Справа № 1519/2-а-352/11
Суддя: Роїк Д. Я.
Дата ухвалення: 2011-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1519/2а-352/11
Провадження № 2а/7003/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2011 року суддя Малиновського
районного суду міста Одеси Роїк Д.Я.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області про
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2010 року ОСОБА_1 звернувся до
Малиновського районного суду міста
Одеси з адміністративним позовом, в
якому просить суд: визнати
протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області з відмови у
проведенні ОСОБА_1 щомісячного
підвищення до пенсії за участь у
бойових діях з 01.01.2000 року; зобов'язати
Головне управління Пенсійного фонду
України в Одеській області провести
перерахунок ОСОБА_1 щомісячного
підвищення до пенсії як учаснику
бойових дій у розмірі 150 відсотків
мінімальної пенсії за віком за період з
01.01.2000 року по 31.06.2006 року, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого Законами України на
відповідні роки, та з 01.07.2006 року,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком; зобов'язати Головне
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області виплатити ОСОБА_1 суму
недоотриманого щомісячного підвищення
до пенсії як учаснику бойових дій з
01.01.2000 року виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб які
тратили працездатність, встановленого
законами України на відповідні роки та
виплачувати з 01.07.2006 року у розмірі не
менше ніж 538,50 гривні.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що він є пенсіонером
Міністерства оборони України,
учасником бойових дій з 1996 року. В
період з 2000 року по 2006 рік умови і
порядок підвищення пенсії учасником
бойових дій пенсіонерам ЗС України
були встановлені Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» і Законом України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ і деяких
інших осіб», зокрема вказаними
нормативними актами в період з 2000 року
по 2006 рік передбачалось підвищення
пенсії для учасників бойових дій на 150
відсотків мінімальної пенсії за віком.
З 01.07.2006 року вступили в дію зміни
внесені до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту, внаслідок чого
було погіршено положення позивача в
сфері пенсійного забезпечення».

17.01.2011 року ухвалою суду відкрито
скорочене провадження у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області про
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії.

Головне управління Пенсійного фонду
України в Одеській області надало суду
заперечення в яких просило в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. При цьому відповідач посилався
на те, що позивачем пропущено строк
позовної давності, передбачений ч.2 ст.99
КАС України. Уповноважені органи
Пенсійного фонду України з 2007 року
здійснюють функції щодо призначення
(перерахування) та виплати пенсій
військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу, які
мають право на пенсійне забезпечення
на умовах Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб». Також відповідач посилається на
те, що ст. 2 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» встановлено, що
законодавство України про статус
ветеранів війни та їх соціальні
гарантії складається з цього Закону та
інших актів законодавства України.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Разом з тим,
частиною третьою цієї ж статті
встановлено, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Враховуючи
наведене, положення ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії не
застосовується для визначення розміру
підвищення до пенсії, передбаченого ст.
12 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту». Стосовно розміру мінімальної
пенсії, яка є базовою для обчислення
надбавок та підвищень до пенсій,
Кабінетом Міністрів України прийняті
постанови від 19.03.1996 року № 342, від 26.07.1996
року № 831 і зазначений розмір складав
16,62 грн. З січня 2002 року Кабінет
Міністрів України прийняв постанову №1
«Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету», в п. 2 якої
встановлено, що підвищення,
передбачені Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» починаючи з 1
січня 2002 року здійснюється виходячи з
розміру 19 грн. 91 коп. Таким чином,
приймаючи постанову від 03.01.02 №1 «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», Кабінет Міністрів
України діяв в порядку, в межах і в
спосіб, передбачений Конституцією і
законами України. Таким чином, з 01.01.2000
року по 01.07.2006 року позивач отримував
підвищення до пенсії за участь у
бойових діях у розмірі, встановленому
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та постановами Кабінету
Міністрів України від 19.03.1996 року № 342,
від 26.07.1996 року № 831, від 03.01.2002 року № 1.
Також відповідач зазначив, що Законом
України від 05.10.2005 N 2939-IV внесено зміни
до ст. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а саме: частину
четверту статті 12 викладено в
наступній редакції: «Учасникам бойових
дій пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються в розмірі
25 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність».
Отже, з 01.07.2006 року позивачу підвищення
до пенсії виплачується в розмірі 25
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Сторони в судове засідання не
викликались, оскільки справа
розглядається в порядку скороченого
провадження без присутності сторін
відповідно до ст. 183-2 КАС України.

Дослідивши наявні в справі докази,
оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини суд дійшов
висновку, що є наявність достатніх
підстав для прийняття законного та
обґрунтованого судового рішення.
Вимоги адміністративного позову
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Правовідносини між сторонами є
адміністративно-правовими та
урегульовані положеннями КАС України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
пенсіонером Міністерства оборони
України та учасником бойових дій.
Вказане підтверджується Посвідченням
серії НОМЕР_1, Посвідченням серії
НОМЕР_2.

Згідно з листа Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області від 13.10.2010 року за № 2039/Б-4,
підвищення пенсії, як учаснику бойових
дій нараховується відповідно до Закону
України від 22.10.1993 року «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», згідно з яким
учасникам бойових дій та інвалідам
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, з 01.07.2006 року
підвищується у розмірі 25 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. В таких
розмірах ОСОБА_1 нараховувалося
підвищення пенсії до 28.04.2010 року. До
внесення змін до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», тобто до 01.07.2006
року учасникам бойових дій пенсії або
щомісячне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищувалися на 150 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Разом з
тим, мінімальні розміри пенсій, які
встановлювалися в цей період
постановами Кабінету Міністрів
України, не застосовувалися для
визначення розмірів соціальних пенсій,
надбавок, підвищень та інших доплат до
пенсій.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції
України пенсії, інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» основні
державні соціальні гарантії
встановлюються законами з метою
забезпечення конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень.
До числа основних державних соціальних
гарантій включаються: мінімальний
розмір заробітної плати; мінімальний
розмір пенсії за віком;
неоподатковуваний мінімум доходів
громадян; розміри державної соціальної
допомоги та інших соціальних виплат.
Основні державні соціальні гарантії,
які є основним джерелом існування, не
можуть бути нижчими від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» учасникам
бойових дій пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються в розмірі
150 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

З 01.07.2006 року вступили в дію зміни
внесені до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» внесені Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від
05.10.2005 року № 2939-IV, внаслідок чого було
значно погіршено положення позивача в
сфері пенсійного забезпечення. Згідно
нової редакції ч. 4 ст. 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» встановлено,
що учасникам бойових дій пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються в розмірі 25 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» права та
пільги для ветеранів війни і членів їх
сімей, встановлені раніше
законодавством України і
законодавством колишнього Союзу РСР,
не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни.

Згідно ст. 22 Конституції України, при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» нараховані суми
пенсії, не отримані пенсіонером з вини
органу Пенсійного фонду України,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» суми
пенсії, не одержані своєчасно з вини
органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Посилаючись на вищевикладене, суд
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 46 Конституції
України, ст. ст. 2, 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», ст. 17 Закону
України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії», ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», ст. 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.ст. 9-11, 70,
159-163, 167, 183-2 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Дії Головного управління Пенсійного
фонду України в Одеській області з
відмови у проведенні ОСОБА_1
щомісячного підвищення до пенсії за
участь у бойових діях з 01.01.2000 року -
визнати протиправними.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області провести перерахунок ОСОБА_1
щомісячного підвищення до пенсії як
учаснику бойових дій у розмірі 150
відсотків мінімальної пенсії за віком
за період з 01.01.2000 року по 31.06.2006 року,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого
Законами України на відповідні роки, та
з 01.07.2006 року, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області виплатити ОСОБА_1 суму
недоотриманого щомісячного підвищення
до пенсії як учаснику бойових дій з
01.01.2000 року виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб які
тратили працездатність, встановленого
законами України на відповідні роки та
виплачувати з 01.07.2006 року у розмірі не
менше ніж 538,50 (п'ятсот тридцять вісім
гривень п'ятдесят копійок) гривень.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Малиновський районний суд м.
Одеси шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня її проголошення.
Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя: