Справа № 1519/13208/2012
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

14 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1519/13208/2012

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Буран О.М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України у Малиновському районі м. Одеси
на постанову Малиновського районного
суду міста Одеси від 03 грудня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Малиновському районі м. Одеси
про відновлення виплати пенсії за
віком, як пенсіонеру та громадянину
України, який мешкає за кордоном,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою до Управління
Пенсійного фонду (далі УПФ) України у
Малиновському районі м. Одеси, в якій
просить зобов'язати відповідача
поновити йому виплату пенсії за віком з
07 жовтня 2009 року.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначив, що дії відповідача
щодо припинення виплати йому пенсії за
віком є неправомірними, оскільки
рішенням Конституційного суду України
від 07.10.2009 року №25-рп/2009 положення п.2 ч.1
ст.49, другого речення ст.51 Закону №1058-IV
на підставі яких йому було припинено
виплату пенсії за віком, визнанні
неконституційними.

Постановою Малиновського районного
суду міста Одеси від 03 грудня 2012 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФ
Малиновському районі м. Одеси про
відновлення виплати пенсії за віком,
як пенсіонеру та громадянину України,
який мешкає за кордоном - задоволено
частково.

Зобов'язано УПФ України в
Малиновському районі м. Одеси
відновити та виплачувати ОСОБА_2, який
постійно проживає за межами України - в
Державі Ізраїль, пенсію за віком з 19
січня 2012 року за межі України, в Державу
Ізраїль.

В апеляційній скарзі УПФ України у
Малиновському районі м. Одеси
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги УПФ України у
Малиновському районі м. Одеси,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином
України, що підтверджується даними
паспорту громадянки України для виїзду
за кордон НОМЕР_1, виданим 22.06.2007 року та
дійсним до 22 червня 2017 року.

Відповідно до пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_2 від 05.04.1998 року позивачу
було призначено пенсію за віком з 02.04.1998
року довічно.

У 2007 році позивач виїхав на постійне
місце проживання до держави Ізраїль.

09.07.2012 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про поновлення
йому виплати пенсії за віком.

У відповіді, за вихідним №265/Р-1 від
16.07.2012 року, УПФ України в Малиновському
районі м. Одеси відмовило позивачу в
поновленні виплати пенсії за віком у
зв'язку із тим, що для реалізації
Рішення Конституційного Суду України
№25-рп/2009 від 07.10.2009 року потрібне
прийняття спеціального Закону України,
яким будуть передбачені умови, норми та
механізм виплати пенсій громадянам,
які виїхали або будуть виїжджати на
постійне місце проживання за кордон.
Крім цього, у Рішенні Конституційного
Суду України також звернуто увагу
Верховної Ради України на необхідність
приведення у відповідність до
Конституції України положень інших
законів, які регламентують виплату
пенсій пенсіонерам, які постійно
проживають у державах, з якими Україною
не укладено відповідного договорів. На
підставі викладеного, відповідач
зазначив, що на даний час підстав
поновити виплату пенсії немає.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач, проживаючи в
державі Ізраїль як громадянин України,
має такі ж самі конституційні права, як
і інші громадяни України, оскільки
Конституція Україні та пенсійне
законодавство України не допускає
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії, за
ознакою місця проживання громадянина
України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
визнання дій відповідача
протиправними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.51 Закону №1058-IV у разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, виплачується за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Рішення Конституційного суду України
від 07.10.2009 року №25-рп/2009, на яке
посилається позивач та суд першої
інстанції, визнало неконституційними
положення п.2 ч.1 ст.49, другого речення
ст.51 Закону №1058-IV, які стосуються
припинення виплати тих пенсій, які були
призначені пенсіонеру до його виїзду
на постійне місце проживання закордон.

Оскільки вищевикладені положення
законодавства визнані
неконституційними і втратили чинність,
колегія суддів вважає, що позивач як
громадянин України має право на
отримання призначеної йому пенсії за
віком не залежно від місця проживання.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції щодо визнання дій УПФУ
неправомірними є правильними та
обґрунтованими.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень процесуального та
матеріального права при вирішенні
спірного питання не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують. За
таких обставин, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Малиновському районі м. Одеси залишити
без задоволення, а постанову
Малиновського районного суду міста
Одеси від 03 грудня 2012 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв