Справа № 233/7899/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бєлостоцька
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року
справа №233/7899/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д., Шальєвої В.А.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 29 листопада 2013
року у справі №233/7899/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області про визнання рішення
незаконним, його скасування та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління пенсійного Фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
рішення незаконним, його скасування та
зобов'язання вчинити певні дії. Свої
вимоги мотивує тим, що з 30.11.2006 року їй
була призначена пенсія відповідно до
ст.20 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування». При
обчисленні розміру пенсії
відповідачем по справі не було
враховано наступні складові
заробітної плати: матеріальна допомога
на оздоровлення, матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань, індексація заробітної плати.
03.09.2013 року вона отримала довідку
Виконкому Костянтинівської міської
ради про розмір її заробітної плати,
яка містить вищезазначені складові
заробітної плати та звернулась до УПФУ
в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області із заявою про перерахунок
пенсії, але отримала відмову, викладену
у рішенні відповідача від 27.09.2013 року, в
обґрунтування якої відповідач
послався на статтю 21 Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування».

Позивач просила визнати
незаконним та скасувати рішення
відповідача по справі від 27.09. 2013 року
про відмову в перерахунку пенсії з
моменту призначення з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

Ухвалою суду від 29.11.2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області в частині
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії за період часу з
29.11.2006 року по 27.04.2013 року включно
залишені без розгляду.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 29.11.13 року адміністративний позов
ОСОБА_2 задоволений частково, внаслідок
чого визнано незаконним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області від 27 вересня 2013 року про
відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_2,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок пенсії з 01 жовтня 2013 року з
урахуванням зазначених у довідці
Виконкому Костянтинівської міської
ради №76 від 03 вересня 2013 року отриманих
позивачем сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та індексації заробітної плати.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, Управлінням
Пенсійного Фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області подана
апеляційна скарга, в якій апелянт
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у
повному обсязі (а.с.48). Обґрунтовуючи
доводи апеляційної скарги, відповідач
вказує, що премію з економії заробітної
плати, матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань,
допомогу на оздоровлення, грошову
винагороду державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків, суми індексації
заробітної плати не можна віднести до
надбавок, передбачених ст.33 Закону
№3723-ХІІ до заробітної плати, оскільки
дані виплати носять нерегулярний, а
одноразовий характер; вищевказані
виплати не є складовою частиною
заробітної плати, а сам факт утримання
із суми допомоги збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування не є
підставою для включення її до складу
заробітної плати державного службовця.

Позивач та представники
відповідача в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення, що дає
суду право розглянути справу у
відсутність сторін в порядку
письмового провадження на підставі
ст.197 ч.1 п.2 КАС України.

Колегія суддів, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного Фонду Україні в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області і є
отримувачем пенсії за віком на
підставі Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування», що
підтверджується копією трудової
книжки (а.с.12-13), копією розпорядження
міського голови №208лс від 20 грудня 2006
року (а.с.14) пенсійним посвідченням
(а.с.8).

Відповідно до довідки Виконавчого
комітету Костянтинівської міської
ради №18/06 від 29 листопада 2006 року (а.с.29)
станом на 30.11.2006 року заробітна плата
позивача для призначення пенсії
становила 1949,63 грн і складалась із
посадового окладу, надбавок за ранг та
вислугу років, високі досягнення у
праці, премії.

Як вбачається з листа Управління
Пенсійного Фонду Україні в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області №92/К-01-01-03 від
14.08.2013 року, первинно розмір пенсії
позивачки по справі було визначено
саме на підставі довідки №18/06 від 29.11.2006
року (а.с.24-25)

Як вбачається з довідки Виконавчого
комітету Костянтинівської міської
ради №76 від 03.09.2013 року (за формою, що
затверджена Постановою правління ПФУ
від 14 лютого 2011 року №5-1) в 2004-2006 роках
ОСОБА_2 була сплачена індексація
заробітної плати у розмірі 132,17 грн,
матеріальна допомога на оздоровлення у
розмірі 3337,51 грн та матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань у розмірі
3139,46 грн. На всі виплати, включені у
довідку, нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (а.с.15-19)

Рішенням від 27.09.2013 року позивачу
відмовлено в перерахунку пенсії з
урахуванням довідки про складові
заробітної плати №76 від 03 вересня 2013
року з урахуванням сум матеріальної
допомоги до відпустки, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати. (а.с.10-11)

За змістом статті 37 Закону України
«Про державну службу», у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин, (далі - Закон № 3723-XII) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадового окладу, премій, доплат за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.5 ст. 33 зазначеного Закону
надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби в таких
розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Частина 7 ст.33 Закону України «Про
державну службу» встановлює, що умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами та
матеріальна допомога в розумінні
статті 33 Закону України «Про державну
службу» належать до додаткових видів
грошового забезпечення і приймаються
при нарахуванні пенсії лише особам, які
отримували такі надбавки під час
перебування на державній службі та
були звільненні зі служби після їх
запровадження.

Відповідно до вимог ст.371 Закону
України «Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

На суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань і
індексацію нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що відображено у
наданій довідці за формою, що
затверджена Постановою правління ПФУ
від 14 лютого 2011 року №5-1 (а. с. 15-19).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року №1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Вказана правова позиція відображена у
Постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012р. по справі №21-430а11 та, на
підставі ст.2442 КАС України, є
обов'язковою для застосування.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що пенсія
позивача повинна обчислюватись із
заробітної плати, яку вона фактично
отримувала на день звільнення, в тому
числі з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
вимог позивача.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 29 листопада 2013
року у справі №233/7899/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 29 листопада 2013 року у справі
№233/7899/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду за наслідками розгляду у
письмовому провадженні набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів
М.В.
Бишов

В.А. Шальєва

І.Д.
Компанієць