Справа № 2а-28516/11
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Буймова Л.П.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Фастові Київської області на
постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 20 вересня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України у м. Фастові
Київської області про визнання
неправомірними дії,-

встановив:

13 вересня 2011 року позивач звернувся до
Фастівського міськрайонного суду
Київської області з позовом до
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Фастові Київської області про
визнання дій відповідача щодо не
нарахування пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком
неправомірними; зобов'язання
відповідача здійснити нарахування
пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.ст.50,54 Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01 листопада 2010 року.

Постановою Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 20 вересня 2011 року позовні вимоги
позивача до Управління Пенсійного
Фонду України у м. Фастові Київської
області про визнання неправомірними
дії задоволено, а саме: визнано дій
відповідача неправомірними;
зобов'язано відповідача перерахувати
позивачу державну пенсію відповідно до
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком з урахуванням зміни
розміру прожиткового мінімуму, та
виплатити різницю між виплаченою та
перерахованою пенсією, починаючи з 13
березня 2011 року по 22 липня 2011 року за
виключенням сум фактично проведених
виплат; зобов'язано відповідача
перерахувати позивачу додаткову
пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, як
особі віднесеній до 1 категорії, 2 групи
інвалідності відповідно до ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 75% мінімальної пенсії за
віком, що дорівнює прожитковому
мінімуму для осіб як втратили
працездатність та виплатити різницю
між виплаченою та перерахованою
пенсією, починаючи з 13 березня 2011 року
по 22 липня 2011 року за виключенням сум
фактично проведених виплат.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного Фонду
України в м. Фастові Київської області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають залишенню без задоволення,
а постанова суду - без змін з таких
підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що на користь позивача
необхідно здійснити перерахунок та
виплату відповідно до ст. ст. 50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України «
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України у
м. Фастові Київської області, визнаний
інвалідом 2 групи захворювання,
пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС,
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
довідкою МСЕК серії КИО-І №295135 та
посвідченням серії НОМЕР_1 виданим
Київською облдержадміністрацією 12
червня 2007 року.

У відповідності до ст. 49 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановлено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Всупереч ст. ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
Постанов Кабінету Міністрів України №1
від 03 січня 2002 року та № 530 від 28 травня
2008 року, а не в кратному відношенні до
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають ст.ст. 50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанови Кабінету
Міністрів України, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Зі змісту ст.ст. 50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсій за
основу їх нарахування береться
мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до однозначного висновку про
обгрунтованість висновків суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на перерахунок пенсії та
додаткової пенсії в розмірі,
передбаченому ст.ст. 50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України у м. Фастові
Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 20 вересня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М. Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.