Справа № 2-а-3920/11
Суддя: Кальчук А. П.
Дата ухвалення: 2012-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СПРАВА № 2а-3920/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2011 року Суддя Соснівського
районного суду м. Черкаси Кальчук А.П.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Соснівському районі м. Черкаси про
визнання причин пропущення строку для
звернення до суду поважними,
поновлення пропущеного строку,
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

04 квітня 2011 року позивачка звернулась
до суду з позовом до відповідача, в
якому зазначила, що вона 1937 р.н. і
відповідно до ст.. 1 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004р. є дитиною війни. Згідно статті 6
зазначеного Закону з 01.01.2006 року їй
повинна виплачуватись щомісячна
соціальна державна допомога у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком.
Поскільки нарахування і виплата 30%
надбавки до пенсії відноситься до
компетенції відповідача, вона
звернулась до управління Пенсійного
фонду України в Соснівському районі м.
Черкаси з вимогою здійснити
нарахування належної їй, як дитині
війни, соціальної державної допомоги у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
та забезпечити її виплату. Листом
відповідач відмовив їй, зазначивши, що
немає законних підстав для збільшення
виплати.

Позивачка просила визнати причини
пропущення строку звернення до суду
поважними та поновити пропущений за
поважних причин строк для звернення до
суду за захистом його права на 30%
надбавки до пенсії з 01.01.2009р. по даний
час; визнати діяння управління
Пенсійного Фонду України в
Соснівському районі м. Черкаси щодо
нарахування і виплати несплаченої йому
державної соціальної допомоги, як
дитині війни незаконними; зобов»язати
відповідача нарахувати та виплатити
недоплачену позивачу, як дитині війни,
щомісячну державну соціальну надбавку
30%, передбаченою ст.. 6 Закону «Про
соціальний захист дітей війни»з
01.01.2009р. по даний час, а також
нараховувати і виплачувати 30% надбавку
у повному розмірі в подальшому.

На адресу відповідача судом була
направлена копія ухвали суду про
відкриття скороченого провадження у
справі з додатками та запропоновано
відповідачу подати до суду в 10-ти
денний строк з моменту отримання цієї
ухвали письмові заперечення проти
позову та посилання на докази, якими
вони обґрунтовуються або заяву про
визнання позову. Крім того, роз'яснено,
що у разі не подання до суду
заперечення проти позову, справа буде
розглянута на підставі повідомлених
позивачем обставин по справі.

У встановлений строк відповідач
не направив до суду заперечення проти
позову, тому у відповідності до ст. 183-2
КАС України, суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження на
підставі повідомлених позивачем
обставин по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Позивачка 1937 року народження, має
статус «Дитини війни»і у відповідності
до статусу та ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»має
право на отримання державної
соціальної допомоги, а саме,
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009
рік»Кабінету Міністрів України надано
право у 2009 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами. В
той же час названа норма передбачає
встановлення в абсолютних сумах
розмірів лише тих виплат, вихідним
критерієм розрахунку яких є розмір
мінімальної заробітної плати. Таким
чином дія даної норми не може
поширюватися на спірні правовідносини,
оскільки Законом України «Про
соціальний захист дітей війни»розмір
передбачених ним соціальних виплат
визначається у відповідності до
розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, у 2009 році та у 2010 році дія
ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей
війни" не призупинялася, а застосування
відповідачем положень Постанови
Кабінету Міністрів України № 530 від 28
травня 2008 року щодо визначення розміру
підвищення пенсії є безпідставним,
оскільки розмір підвищення пенсії
визначений ЗУ "Про соціальний захист
дітей війни", має вищу юридичну силу,
ніж постанова Кабінету Міністрів
України.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Відповідно до ст. 64 Конституції України
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

В даному випадку конституційні права
позивача були обмежені.

Згідно ст. 3 Конституції України права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави.

Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність.

Стаття 8 Конституції України
встановлює, що норми Конституції
України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про
соціальний захист дітей
війни»державні соціальні гарантії
дітям війни, встановлені цим Законом,
не можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно -правовими актами.

З матеріалів справи вбачається, що
управління будь-яких дій, пов'язаних з
перерахунком пенсії позивачу в частині
її підвищення відповідно до положень
ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей
війни" у 2009 та 2010 роках не здійснював, а
також не проводив виплату. За таких
обставин суд вважає, що відповідач
припустився бездіяльності щодо
своєчасної виплати пенсії в розмірі,
передбаченому ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого нормативно
-правового акта, який би визначав цей
розмір або встановлював інший розмір,
немає.

З огляду на викладене, суд вважає
необґрунтованими дії відповідача щодо
застосування положення ч. 3 ст. 28
зазначеного Закону, з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом 1 частини 1 цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії, встановленої
ст. 46 Конституції України та права на
отримання доплати до пенсії,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Особливий статус «дітей війни»та
обумовлені цим Законом державні
соціальні гарантії дітям війни, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.
Також, суд вважає, що не заслуговують на
увагу доводи про невизначеності на
законодавчому рівні питання відносно
органу, на який покладено обов'язок
здійснення виплат підвищення до пенсії
особам, які мають статус дітей війни.

Пенсійний фонд України діє у
відповідності Положення «Про
Пенсійний фонд України»і здійснює свої
повноваження на підставі п. 15
зазначеного Положення через створені в
установленому порядку його
територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення про призначення
та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню
та виплаті доплати до пенсії позивача,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей
війни»обґрунтовано покладено на
Управління Пенсійного фонду України в
Соснівському районі м. Черкаси, за
місцем проживання позивача, але вони не
вчинили жодної дії для нарахування цих
коштів та їх виплати, суд вважає, що
вони не виконали своїх повноважень без
поважних причин.

Виходячи із системного аналізу
приписів Конституції України та
наведених нормативно-правових актів,
суд вважає безпідставними посилання
відповідача на відсутність коштів, як
на обґрунтування правомірності
невиконання своїх зобов'язань перед
позивачем.

Крім того, відповідачем, в порушення ч.2
ст.71 КАС України не доведено та не
надано суду доказів щодо вчинення
будь-яких дій для забезпечення
виконання покладеного на нього
обов'язку щодо нарахування та виплати
позивачу доплати до пенсії у розмірі 30%
від мінімальної пенсії за віком. Отже,
відсутність коштів у відповідача, який
не вчинив жодної дії щодо їх отримання
для забезпечення виконання своїх
зобов'язань або невиконання іншим
органом виконавчої влади свого
обов'язку щодо виділення коштів на
здійснення позивачу виплат,
гарантованих йому Конституцією
України, не є підставою для відмови в
задоволенні позову та визнання
правомірними дій або бездіяльності
відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.
Позивачка
з заявою про поновлення строку на
звернення до суду не зверталась,
причини пропущення строку зазначені
нею в позовній заяві суд не вважає
поважними, а тому не знаходить підстав
поновлення строку звернення.

Суд вважає, що порушене право позивачки
підлягає захисту в межах
шестимісячного строку, тобто з
04.10.2010року по 04.04.2011року.

Враховуючи обставини справи та надані
суду письмові докази, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення
частково, а саме, в частині задоволення
вимог щодо визнання відмови
відповідача у нарахуванні та виплаті
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком
протиправною; а також нарахування та
виплату недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 04.10.2010року по 04.04.2011року
включно, тобто в межах строку позовної
давності.
Вимоги позивача в частині
зобов'язання відповідача нараховувати
йому щомісячну державну соціальну
допомогу відповідно до Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»в
подальшому при нарахуванні пенсії, суд
вважає, такими, що не підлягають до
задоволення, оскільки рішення суду не
може ґрунтуватись на припущеннях,
зокрема, вирішуючи спір по суті, суд
повинен встановити наявність у особи,
яка звернулась з позовом, суб'єктивного
матеріального права або законного
інтересу, на захист якого подано позов,
а також з'ясувати наявність чи
відсутність факту їх порушення або
оспорювання. Позовні вимоги щодо
захисту права, яке могло б виникнути у
майбутньому і щодо якого невідомо, чи
виникло б таке право, не можуть бути
задоволені судом.

На підставі ст. 22 Конституції України,
ст.ст.11, 69-71, 99, 100, 122, 160, 162, 183-2, 186 КАС
України, ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов
задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного
фонду України в Соснівському районі м.
Черкаси про відмову ОСОБА_1 у
нарахуванні та виплаті недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком протиправною з
04.10.2010року по 04.04.2011року.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Соснівському районі м. Черкаси
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування», починаючи з 04.10.2010року по
04.04.2011року включно.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10
днів з дня її проголошення в порядку,
передбаченому ст. 186 КАС України.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси

Кальчук А.П.