Справа № 2-а-5357/11/2114
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2013-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2013 р.Справа № 2-а-5357/11/2114

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Майдан С.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів:
Романішина В.Л.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 27.10.2011 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Комсомольському районі м. Херсона про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

25.08.2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду
першої інстанції з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Комсомольському районі м. Херсона про
зобов'язання відповідача перерахувати
пенсію згідно ст. 40, 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні за 2008 рік що
становить 1573,99 грн. та виплатити суми
недотриманої пенсії, внаслідок
неправильного застосування показника
середньої заробітної плати з 01.01.2009 по
момент винесення рішення; зобов'язання
здійснювати подальшу виплату пенсії
позивачу відповідно до положень ст. 40,
42. Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і виплачувати її
щомісячно з моменту винесення рішення
суду; стягнення на користь позивача
коштів, затрачених на правову допомогу
в розмірі 400,00 грн.

Постановою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 27.10.2011 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2.

04.11.2011 року ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу на вказану постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою суду першої інстанції,
апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
неповним з'ясуванням всіх обставин
справи, у зв'язку з чим в апеляційній
скарзі просить скасувати постанови
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 27.10.2011 року та прийняти
нову, якою позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ОСОБА_2 не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є пенсіонером, що
підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_1 від 17.03.2005 року (а.с.
13).

Після призначення пенсії позивач
продовжував працювати.

У 2011 році управлінням Пенсійного фонду
України в Комсомольському районі м.
Херсона ОСОБА_2 було здійснено
перерахунок пенсії у зв'язку із
збільшенням страхового стажу та
застосовано при перерахунку показник
заробітної плати в середньому на одну
особу по Україні за 2006 рік, що становить
928,81 грн.

Не погоджуючись із вказаним
перерахунком пенсії, позивач звернувся
із заявою до управління Пенсійного
фонду України в Комсомольському районі
м. Херсона про перерахунок призначеної
раніше пенсії відповідно до вимог
ст.ст. 40, 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а саме із врахуванням
показника заробітної плати в
середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески за 2008 рік (а.с. 14).

Листом №1850/Г-2 управління Пенсійного
фонду України в Комсомольському районі
м. Херсона повідомило позивачу про
результати розгляду звернення щодо
перерахунку пенсії. Також,
відповідачем було зазначено, що за
перерахунком пенсії з більшого
заробітку у 2009, 2011 роках ОСОБА_2 не
звертався. Крім того та на момент
останнього перерахунку перерахунок у
2011 році позивачу не вигідний, та,
відповідно, позивач не має права на
застосування показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки за 2008 рік.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, зважаючи на
наступне:

Як вбачається із матеріалів справи
спірні правовідносини виникли щодо
здійснення перерахунку пенсії
працюючому пенсіонеру та застосування
показника середньої заробітної плати
працівників відповідно статей 40, 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
(далі - Закон № 1058-IV).

Частиною четвертою статті 42 Закону №
1058-IV (у редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що в разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через 24 місяці після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що показник заробітної плати
для перерахунку пенсії визначається за
двома можливими методами за вибором
пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії
здійснюється із тієї заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу
змінюються лише ті показники
розрахунку заробітної плати, на які
здійснюється посилання у цій нормі (за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону).

За змістом частини першої статті 40
Закону № 1058-IV для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з 1
липня 2000 року.

Слова «за весь період страхового стажу
починаючи з 1 липня 2000 року» означають,
що враховується вся заробітна плата, в
тому числі і та, яку отримував
пенсіонер після призначення пенсії.

Заробітна плата для обчислення пенсії
в обох випадках розраховується за
формулою, наведеною в частині другій
статті 40 Закону № 1058-IV: Зп = Зс х (Ск : К),
де:

Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної
плати (доходу) за кожний місяць

(Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу,
за які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

На підставі наведеного можна дійти
висновку, що заробітна плата, яку
отримував пенсіонер, продовжуючи
працювати після призначення йому
пенсії, має значення для визначення
додаткових коефіцієнтів заробітної
плати за кожний відпрацьований місяць
після призначення пенсії.

Таким чином, у формулі обчислення
заробітної плати Зп = Зс х (Ск : К)
змінними показниками будуть (Ск : К).

Зі змісту частини четвертої статті 42
Закону № 1058-IV вбачається, що при
обчисленні заробітної плати для
перерахунку пенсії можуть бути змінені
показники заробітної плати за періоди
страхового стажу після призначення
пенсії, але не визначено, за який
календарний рік береться середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України.

Виходячи з буквального тлумачення
частини другої статті 40 Закону № 1058-IV
цей показник повинен бути незмінним,
тобто таким, яким він був на час
призначення пенсії.

Зважаючи на те, що пенсіонер має право
вибрати метод обчислення заробітної
плати для перерахунку пенсії, в тому
числі і з урахуванням заробітної плати,
яку він отримував до моменту
перерахунку пенсії, але не має права
вимагати застосування показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
перерахунком пенсії, управління ПФУ
обґрунтовано відмовило ОСОБА_2 у
застосуванні показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні за 2008 рік.

Крім того, управління Пенсійного фонду
України в Комсомольському районі м.
Херсона в своїх запереченням вказує на
те, що ОСОБА_2 не звертався до
управління із заявою про перерахунок
пенсії саме із застосуванням показника
середньої заробітної плати, а в заяві
від 26.07.2011 року взагалі зазначалось
лише про необхідність здійснення
перерахунку пенсії у зв'язку із
збільшенням страхового стажу (а.с. 28).

Зважаючи на все вищезазначене колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку, що відповідачем не було
допущено порушень вимог чинного
законодавства та правомірно не
здійснено перерахунок пенсії позивачу
із застосування показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески, та яка відповідно до
закону враховується для обчислення
пенсії за 2008 рік.

Що стосується вимог позивача про
стягнення на його користь коштів,
затрачених на правову допомогу в
розмірі 400,00 грн., слід зазначити
наступне:

Згідно із статтею 87 КАС України витрати
на правову допомогу відносяться до
судових витрат, які за результатами
розгляду справи розподіляються між
сторонами за правилами, врегульованими
статтею 94 КАС України. Відповідно до
частини першої статті 94 КАС України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Зважаючи на те, що вимоги ОСОБА_2 про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2008 рік не підлягають задоволенню, то
у задоволенні позовних вимог про
стягнення коштів, витрачених на
правову допомогу також слід відмовити.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, правильно по суті вирішено
справу, та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
відповідно до ст. 200 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 27.10.2011 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст.254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
А.В.Бойко

Суддя:
В.Л.Романішин

Суддя:
О.В.Яковлєв