Справа № 9101/139449/2012
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р.справа № 2а-11684/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя

на постанову Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 17 червня 2011 року

у справі № 2а-11684/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Запоріжжя

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ :

09 червня 2011 року позивач поштовим
зв'язком направив до суду
адміністративний позов до управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя, в якому просив
визнати бездіяльність протиправною та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплатити підвищення
пенсії відповідно до ст.6 Закону
України « Про соціальний захист дітей
війни» за період з 01.12.2010 року та
довічно.

Постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 17 червня 2011 року позов
задоволено частково: визнано
бездіяльність управління пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя протиправною та зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з
01.12.2010 року, з урахуванням раніше
виплачених сум.

З зазначеною постановою суду не
погодився відповідач, який посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні вимог
позивача в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом з'ясовано, що позивач по справі
має статус «дитина війни», що
відповідно надає йому право на
отримання пільг та державної
соціальної підтримки, встановлених
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» № 2195-IV від 18.11.2004 р., який
набрав чинності з 01.01.2006 року.

Згідно статті 6 Закону №2195-ІV дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Редакція цієї статті набрала чинності
з 1 січня 2006 року.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року, №1058-IV мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З огляду на частину 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без

розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Закон України «Про соціальний захист
дітей війни» та зміни до нього офіційно
публікуються в періодичних виданнях
після їх прийняття. Отже, положення
цього правового акту є
загальнодоступними для ознайомлення
всіма громадянами, і можливість
обізнаності людини про те чи інше
положення законодавства залежить
виключно від бажання такої людини.

При цьому суд першої інстанції прийшов
до помилкового висновку про
необхідність зобов'язання відповідача
вчинити певні дії саме з 01.12.2010 року,
оскільки позивач звернувся з позовом
09.06.2011 року, а відтак, задоволенню
підлягають позовні вимоги в межах
шестимісячного строку звернення до
суду, а саме з 09.12.2010 року.

Таким чином, позов ОСОБА_1 в частині
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплатити підвищення до
пенсії за період з 01.12.2010 року по 08.12.2010
року, включно, підлягає залишенню без
розгляду.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік" від
27 квітня 2010 року № 2154-VI встановлено у 2010
році прожитковий мінімум на одну особу
в розрахунку на місяць для осіб, які
втратили працездатність: з 1 січня - 695
гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня
- 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1
грудня - 734 гривень.

Таким чином в 2010 році, відповідач
повинен був провести підвищення пенсії
у збільшеному розмірі відповідно до
вимог ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
починаючи з 09 грудня 2010 року.

Суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити, що пенсія є
періодичним платежем, виплата якої, за
загальним правилом не обмежена у часі.
Підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати. Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплатити відповідні періодичні
платежі, суд не має підстав обмежувати
орган, відповідальний за здійснення їх
перерахунку і виплати, певним часовим
проміжком, крім випадків, передбачених
законом.

Управлінням Пенсійного фонду України
має бути нараховано та виплачено
пенсію, підвищену на 30% мінімальної
пенсії за віком виходячи з розміру,
встановленого частиною 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни"до зміни законодавчих норм, що
регулюють призначення цього виду
пенсії.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
14 червня 2011 року, прикінцеві положення
Закону доповнено пунктом 4, відповідно
до якого встановлено, що у 2011 році норми
і положення статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

06 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року, відповідно до
пункту 6 якої. встановлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Отже, починаючи з 23.07.2011 року виплати
особам, які мають статус "дитина війни",
повинні здійснюватись у відповідності
до постанови КМУ №745.

Щодо нарахування та виплати підвищення
пенсії в подальшому, суд зазначає, що
виходячи з вимог статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, захисту підлягає вже порушене
право, а не те, яке може бути порушено у
майбутньому і щодо якого невідомо, буде
воно порушено чи ні. Необхідною умовою
для звернення особи до суду з
адміністративним позовом є обов'язкова
наявність порушення прав, свобод чи
інтересів цієї особи у сфері
публічно-правових відносин.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
постанову суду першої інстанції -
скасувати та прийняти нову постанову
про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4
частини 1 статті 202, статтею 207 КАС
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя - задовольнити
частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 17 червня 2011 року у
справі № 2а-11684/11 - скасувати та прийняти
нову постанову.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя щодо
нездійснення перерахунку та виплати
ОСОБА_1 у повному обсязі підвищення до
пенсії згідно з Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 09 грудня 2010 року по 22 липня 2011
року, включно, в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком .

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії
згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з
урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 09 грудня 2010 року по 22 липня 2011
року, включно, в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

Позов в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 01
грудня 2010 року по 08 грудня 2010року,
включно, - залишити без розгляду.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко