Справа № 826/13241/13-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Амельохін В.В.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Літвіної Н.М.

Суддів:
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі:
Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23 вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ексіст
Україна» до Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва Державної податкової служби про
визнання незаконними і скасування
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ДПІ у Подільському районі м. Києва ДПС
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
вересня 2013 року адміністративний позов
було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Подільському районі м. Києва ДПС
№, № від 14 травня 2013 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - ДПІ у Подільському районі
м. Києва Головного управління
Міндоходів у м. Києві, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ДПІ у Подільському районі м.
Києва ДПС проведено перевірку ТОВ
«Ексіст Україна» з питань дотримання
вимог податкового законодавства щодо
правомірності нарахування з податку на
додану вартість та податку на прибуток
по взаємовідносинам з ТОВ
«Технокомрезерв» () за
період з 01 серпня 2012 року по 30 листопада
2012 року, за результатами якої 27 лютого
2013 року складено акт №616/22-5-04/36047792.

Перевіркою встановлено порушення п. п.
138.1.1. п. 138.1 п. 138.2 ст. 138 ПК України в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 3 918 927, 00 грн.,
в тому числі за періоди: ІІІ квартал 2012
року - 2 649 057, 00 грн., 2012 рік - 3 918 927, 00 грн.;
п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в
результаті чого занижено ПДВ за період
з 01 серпня 2012 року по 30 листопада 2012
року на загальну суму 783 786, 00 грн., в
тому числі по періодам: серпень - 134 167, 00
грн., вересень - 395 645, 00 грн., жовтень - 87
228, 00 грн., листопад - 166 746, 00 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем 14 травня 2013 року прийняті
податкові повідомлення - рішення
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 1 175 679, 00 грн., в тому
числі основний платіж - 783 786, 00 грн. та
штрафні санкції - 391 893, 00 грн. та № ,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ в розмірі 1 234 463, 00
грн., в тому числі основний платіж - 822 975,
00 грн. та штрафні санкції - 411 488, 00 грн.

Між тим, колегія суддів з рішенням
податкового органу не погоджується,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем (Покупець) та ТОВ
«Технокомрезерв» (Постачальник)
укладено договір поставки № 12/09-035 від 01
вересня 2012 року, відповідно до якого
Постачальник зобов'язується
поставляти Покупцю запасні частини на
автомобілі, технічні рідини окремими
партіями за цінами, в асортименті та
кількості, що остаточно погоджується
сторонами в накладних, які є
невід'ємною частиною договору, а
Покупець зобов'язаний приймати товар,
та оплачувати його на встановлених
договором умовах.

В підтвердження виконання умов
вказаного договору ТОВ
«Технокомрезерв» було надані
видаткові накладні №83 від 13 вересня 2012
року на суму 215 608, 99 грн. та ПДВ 43 121,
80грн., № 86 від 14 вересня 2012 року на суму
216 251, 42 грн. та ПДВ 43 250, 28грн., № 87 від 14
вересня 2012 року на суму 158 001, 24 грн. та
ПДВ 31 600, 25 грн., № 105 від 17 вересня 2012
року на суму 263 361, 82 грн. та ПДВ 52 672, 36
грн., № 36 від 09 жовтня 2012 року на суму 294
853, 50 грн. та ПДВ 58 970, 70 грн., № 48 від 11
жовтня 2012 року на суму 141 286, 11 грн. та ПДВ
28 257, 22 грн., № 89 від 20 листопада 2012 року
на суму 296 279, 20 грн. та ПДВ 59 255, 98грн., № 107
від 22 листопада 2012 року на суму 238 913, 09
грн. та ПДВ 47 782, 62 грн., № 110 від 23
листопада 2012 року на суму 158 659, 91 грн. та
ПДВ 31 731, 98 грн., № 147 від 21 листопада 2012
року на суму 139 877, 04 грн. та ПДВ 27 975, 41
грн.; податкові накладні № 83 від 13
вересня 2012 року на суму 215 608, 99 грн. та
ПДВ 43 121, 80 грн., № 86 від 14 вересня 2012 року
на суму 216 251, 42 грн. та ПДВ 43 250, 28 грн., № 87
від 14 вересня 2012 року на суму 158 001, 24грн.
та ПДВ 31 600,25грн., № 105 від 17 вересня 2012
року на суму 263 361, 82 грн. та ПДВ 52 672, 36
грн., № 36 від 09 жовтня 2012 року на суму 294
853, 50 грн. та ПДВ 58 970, 70 грн., № 48 від 11
жовтня 2012 року на суму 141 286, 11грн. та ПДВ
28 257, 22 грн., № 89 від 20 листопада 2012 року
на суму 296 279, 92 грн. та ПДВ 59 255, 98 грн., №
103 від 20 листопада 2012 року на суму 296 279, 92
грн. та ПДВ 59 255, 98 грн., № 107 від 22
листопада 2012 року на суму 238 913, 09 грн. та
ПДВ 47 782, 62 грн. № 147 від 30 листопада 2012
року на суму 158 659, 91 грн. та ПДВ 31 731, 98
грн.

Крім того, 01 серпня 2012 року між
позивачем (Замовник) та ТОВ
«Технокомрезерв» (Виконавець) укладено
договір № 12/08-012 про надання послуг,
відповідно до якого Виконавець надає
Замовнику маркетингові послуги,
зазначені у підпункті 1.2 цього
договору.

Згідно до п. п. 1.2 договору під
маркетинговими послугами сторони
цього договору розуміють наступні дії,
спрямовані на підвищення кількості
звернень потенційних клієнтів до
компанії-Замовника та стимулювання
збуту продукції Замовника:

організація та проведення промо-акцій
з метою розповсюдження інформації про
продукцію замовника; просування
веб-сайта Замовника в пошукових
системах мережі Інтернет з метою
забезпечення більшої кількості
звернень до Замовника; організація
інформаційних акцій із залученням
СМС-сервісів мобільних операторів для
інформування потенційних клієнтів про
новини компанії-Замовника; розміщення
реклами Замовника в мережі Інтернет;
розміщення реклами замовника в засобах
масової інформації; надання
консультаційних послуг, щодо
підвищення рівня збуту продукції
Замовника. Перелік послуг узгоджується
сторонами окремо і зазначається в
додатках до цього договору. На
підтвердження факту надання
Виконавцем Замовнику послуг
складається акт в порядку згідно
розділу 2 договору.

На виконання умов вказаного договору
ТОВ «Технокомрезерв» виписані
податкові накладні № 173 від 31 серпня 2012
року, № 211 від 30 вересня 2012 року на
загальну суму 1 795 833, 33 грн. та ПДВ 895 583, 33
грн. та акти виконаних робіт (наданих
послуг) № 173/1, № 173/2, № 173/3, № 173/4 від 31
серпня 2012 року з додатками № 1 та № 2 до
актів виконаних робіт № 173/2, № 173/3, №
211/1, № 211/2, № 211/3, № 211/4 від 30 вересня 2012
року з додатком № 1 до актів виконаних
робіт № 211/2, № 211/3.

Позивачем суми ПДВ по податковим
накладним включені до складу
податкового кредиту.

Проте, відповідно до висновку
спеціаліста № 624 від 14 листопада 2012
року науково-дослідного
експертно-криміналістичного центра
СТКЗР Білоцерківського MB головного
управління МВС України в Київській
області та листа ДПІ у Солом'янському у
м. Києві ДПС № 1436/07.09/13 від 26 грудня 2012
року оперуповноваженого ГВ ПМ ДПІ у
Солом'янському у м. Києві ДПС
лейтенанта податкової міліції
Прохорова К.О. було встановлено, що
директор ТОВ «Технокомрезерв» ОСОБА_4
не являється директором та засновником
TOB «Технокомрезерв» (код 36303038), TOB «Прайм
Дівепмент» (код 35143076) та засновником TOB
«ТЕКОВО» (код 36256223), оскільки грошові
кошти в статутний капітал
вищезазначених підприємств він не
вносив, фінансово-господарські
документи не складав та не підписував,
а тому контрагенти вищевказаних фірм
йому не відомі та господарської
діяльності з ними не проводив.

Отже, фінансово-господарська
діяльність TOB «Технокомрезерв»
здійснювалася поза межами правового
поля, що у свою чергу свідчить про не
набуття належним чином цивільної право
та дієздатності TOB «Технокомрезерв»,
фінансово-господарські
взаємовідносини між TOB
«Технокомрезерв» та контрагентами
вчинено без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювались цими
правочинами.

Згідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України - право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України -
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту згідно з п. 198.2 ст.
198 ПК України вважається дата тієї
події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України - не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Відповідно до п. 201.4., 201.6. ст. 201 ПК
України - податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України
передбачено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» - підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1
названого Закону - це дія або подія, яка
викликає зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Отже, з наведених законодавчих
приписів вбачається, що наслідки в
податковому обліку створюють лише
реально вчинені господарські операції,
тобто ті, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків. При цьому
господарські операції мають бути
відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту.

Зокрема, не може визнаватися право
платника ПДВ на податковий кредит у
тому разі, якщо відповідні товари ним
реально не придбавалися, або якщо
витрати на таке придбання реально не
понесені тощо.

Отже, з наведених законодавчих
приписів вбачається, що наслідки в
податковому обліку створюють лише
реально вчинені господарські операції,
тобто ті, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків. При цьому
господарські операції мають бути
відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту та
відповідати господарській меті
підприємства.

Зокрема, не може визнаватися право
платника ПДВ на податковий кредит у
тому разі, якщо відповідні товари ним
реально не придбавалися, або якщо
витрати на таке придбання реально не
понесені тощо.

Відповідно до п. 1 Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених наказом
Міністерства транспорту України № 363
від 14 жовтня 1997 року -
товарно-транспортна накладна - це
єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу. Згідно п. 11.7
зазначених Правил перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у замовника
(вантажовідправника), другий
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача, передаються
перевізнику.

Як вбачається з матеріалів справи, у TOB
«Технокомрезерв» відсутня
матеріально-технічна база та
працівники, що унеможливлювало надання
послуг, відсутні дані щодо виду, часу,
змісту та обсягу господарської
операції (на підтвердження операцій,
переміщення, зберігання товарів та ін.),
одиницю виміру господарської операції,
що не підтверджує факту їх надання та
не дає можливості зробити висновки
щодо того за чий рахунок здійснювало
перевезення товарів та зв'язку цих
витрат з фінансово-господарською
діяльністю позивача.

Крім того, TOB «Ексіст Україна» не було
надано документів, що підтверджують
правомірність включення витрат на
проведення маркетингових заходів, а
саме: підприємством не надано
документів про те, які саме
маркетингові послуги надавалися, де
надавалися, які товарно-матеріальні
цінності рекламувались тощо.

До суду також не було надано жодного
підтверджуючого документу щодо
фактичного проведення маркетингових
заходів, їх змісту та обсягу.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що хоча законодавством і не
наведено виключного переліку вимог
щодо оформлення результатів виконання
таких послуг, однак документи мають
бути достатніми для визначення
характеру, виду, обсягу наданих послуг.

Враховуючи, що документи надані до суду
містять лише загальні посилання щодо
надання послуг, передбачених
договором, без конкретизації їх видів,
обсягів, а в матеріалах справи відсутні
інші докази надання цих послуг
позивачу, а тому позивачем не
підтверджено реального здійснення
господарських операцій з TOB
«Технокомрезерв».

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції неналежним чином
дослідив реальність господарських
операцій, що є підставою для виникнення
права на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування,
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачем не доведено, що
господарські операції носили реальний
характер, а судом встановлено
відсутність реальної можливості
надання послуг ТОВ «Технокомрезерв»,
господарські операції оформлені лише
документально та не спрямовані на
реальне настання правових наслідків.

Таким чином, відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції та не дають підстав вважати
судове рішення таким, що прийняте з
дотриманням норм матеріального права.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва Головного управління
Міндоходів у м. Києві - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23 вересня 2013 року -
скасувати.

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ексіст Україна» до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі м. Києва Державної
податкової служби про визнання
незаконними і скасування податкових
повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, тобто з 05
лютого 2014 року, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлений 04
лютого 2014 року.

Головуючий суддя

Літвіна Н. М.

Судді:

Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.