Справа № 804/12969/13-а
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 листопада 2013 р. Справа № 804/12969/13-а

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя
Букіна Л.Є.,

за участю:

секретаря судового засідання
Червяченко Д.В.,

представників позивача
Келеберда Л.Р.,

Келеберда В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВІС» до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про зобов'язання вчинити певні
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ВІС» (далі - позивач,
ТОВ «ВІС») звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області (далі-відповідач), у якому
просить:

- зобов'язати Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції зареєструвати
нерухоме майно (сервісний центр з
обслуговування автомобілів - на 1
поверсі вбудовано-прибудоване
нежитлове приміщення № 171 поз.1-22 у
житловому будинку літ.А-9, А-1, ганок літ
«а», загальною площею 388,8 кв.м. за
адресою: вул. Героїв Сталінграда, 31)
придбане ТОВ «ВІС» згідно договору
купівлі-продажу № 1510/Н від 22.04.2013 року
та видати свідоцтво права власності на
нього.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що державний реєстратор
безпідставно відмовив у державній
реєстрації прав власності ТОВ «ВІС» на
нерухоме майно, а саме: сервісний центр
з обслуговування автомобілів - на 1
поверсі вбудовано-прибудоване
нежитлове приміщення № 171 поз.1-22 у
житловому будинку літ.А-9, А-1, ганок літ
«а», загальною площею 388,8 кв.м. за
адресою: вул. Героїв Сталінграда, 31,
оскільки державну реєстрацію прав та
їх обтяжень повинен вчинити нотаріус
під час вчинення нотаріальної дії.

У судовому засіданні
представники позивача позовні вимоги
підтримали, просили позов задовольнити
повністю, надали пояснення, аналогічні
доводам позовної заяви.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши письмові докази у
справі, проаналізувавши чинне
законодавство, суд доходить висновку,
що адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що представник
позивача 26.06.2013 року подав до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області заяву для реєстрації права
власності на нежитлове приміщення, що
знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Героїв
Сталінграду, 31.

Державний реєстратор реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Антонова Тетяна Євгенівна
рішенням від 16.07.2013 року № 3987332
відмовила у реєстрації права власності
на вищезазначене нежитлове приміщення,
посилаючись на те, що нотаріус
проводить державну реєстрацію прав у
результаті вчинення нотаріальної дії з
нерухомим майном.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст.13 Конституції України
та ст. 321 Цивільного кодексу України
право власності є непорушним.

Правовідносини, пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обтяжень
та правочинів щодо нерухомості,
врегульовані Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, встановлює Порядок державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року № 703 (далі - Порядок № 703).

Згідно із пунктів 16 та 23 зазначеного
Порядку № 703 державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

При прийнятті оскарженого рішення
відповідач посилається на те, що
відповідно до п.2 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011
року № 703 нотаріус проводить державну
реєстрацію прав у результаті вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном.

Так, згідно статті 24 Закону у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу від 22.04.2013 року №1510/Н,
укладеного між Департаментом
корпоративних прав та правового
забезпечення Дніпропетровської
міської ради та ТОВ «ВІС», посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, ТОВ «ВІС»
придбало сервісний центр з
обслуговування автомобілів - на I
поверсі вбудовано-прибудоване
нежитлове приміщення № 171 поз. 1-22 у
житловому будинку літ.А-9, А'-1, ганок літ.
«а», загальною площею 388,8 кв.м. за
адресою: вул. Героїв Сталінграда, 31 у м.
Дніпропетровську. Згідно договору
право власності переходить з моменту
державної реєстрації права власності,
яка здійснюється після сплати у
повному обсязі ціни продажу об'єкта - 915
806,40 грн.

Судом встановлено, що сума за договором
сплачена повністю, що підтверджується
копіями приватизаційних платіжних
доручень, сторонами 17.05.2013 року
підписаний акт прийому-передачі
нежитлового приміщення (будівлі).

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України
«Про приватизацію державного майна»
право власності на об'єкт переходить до
покупця після сплати в повному обсязі
ціни продажу об'єкта. У разі якщо
об'єктом є нерухоме майно (нерухомість),
право власності на нього переходить до
покупця після державної реєстрації
права власності на придбаний об'єкт в
установленому законом порядку, яка
здійснюється після сплати у повному
обсязі ціни продажу об'єкта.

Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)»
встановлено, що право володіння,
користування і розпорядження об'єктом
приватизації переходить до покупця
після сплати в повному обсязі ціни
продажу об'єкта приватизації. У разі
якщо об'єктом є нерухоме майно, право
власності на нього переходить до
покупця після державної реєстрації в
установленому законом порядку права
власності на придбаний об'єкт, яка
здійснюється після сплати у повному
обсязі ціни продажу об'єкта.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону України
«Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)»
передбачено, що право власності на
державне майно підтверджується
договором купівлі-продажу, який
укладається між покупцем та
уповноваженим представником
відповідного органу приватизації, а
також актом приймання-передачі
зазначеного майна. Частина 5 цієї
статті передбачає, що договір
купівлі-продажу є підставою для
внесення коштів у банківську установу
на обумовлений договором рахунок як
оплату за придбаний об'єкт
приватизації, а частина 6 цієї статті
встановлює, що у триденний термін після
сплати в повному обсязі ціни продажу
об'єкта приватизації уповноважений
представник органу приватизації і
новий власник підписують акт передачі
приватизованого об'єкта.

Також необхідно зауважити, що
положеннями п.п.26, 27 Порядку № 703, для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи визначені цим порядком
відповідно до закону.

Тобто у даному випадку, враховуючи
особливості, встановлені
законодавством про приватизацію,
такими документами є приватизаційне
платіжне доручення та акт приймання -
передачі приватизованого об'єкта.

Абзацом 3 п. 5 ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація прав у результаті вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном
проводиться нотаріусом, яким вчинено
таку дію.

Відповідно до аб.5 п.2 Порядку №703,
нотаріус проводить державну
реєстрацію прав у результаті вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном.

При цьому, згідно з ч.9 ст. 15 Закону
України «Про Державну реєстрацію прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлено, що державна реєстрація
прав, їх обтяжень у результаті вчинення
нотаріальної дії проводиться
одночасно з вчиненням такої дії.

Враховуючи, що станом на 22.04.2013 року,
тобто в момент нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
№ 1510/Н, право власності не перейшло до
покупця ТОВ «ВІС», через несплату за
об'єкт приватизації та відсутність
передбачених законом документів, що
підтверджують право власності,
зокрема, акт приймання-передачі
приватизованого об'єкта, то у
нотаріуса, який вчиняв нотаріальну дію
щодо посвідчення договору, немає
правових підстав для проведення
державної реєстрації переходу права
власності до TOB «ВІС» після вчинення
нотаріальної дії щодо посвідчення
договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
Державну реєстрацію прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», державна
реєстрація прав є обов'язковою. При
цьому ч. 5 цієї статті встановлює, що
державна реєстрація прав проводиться
органом державної реєстрації прав, а
також нотаріусом у встановлених цим
Законом випадках. Тобто, якщо нотаріус
не має права виконати функції
державного реєстратора, то провести
державну реєстрація прав зобов'язаний
орган державної реєстрації прав.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що рішення реєстратора прав
на нерухоме майно про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень є не правомірним, а тому суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з положеннями статті 8 Закону
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
проводить державну реєстрацію прав та
їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації орган державної реєстрації
прав, яким є, зокрема, Реєстраційна
служба Дніпропетровського міського
управління юстиції.

З урахуванням вищевикладених обставин,
суд вважає, що вимоги позивача
обґрунтовані і підлягають задоволенню
в повному обсязі. Також, суд,
використовуючи право, передбачене ч. 2
ст. 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, для повного
захисту прав та інтересів Позивача,
вважає за необхідне визнати
протиправним та скасувати рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
16.07.2013 року № 3987332 та зобов'язати
Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області здійснити реєстрацію за ТОВ
«ВІС» придбаного нерухомого майна.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВІС» -
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
16.07.2013 року № 3987332.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області здійснити реєстрацію за
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ВІС» нерухомого
майна: сервісний центр з
обслуговування автомобілів - на I
поверсі вбудовано-прибудоване
нежитлове приміщення № 171 поз. 1-22 у
житловому будинку літ.А-9, А'-1, ганок літ.
«а», загальною площею 388,8 кв.м. за
адресою: вул. Героїв Сталінграда, 31 у м.
Дніпропетровську.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складений
05.12.2013 року.

Головуючий суддя
Л.Є. Букіна