Справа № 2-а-998/11
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 2-а-998/11
Провадження № 6-а/448/59/14
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28.01.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в складі :

головуючого - судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Крив'як
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Мостиська
заяву старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції Львівської області Бідак О.Є.
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду,

в с т а н о в и в :

22.01.2014 року старший державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Мостиського
районного управління юстиції
Львівської області Бідак О.Є.
звернулася до суду із зазначеною
заявою, покликаючись на те, що у ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області на
примусовому виконанні знаходиться
виконавчий лист Мостиського районного
суду Львівської області №2а-998/11 від
08.11.2013 року щодо зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Мостиському районі провести
нарахування та виплату ОСОБА_2
щомісячну державну соціальну допомогу
як дитині війни, виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеної залежно від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, відповідно до статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 04.01.2011року по
04.07.2011року включно з урахуванням вже
проведених виплат.

Вказує, що постановою державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження від 18.11.2013року боржника
зобов'язано нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за вищевказаний період. В результаті
проведення виконавчих дій встановлено,
що боржником виконано частину рішення
суду лише про нарахування соціальних
виплат. Проте, боржником не проводиться
виплата соціальної допомоги, у зв'язку
із відсутністю бюджетних коштів.

Зазначає, що згідно інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України №846/12/13-13 від 13.06.2013року зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат. Така зміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат.

З огляду на наведене, просить суд
змінити спосіб і порядок виконання
рішення суду зобов'язального характеру
на стягнення суми боргу з рахунків
Управління Пенсійного фонду України у
Мостиському районі Львівської області.

В судове засідання державний
виконавець та представник боржника -
Управління Пенсійного фонду України у
Мостиському районі не з'явилися, однак
від них надійшли заяви про розгляд
справи за їх відсутності.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Як відомо із ст.263 КАС України,
неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали поданої
заяви та матеріали справи, суд вважає,
що заяву слід задовольнити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіттям з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ст.124 Конституції України,
судові рішення ухвалюються іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Судом встановлено, що постановою
Мостиського районного суду Львівської
області від 25.07.2011року у справі №2а-998/2011
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Мостиському районі
Львівської області здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_2,
передбаченого ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії, як дитині війни, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
обчисленої виходячи з вимог ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за період з
04.01.2011 року по 18.06.2011 року включно, з
урахуванням проведених у цей час
виплат.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.07.2013року у
справі №7644/12, вищевказану постанову
Мостиського районного суду Львівської
області від 25.07.2011року скасовано та
прийнято нову, якою позов в частині
позовних вимог за період з 04.01.2011року по
04.07.2011року - задоволено. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Мостиському районі Львівської області
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком,
передбачене ст..6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», за
період з 04.01.2011року по 04.07.2011року, з
врахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та виплачених
сум.

Постанова Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.07.2013року
набрала законної сили та є обов'язковою
до виконання.

На підставі даної постанови Мостиським
районним судом Львівської області
08.11.2013року видано виконавчий лист №
2а-998/11, який пред'явлено для примусового
виконання у ВДВС Мостиського РУЮ
Львівської області.

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Мостиського РУЮ
Львівської області Бідак О.Є. від
18.11.2013року відкрито виконавче
провадження ВП №40765250 по примусовому
виконанню вищевказаного виконавчого
листа та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Мостиському
районі Львівської області нарахувати
та виплатити ОСОБА_2 підвищення до
пенсії отриманої в період з 04.01.2011року
по 04.07.2011року у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Як вбачається із доданих до заяви
матеріалів, в ході проведення
виконавчих дій до ВДВС Мостиського РУЮ
надійшов лист від боржника УПФ України
в Мостиському районі Львівської
області №6672/03-20 від 30.12.2013року, з якого
вбачається, що зазначені кошти
стягувачу ОСОБА_2 є нараховані, однак, у
зв'язку із відсутністю бюджетного
фінансування, не виплачені.

Згідно листа Управління Пенсійного
фонду України у Мостиському районі
Львівської області від 23.01.2014 року за №
315/03-20 стягувачу ОСОБА_2 нараховані до
виплати 1 070,00 грн.

З наведеного вбачається, що боржником -
УПФ України в Мостиському районі
Львівської області виконано лише
частину рішення суду про нарахування
соціальних виплат, а виплата таких не
проводиться через відсутність
бюджетних коштів.

У поданій заяві державний виконавець
просить суд змінити спосіб і порядок
виконання рішення суду на стягнення
суми боргу з рахунків Управління
Пенсійного фонду України у Мостиському
районі Львівської області.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.11 цього ж Закону,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, крім іншого, звертатися до
суду, який видав виконавчий документ,
із заявою про роз'яснення рішення, про
видачу дубліката виконавчого
документа, про встановлення чи зміну
порядку і способу виконання, про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення.

Як відомо із змісту ч.1 ст.36 цього ж
Закону, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу і порядку виконання.

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон
України від 05.06.2012р. №4901-VI «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», яким встановлюються гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження», та особливості їх
виконання.

Відповідно до статті 2 цього Закону
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган. Водночас судові
рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Таким чином, гарантом виконання
рішення суду, де боржником є державний
орган, виступає держава в особі
Державної казначейської служби.
Однак законом не передбачено
виконання Державною казначейською
службою рішень суду зобов'язального
характеру, що в свою чергу унеможливлює
виконання зазначених рішень без зміни
його способу.

У відповідності до ст.263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Вказана норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Вказана позиція узгоджується з
Інформаційним листом Вищого
адміністративного суду України
№846/12/13-13 від 13 червня 2013 року.

Суд вважає, що в даному випадку питання
полягає у можливості здійснити заміну
способу та порядку виконання судового
рішення із зобов'язанням виплатити
визначену конкретизовану нараховану
суму на стягнення такої суми. Правових
обмежень або перешкод які б
унеможливлювали здійснити таку заміну
немає та законодавством не
передбачено.

Враховуючи наведене, вимоги заявника
щодо зміни способу і порядку виконання
постанови суду є законними,
обґрунтованими, доведеними в судовому
засіданні і такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 41, 160, 165, 263 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Заяву старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції Львівської області Бідак О.Є.
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду, - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.07.2013року у
справі №7644/12 в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Мостиському районі Львівської області
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком,
передбачене ст..6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», за
період з 04.01.2011року по 04.07.2011року, з
врахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та виплачених
сум,

шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в Мостиському
районі Львівської області на користь
ОСОБА_2, підвищення до пенсії,
передбачене ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», у сумі 1
070 (однієї тисячі сімдесяти) гривень, з
урахуванням проведених виплат.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
адміністративного суду Львівської
області (м. Львів, вул. Саксаганського,
13) через Мостиський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Ю.Б.
Білоус

Ухвала набрала законної сили
«___»_____________ 20 р.

Суддя
Ю.Б. Білоус