
ухвалу Чернігівського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2013
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційних скарг
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області - відмовити.

Постанову та окрему ухвалу
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.