Справа № 826/20043/13-а
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Гарника К.Ю.,
розглянувши на підставі частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства "ОТП Банк" до третя особа
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві ОСОБА_1 про
скасування постанов ВП №25820427 від 25.10.2013
Публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк» (далі по тексту - позивач)
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві (далі по тексту -
відповідач), за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, ОСОБА_1, в якому просить
суд: скасувати постанову Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції від 25 жовтня 2013 року про
стягнення з боржника виконавчого збору
у розмірі 1360,00 гривень у виконавчому
провадженні № 25820427; скасувати
постанову Відділу державної конаючої
служби Голосіївського районного
управління юстиції від 25 жовтня 2013 року
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі
50,00 гривень у виконавчому
провадженні № 25820427.
Посилаючись на добровільне виконання
рішення суду, в межах наданого
відповідачем строку, позивач просить
суд скасувати спірні постанови
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві.

За змістом письмових заперечень,
відповідач просить суд відмити у
задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що
постановою про відкриття виконавчого
провадження від 15 квітня 2011 року
встановлено семиденний строк для
добровільного виконання рішення,
проте, позивачем виконано рішення суду
лише 25 вересня 2013 року.

Враховуючи неявку представника
відповідача у судове засідання,
належним чином повідомленого про дату,
час та місце судового засідання, суд,
керуючись приписами частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

Вирішуючи адміністративну справу по
суті, суд, керуючись частиною 1 статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходить з того, що оскільки
позивачем як спосіб захисту порушеного
права обрано оскарження рішення
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві, суд досліджуючи
надані сторонами докази повинен
встановити відповідність змісту
рішень суб'єкта владних повноважень
чинному законодавству та законність
процедури його прийняття.

Відповідно до постанов Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві від 25 жовтня 2013
року ВП № 25820427 при примусовому
виконанні виконавчого листа
Малиновського районного суду міста
Одеси від 17 березня 2011 року про
зобов'язання Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» зарахувати на
картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2,
відкритий згідно договору № 501/725/06 про
видачу та обслуговування міжнародних
платіжних пластикових карток
(особистих) від 17 серпня 2006 року
заборгованість банку у сумі 8002 долара
США 58 центів постановлено стягнути з
Боржника виконавчий збір у розмірі 1360,00
грн. та витрати на проведення
виконавчих дій у сумі 50,00 грн.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів, що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку регулюються
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 41 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що витрати органів
державної виконавчої служби, пов'язані
з організацією та проведенням
виконавчих дій щодо забезпечення
примусового виконання рішень, є
витратами виконавчого провадження.

Таким чином, суду належить встановити
чи мало місце невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
Закону України "Про виконавче
провадження" для самостійного його
виконання.

Матеріали виконавчого провадження
підтверджують, що виконавче
провадження № 25820427 з примусового
виконання виконавчого листа
Малиновського районного суду міста
Одеси від 17 березня 2011 року про
зобов'язання Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» зарахувати на
картковий рахунок ОСОБА_1 №
НОМЕР_2, відкритий згідно договору №
501/725/06 про видачу та обслуговування
міжнародних платіжних пластикових
карток (особистих) від 17 серпня 2006 року
заборгованість банку у сумі 8002 долара
США 58 центів відкрито згідно постанови
державного виконавця від 15 квітня 2011
року про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно вказаної постанови державним
виконавцем для добровільного
виконання рішення суду згідно з
виконавчим документом надано строк до
22 квітня 2011 року, тобто семиденний
строк.

Як передбачено в частині другій статті
25 Закону України "Про виконавче
провадження", у постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно частини п'ятої статті 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Частиною першою статті 31 Закону
України "Про виконавче провадження"
визначено, що копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Позивач зазначає, що про відкриття
спірного виконавчого провадження
останньому стало відомо 27 квітня 2011
року.

Суд звертає увагу, що в матеріалах
виконавчого провадження № 25820427,
незважаючи на обов'язок державного
виконавця щодо повідомлення боржника
про відкриття виконавчого провадження
рекомендованою кореспонденціє,
відсутнє повідомлення про вручення
поштового відправлення, яке було б
належним доказом дати отримання
позивачем постанови про відкриття
виконавчого провадження, тому, суд
приймає доводи позивача в частині
отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження 27 квітня 2011
року.

Втім, матеріали спірного виконавчого
провадження свідчать, що 27 квітня 2011
року позивач звернувся до Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві про відкладення
виконавчих дій, оскільки даний
розрахунковий рахунок стягувана
ОСОБА_1 № НОМЕР_2, відкритий згідно
договору № 501/725/06 закритий, тому
боржник не має змоги виконати рішення
суду.

Постановою Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві від 28 квітня 2011 року відкладено
виконавчі дії до 07 травня 2011
року.

Заявою Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» від 06 травня 2011
року (вх. № 5784/0336/7 від 18 травня 2011
року) повідомлено, що останній не має
можливості виконати судове рішення у
строк, встановлений у постанові про
відкладення провадження виконавчих
дій від 28 квітня 2011 року у зв'язку з тим,
що станом на 06 травня 2011 року рахунок №
НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1, № 501/725/06 від
17 серпня 2006 року закритий. Дана
обставина перешкоджає добровільному
виконанню рішення у встановлений
строк.

У зазначеному листі вказано, що 22
квітня 2011 року на адресу ОСОБА_1
спрямовано запит про надання до ПАТ
«ОТП Банк» відомостей про реквізити
рахунку, на який необхідно зарахувати
кошти на виконання рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
по справі № 2-132/2009 у сумі 8002,58 доларів
США.

Відповідно до статті 35 Закону України
«Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Вищенаведене дає підстави вважати, що
відповідачем правомірно відкладено
виконавчі дії, оскільки існували
перешкоди для добровільного виконання
рішення суду.

У подальшому, постановою Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві від 20 травня 2011
року зупинено виконавче провадження №
25820427 до розгляду по суті Малиновським
районним судом міста Одеси заяви про
роз'яснення способу і порядку
виконання рішення, яка була подана до
суду на підставі заяви позивача
аналогічного змісту від 19 травня 2011
року.

Ухвалою Малиновського районного суду
міста Одеси від 31 липня 2013 року заяву
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві про роз'яснення
способу і порядку виконання рішення
задоволено та зазначено відповідний
картковий рахунок, на який зобов'язано
боржника перехвати заборгованість на
користь стягувача.

03 жовтня 2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про закінчення
виконавчого провадження, у зв'язку з
виконанням рішення суду, на
підтвердження чого надав платіжне
доручення від 25 вересня 2013 року №
про перерахування на користь ОСОБА_1
боргу у розмірі 63 964,62 грн.

Порядок і строки зупинення виконавчого
провадження встановлені статтею 39
Закону № 606-IV, зокрема, встановлено, що
Державний виконавець виносить
вмотивовану постанову про зупинення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених статтями 37 і 38 цього
Закону, яка затверджується начальником
або заступником начальника відділу,
якому підпорядкований державний
виконавець. Постанову про зупинення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених статтею 37 цього Закону,
державний виконавець виносить не
пізніше наступного робочого дня, коли
йому стало відомо про такі обставини.
Копія постанови надсилається сторонам
у триденний строк.

Постанова про зупинення виконавчого
провадження може бути оскаржена у
десятиденний строк в порядку,
встановленому цим Законом. Строки
зупинення виконавчого провадження
можуть бути скорочені судом.

Протягом строку, на який виконавче
провадження зупинено, виконавчі дії не
провадяться. Накладений державним
виконавцем арешт на майно боржника, у
тому числі на кошти на рахунках і
вкладах боржника у банках та інших
фінансових установах, не знімається. У
період зупинення виконавчого
провадження державний виконавець має
право звертатися до суду в порядку,
встановленому цим Законом, а також
вживати заходів щодо розшуку боржника
(його майна) або перевірки його
майнового стану.

Після усунення обставин, які стали
підставою для зупинення виконавчого
провадження, державний виконавець
протягом трьох днів з моменту, коли
йому стало про це відомо, зобов'язаний
своєю постановою поновити виконавче
провадження за власною ініціативою або
за заявою стягувача. Копії постанови
надсилаються сторонам у триденний
строк.

В свою чергу, частиною 2 статті 30
цього ж Закону встановлено, що строк
здійснення виконавчого провадження не
включає час відкладення провадження
виконавчих дій або зупинення
виконавчого провадження на період
проведення експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника.

З системного аналізу вищезазначених
норм права вбачається, що в разі
зупинення виконавчого провадження,
одночасно із зупиненням перебігу
строків виконання рішення зупиняється
і перебіг строку, наданого державним
виконавцем боржнику на добровільне
виконання рішення суду.

Судом встановлено, що рішення
Малиновського районного суду міста
Одеси виконано боржником 25 вересня 2013
року, про що повідомлено державного
виконавця відповідним листом.

В той час, як поновлено спірне
виконавче провадження, постановою
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві від 15 жовтня 2013
року, тобто після виконання боржником
рішення суду.

Крім цього, матеріали виконавчого
провадження містять заяву ОСОБА_1 від 11
жовтня 2013 року про повернення
виконавчого збору, яка обґрунтована
виконанням у добровільному порядку
рішення суду.

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що рішення суду виконане
боржником до початку його примусового
виконання.

При цьому, вирішуючи
адміністративну справу, суд зазначає
наступне.

Згідно частини 3 статті 27 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

При цьому, з аналізу статті 28 Закону
України "Про виконавче провадження"
випливає, що виконавчий збір в розмірі
10 відсотків стягується лише від
фактично стягненої суми або вартості
майна боржника.

Разом з цим, судом встановлено, що
відповідачем не вчинялися будь-які дії
примусового характеру, направлені на
виконання рішення суду в примусовому
порядку відповідно до Закону України
"Про виконавче провадження": не було
проведено фактичного стягнення
заборгованості, тому останній не набув
права на винесення постанов про
стягнення з позивача виконавчого
збору, так як виконавчий збір
стягується від фактично стягненої суми
або вартості майна боржника.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного
суду України "Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" витрати виконавчого
провадження та виконавчий збір
стягуються за постановою державного
виконавця з боржника, якщо останній не
виконав рішення добровільно в
установлений для цього строк і воно
було виконане примусово.

В даному випадку рішення суду було
виконано добровільно у зв'язку із
самостійною сплатою Банком суми боргу,
при цьому, представником відповідача
не надано доказів здійснення
виконавцем заходів по його примусовому
виконанню.

За таких обставин, зважаючи на
встановлену в рамках даної справи
протиправність постанов від 25 жовтня
2013 року, адміністративний позов
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 71 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем не
доведено правомірність винесення
оскаржуваних постанов з урахуванням
вимог, встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
задовольнити.

2. Скасувати постанову Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції від 25 жовтня 2013 року ВП № 25820427
про стягнення з боржника виконавчого
збору у розмірі 1 360,00 грн.

3. Скасувати постанову Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції від 25 жовтня 2013 року ВП № 25820427
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі 50,00
грн.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник