Справа № 2а-13551/11/1370
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
Справа №
112508/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Бєлкіної Н.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача -
Змерзлий М.М.,

від прокуратури -
Луцик Г.Д.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Державного підприємства «Міжнародний
аеропорт «Львів» імені Данила
Галицького» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
07.05.2012р. у адміністративній справі за
позовом Державного підприємства
«Міжнародний аеропорт «Львів» імені
Данила Галицького» до Львівської
обласної державної адміністрації, з
участю прокуратури Львівської обл.
(Львівського міжрайонного
транспортного прокурора), про визнання
протиправним та скасування
розпорядження в частині відшкодування
втрат сільськогосподарського
виробництва, -

В С Т А Н О В И Л А:

28.11.2011р. позивач Державне підприємство
/ДП/ «Міжнародний аеропорт «Львів»
імені Данила Галицького» звернувся до
суду із адміністративним позовом, у
якому просив скасувати підпункт 4.2 п.4
розпорядження голови Львівської
обласної державної адміністрації №
84/0/5-10 від 09.02.2010р.; судові витрати
покласти на відповідача (а.с.2-4).

Згідно заяви від 22.12.2011р. у справу
вступив Львівський міжрайонний
транспортний прокурор (у подальшому
Львівська міжрайонна транспортна
прокуратура реорганізована в
прокуратуру Львівської обл.) (а.с.24-25).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 07.05.2012р. у
задоволенні заявленого позову
відмовлено (а.с.139-141).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив позивач ДП
«Міжнародний аеропорт «Львів» імені
Данила Галицького», який покликаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким заявлений позов задоволити
(а.с.144-148).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що у спірному розпорядженні №
84/0/5-10 від 09.02.2010р. всупереч вимогам ст.123
Земельного кодексу /ЗК/ України не
відображено питання вилучення
земельних ділянок у землекористувачів
із затвердженням умов вилучення таких,
що є обов'язковою передумовою для
покладення на позивача обов'язку по
відшкодуванню втрат земель
сільськогосподарського виробництва в
розумінні ст.207 ЗК України. Таким чином,
відповідач не передбачив необхідності
вилучення (викупу) земельних ділянок у
землевласників (землекористувачів) та
покладення саме на позивача обов'язку
по відшкодуванню втрат земель
сільськогосподарського виробництва,
тобто, не реалізував своє право в
розумінні ч.9 ст.123 ЗК України.

Також вказаний у розпорядженні
керівник позивача не може забезпечити
відшкодування втрат земель
сільськогосподарського виробництва,
це повинно зробити саме підприємство;
судом неправильно застосований п.3
Порядку визначення втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню, затв.
постановою КМ України № 1279 від 17.11.1997р.;
матеріалами справи не доводяться
висновки суду про те, що надані
позивачу в постійне користування
земельні ділянки для будівництва
продовження штучної злітно-посадкової
смуги при реконструкції аеродрому на
території Сокільницької сільської
ради Пустомитівського району
Львівської обл. попередньо мали статус
земель сільськогосподарського
виробництва та були викуплені у
власників для суспільних потреб, не
пов'язаних з сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача на підтримання
поданої скарги, заперечення прокурора,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні
заявленого позову, суд першої
інстанції виходив з того, що підпункт 4.2
п.4 розпорядження голови Львівської
обласної державної адміністрації №
84/0/5-10 від 09.02.2010р. відповідає вимогам
закону, при цьому обов'язок
відшкодування втрат земель
сільськогосподарського виробництва
правомірно покладено на позивача.

Колегія суддів вважає, що наведені
висновки суду першої інстанції є
правильними, оскільки ґрунтуються на
фактичних обставинах справи та
відповідають вимогам чинного
законодавства, з огляду на таке.

Як достовірно встановлено судом першої
інстанції, розпорядженням голови
Львівської обласної державної
адміністрації № 84/0/5-10 від 09.02.2010р. «Про
передачу в постійне користування
земельних ділянок» затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в постійне користування ДП
«Міжнародний аеропорт «Львів» під
будівництво продовження частини
штучної злітно-посадкової смуги при
реконструкції аеродрому загальною
площею 16,9613 га, з них 0,1682 га - дорога, 16,6944
га - ріллі, 0,0050 га - сінокоси, 0,0937 га -
пасовища на території Сокільницької
сільської ради Пустомитівського
району Львівської обл. При цьому,
вказані земельні ділянки переведені із
категорії земель
сільськогосподарського призначення у
категорію земель промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення.

Також цим же розпорядженням ДП
«Міжнародний аеропорт «Львів»
передано в постійне користування
земельні ділянки із земель
промисловості, транспорту, зв'язку
енергетики, оборони та іншого
призначення загальною площею 16,9613 га
під будівництво продовження частини
штучної злітно-посадкової смуги при
реконструкції аеродрому.

Оскаржуваним підпунктом 4.2 п.4 цього
розпорядження на генерального
директора ДП «Міжнародний аеропорт
«Львів» покладено обов'язок
забезпечити відшкодування втрат
сільськогосподарського виробництва
відповідно до законодавства (а.с.8).

Факт отримання ДП «Міжнародний
аеропорт «Львів» земельних ділянок
загальною площею 16,9613 га у постійне
користування підтверджується наявними
в матеріалах справи копіями державних
актів на право постійного користування
серії ЯЯ № 180203, серії ЯЯ № 180201, серії ЯЯ
№ 180200, серії ЯЯ № 180202, виданих 06.09.2010р.
Пустомитівською
райдержадміністрацією Львівської обл.
(а.с.13-16).

Розглядувані правовідносини
регулюються приписами ст.207 ЗК України
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
згідно яких втрати
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва
включають втрати
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників, а також втрати,
завдані обмеженням у
землекористуванні та погіршенням
якості земель.

Відшкодуванню підлягають втрати
сільськогосподарських угідь (ріллі,
багаторічних насаджень, перелогів,
сінокосів, пасовищ), лісових земель та
чагарників як основного засобу
виробництва в сільському і лісовому
господарстві внаслідок вилучення
(викупу) їх для потреб, не пов'язаних із
сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом.

Відшкодуванню підлягають також втрати,
завдані обмеженням прав власників
землі і землекористувачів, у тому числі
орендарів, або погіршенням якості
угідь внаслідок негативного впливу,
спричиненого діяльністю громадян,
юридичних осіб, органів місцевого
самоврядування або держави, а також у
зв'язку з виключенням
сільськогосподарських угідь, лісових
земель і чагарників із господарського
обігу внаслідок встановлення
охоронних, санітарних та інших
захисних зон.

Втрати сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва
компенсуються незалежно від
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам.

Втрати сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва
визначаються у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Порядок вилучення земельних ділянок
регламентовані ст.149 ЗК України, згідно
якої земельні ділянки, надані у
постійне користування із земель
державної та комунальної власності,
можуть вилучатися для суспільних та
інших потреб за рішенням органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування.

Вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.

З урахуванням наведеного слідує, що
відшкодуванню підлягають втрати
сільськогосподарських угідь (ріллі,
багаторічних насаджень, перелогів,
сінокосів, пасовищ), лісових земель та
чагарників як основного засобу
виробництва в сільському і лісовому
господарстві внаслідок вилучення
(викупу) їх для потреб, не пов'язаних із
сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції з'ясовано, що головою
Львівської обласної державної
адміністрації на виконання
розпорядження КМ України № 948-р від
21.04.2010р. видано розпорядження № 1214/0/5-10
від 25.10.2010р. про примусове відчуження з
мотивів суспільної необхідності
садових ділянок, що знаходяться у
приватній власності з метою передачі
таких ділянок ДП «Міжнародний аеропорт
«Львів» у постійне користування з
видачею відповідного державного акта,
для будівництва та реконструкції
Львівського аеропорту згідно
реконструкції аеродрому (а.с.119, 120-130).

Аналогічне розпорядження було
прийнято головою Львівської обласної
державної адміністрації № 716/0/5-09 від
27.07.2009р. на виконання розпорядження
Кабінету Міністрів України № 862-р від
22.06.2009р. «Про викуп земельних ділянок
для суспільних потреб». При цьому ДП
«Міжнародний аеропорт «Львів»
(О.Загреву) було зобов'язано замовити та
подати на затвердження проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для проведення реконструкції
аеродрому (а.с.102).

Крім зазначеного, факт викупу
земельних ділянок, що знаходяться в
приватній власності, для суспільних
потреб підтверджується наданою
представником відповідача копією
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, укладеного між Львівською
обласною державною адміністрацією та
фізичною особою ОСОБА_6 07.08.2009р. (а.с.103).

Також затверджений розпорядженням
Львівської обласної державної
адміністрації № 84/0/5-10 від 09.02.2010р.
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки під будівництво
продовження частини штучної
злітно-посадкової смуги при
реконструкції аеродрому ДП
«Міжнародний аеропорт «Львів» на
території Сокільницької сільської
ради Пустомитівського району
Львівської обл. містить вказівки на те,
що земельні ділянки, які в подальшому
планувалось передати позивачу у
постійне користування, перебували у
приватній власності (а.с.47-81).
Аналогічні відомості містяться у
висновку Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища у Львівській обл. № 04-02-1728
від 02.04.2009р., погодженні Управління
Держкомзему в Пустомитівському районі
Львівської обл. № 18 від 01.04.2009р.,
розпорядженні голови Пустомитівської
районної державної адміністрації
Львівської обл. № 223 від 02.04.2009р.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов на підставі зібраних доказів
до вірного висновку про те, що надані ДП
«Міжнародний аеропорт «Львів» в
постійне користування земельні
ділянки для будівництва продовження
частини штучної злітно-посадкової
смуги при реконструкції аеродрому, які
розташовані на території
Сокільницької сільської ради
Пустомитівського району Львівської
обл., попередньо мали статус земель
сільськогосподарського виробництва та
були викуплені у власників для
суспільних потреб, не пов'язаних із
сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом.

Статтею 208 ЗК України визначені випадки
звільнення від відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, однак
позивач не відноситься до підприємств,
які звільнені від відшкодування
розглядуваних втрат, що стверджується
наявною у матеріалах справи копією
статуту ДП «Міжнародний аеропорт
«Львів» (а.с.88-93).

В частині правомірності покладення
обов'язку відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва саме
на позивача слід врахувати, що
відповідно до п.1 Порядку визначення
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню, затв.
постановою КМ України № 1279 від 17.11.1997р.
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
втрати сільськогосподарського
виробництва, спричинені вилученням
сільськогосподарських угідь (ріллі,
багаторічних насаджень, сіножатей,
пасовищ) для використання їх у цілях, не
пов'язаних із веденням сільського
господарства, визначаються на основі
нормативів цих втрат по Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києву
та Севастополю за відповідною
формулою.

Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
спричинених вилученням
сільськогосподарських і лісових угідь
для цілей, не пов'язаних із веденням
сільського і лісового господарства,
провадиться юридичними і фізичними
особами в двомісячний термін після
затвердження в установленому порядку
проекту відведення їм земельних
ділянок, а у випадках поетапного
освоєння відведених угідь для
добування корисних копалин відкритим
способом - у міру їх фактичного надання.

Таким чином, обов'язок по відшкодуванню
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва
покладається на особу, яка отримала у
власність чи постійне користування
земельну ділянку, тобто, у
розглядуваному випадку - на позивача.

Також із змісту розпорядження № 84/0/5-10
від 09.02.2010р. «Про передачу в постійне
користування земельних ділянок»
слідує, що на генерального директора ДП
«Міжнародний аеропорт «Львів»
О.Загреву покладено обов'язок по
забезпеченню відшкодування втрат
сільськогосподарського виробництва
відповідно до законодавства.

Разом з тим, учасником виниклих спірних
правовідносин була саме юридична особа
- ДП «Міжнародний аеропорт «Львів»;
його керівник відповідно до вимог ст.65
Господарського кодексу України без
доручення діє від імені підприємства,
представляє його інтереси в органах
державної влади і органах місцевого
самоврядування, інших організаціях, у
відносинах з юридичними особами та
громадянами, вирішує питання
діяльності підприємства в межах та
порядку, визначених установчими
документами. За таких твердження
позивача про те, що в спірному
розпорядженні обов'язок по
відшкодуванню втрат
сільськогосподарського виробництва
покладений не на ДП «Міжнародний
аеропорт «Львів» не відповідає
дійсності.

В частині доводів апелянта
колегія суддів враховує, що відповідно
до ч.9 ст.123 ЗК України (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) рішенням про надання
земельної ділянки у користування за
проектом землеустрою щодо її
відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у
землекористувачів із затвердженням
умов вилучення земельних ділянок (у
разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у
користування з визначенням умов її
використання і затвердженням умов
надання, у тому числі (у разі
необхідності) вимог щодо відшкодування
втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва.

Таким чином, вирішення у рішенні про
надання земельної ділянки у
користування за проектом землеустрою
щодо її відведення питання щодо
вилучення земельних ділянок у
землекористувачів із затвердженням
умов вилучення земельних ділянок не
носить імперативного характеру і
вирішується лише у разі необхідності.

Оскільки передані позивачу земельні
ділянки попередньо були викуплені для
суспільних потреб, тому питання
вилучення таких у спірному
розпорядженні не вирішувалося.

Стосовно неправильного застосування
судом приписів п.3 Порядку визначення
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню, затв.
постановою КМ України № 1279 від 17.11.1997р.
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
слід врахувати, що цим пунктом
передбачено звільнення від
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва
аеропортів (за винятком ділянок під
капітальні споруди).

У зв'язку з тим, що земельні ділянки
надавалися позивачу для будівництва
продовження частини штучної
злітно-посадкової смуги, тобто, для
капітальної споруди, тому норми п.3
вказаного Порядку на спірні
правовідносини не поширювалися.

В частині доводів апелянта про
непідтвердження висновків суду про те,
що надані в постійне користування
земельні ділянки для будівництва
продовження штучної злітно-посадкової
смуги при реконструкції аеродрому на
території Сокільницької сільської
ради Пустомитівського району
Львівської обл. попередньо мали статус
земель сільськогосподарського
виробництва та були викуплені у
власників для суспільних потреб, не
пов'язаних з сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом,
колегія суддів виходить з того, що
вказане питання має значення для
правильного визначення розміру втрат
сільськогосподарського виробництва та
в цілому на правомірність спірного
розпорядження не впливає (у самому
розпорядженні розмір цих втрат не
визначається).

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
безпідставність та необгрунтованість
заявленого позову, а тому заявлений
позов не підлягає до задоволення, з
вищевикладених мотивів.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Міжнародний аеропорт
«Львів» імені Данила Галицького» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 07.05.2012р. у
адміністративній справі № 2а-13551/11/1370
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька