Справа № 116/6137/13-а
Суддя: Воробйова Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 116/6137/13-а

20.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Воробйової С.О.,

суддів Курапової З.І. ,

Кобаля М.І.

секретар судового засідання
Жабенко І.М.

за участю сторін:

позивач, ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_1,
виданий Сімферопольським РВ ГУ МВС
України в Криму 30.12.1998 року;

представник третьої особи, Відділу
освіти Сімферопольської районної
державної адміністрації АР Крим -
Андрєєва Марія Вікторівна, довіреність
№1 від 08.01.2014 року;

представник відповідача, Управління
Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі АР Крим - не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином та своєчасно, надав до суду заяву
з проханням розглянути справи у його
відсутність;

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі АР Крим на
постанову Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Биховець М.О.) від 26.11.13 по справі №
116/6137/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Сімферопольському районі АР Крим
(вул. Дм. Ульянова, 6, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим, 95013),

третя особа: Відділ освіти
Сімферопольської районної державної
адміністрації АР Крим (вул.
Сельвінського, 91, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим, 95022),

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сімферопольського
районного суду АР Крим від 26.11.2013 року
позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Сімферопольському
районі АР Крим, третя особа: Відділ
освіти Сімферопольської районної
державної адміністрації АР Крим, про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволений частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Сімферопольському
районі АР Крим виплатити ОСОБА_2
грошову допомогу, що не підлягає
оподаткуванню, у розмірі десяти
місячних пенсій, станом на день її
призначення, відповідно до пункту 7-1
Розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

У задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із вищевказаною
постановою суду, відповідач -
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі АР Крим
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову
Сімферопольського районного суду АР
Крим по справі №116/6137/13-а від 26.11.2013 року
і винести нову постанову, якою у
позовних вимогах ОСОБА_2 відмовити у
повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні 20.01.2014 року
позивач заперечувала проти
задоволення апеляційної скарги за
необґрунтованістю, просила залишити її
без задоволення, а постанову
Сімферопольського районного суду АР
Крим від 26.11.2013 року без змін.

Представник відповідача у судове
засідання 20.01.2014 року не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, надав до суду клопотання про
розгляд справи у його відсутність,
просив задовольнити апеляційну скаргу
у повному обсязі.

Представник третьої особи у судовому
засіданні 20.01.2014 року заперечувала
проти задоволення апеляційної скарги з
підстав, викладених у письмових
запереченнях, просила залишити її без
задоволення, а оскаржувану постанову
суд першої інстанції без змін.

Згідно з частиною 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Чинне законодавство не обмежує коло
представників осіб, які беруть участь у
справі, при апеляційному розгляді
адміністративної справи.

Судова колегія, вислухавши пояснення
позивача, представника третьої особи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку (частина 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

ОСОБА_2 звернулась до
Сімферопольського районного суду АР
Крим з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі АР Крим,
третя особа: Відділ освіти
Сімферопольської районної державної
адміністрації АР Крим, про визнання
протиправними дії відповідача щодо
відмови їй у виплаті грошової допомоги,
що не підлягає оподаткуванню, у розмірі
десяти місячних пенсій, станом на день
її призначення; зобов'язання
відповідача виплатити їй грошову
допомогу, що не підлягає оподаткуванню,
у розмірі десяти місячних пенсій,
станом на день її призначення. Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивач з
01.10.1994 року працювала в Добрівській
загальноосвітній школі вчителем
біології. У 2010 році школа отримала
статус Добрівського
навчально-виховного комплексу
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
- гімназії. Наказом відділу освіти
Сімферопольської районної державної
адміністрації в АР Крим №416л від 01.09.2010
року ОСОБА_2 переведена з посади
вчителя біології на посаду заступника
директора з науково-методичної роботи.
У 2012 році позивач вишла на пенсію за
віком та, на її думку мала право на
отримання грошової допомоги, що не
підлягає оподаткуванню, у розмірі
десяти місячних пенсій, станом на день
її призначення. Проте, Управлінням
Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі АР Крим
відмовлено позивачу у виплаті
зазначеної допомоги, оскільки на день
досягнення позивачем пенсійного віку
вона працювала на посаді заступника
директора по науково-методичній
роботі, яка не передбачена Переліком
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років. За зверненням
позивача було проведено відповідну
перевірку, за наслідками якої відділом
освіти Сімферопольської районної
державної адміністрації в АР Крим
видано наказ від 07.02.2013 року №22-п «Про
приведення у відповідність
найменування посади». На підставі
зазначеного наказу найменування
посади позивача приведено у
відповідність до вимог діючого
законодавства, проте вищевказану
допомогу вона не отримала у зв'язку з
відмовою відповідача. З наведених
підстав позивач просила задовольнити
її позовні вимоги.

Частково задовольняючи
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що фактично
виконуючи обов'язки з організації
навчально-виховного процесу в школі,
керівництва ним та контролю за
розвитком цього процесу відповідно до
посадової інструкції, ОСОБА_2
позбавлена права на отримання грошової
допомоги з причин, які не залежать від
її дії або бездіяльності, а пов'язані з
діяльністю суб'єктів владних
повноважень. При цьому, судом
зазначено, що на теперішній час до
трудової книжки позивача внесені
відповідні зміни щодо найменування її
посади, а отже позовні вимоги у частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Сімферопольському
районі АР Крим виплатити позивачу
грошову допомогу є обґрунтованими.
Водночас, судом першої інстанції
зазначено, що на час призначення ОСОБА_2
пенсії, відповідач мав відомості про
посаду позивача, яка не надавала їй
права на грошову допомогу, у зв'язку з
чим, на думку суду, відсутні правові
підстави для визнання протиправними
дій Управління Пенсійного фонду
України в Сімферопольському районі АР
Крим щодо невиплати позивачу грошової
допомоги.

Судова колегія погоджується з
наведеними висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року
визначені принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом.

Зазначений Закон також регулює порядок
формування Накопичувального
пенсійного фонду та фінансування за
рахунок його коштів видатків на оплату
договорів страхування довічних пенсій
або одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Пунктом 7-1 Розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що особам,
які на день досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
«е»-«ж» статті 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію, при призначенні пенсії
за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі їх десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає
право на призначення грошової
допомоги, та механізм виплати цієї
допомоги встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пункту «е» статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Так, Переліком закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року №909,
право на пенсію за вислугу років в
загальноосвітніх навчальних закладах,
військових загальноосвітніх
навчальних закладах, музичних і
художніх школах мають учителі,
логопеди, вчителі-логопеди,
вчителі-дефектологи, викладачі,
сурдопедагоги, тифлопедагоги,
вихователі, завідуючі та інструктори
слухових кабінетів, директори,
завідуючі, їх заступники з
навчально-виховної (навчальної,
виховної), навчально-виробничої
частини або роботи з виробничого
навчання, завідуючі навчальною і
навчально-виховною частиною, соціальні
педагоги (організатори позакласної та
позашкільної виховної роботи з дітьми),
практичні психологи,
педагоги-організатори, майстри
виробничого навчання, керівники
гуртків, секцій, студій та інших форм
гурткової роботи.

Матеріали справи містять відомості про
те, що наказом Сімферопольського
районного відділу освіти №416л від
01.09.2010 року №416л «Про призначення
ОСОБА_2» позивача, учителя біології
Добрівського навчально-виховного
комплексу «загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів - гімназії», переведено на
посаду заступника директора з
науково-методичної роботи з правом
викладання годин біології з 01.09.2010 року
(а.с.7).

Згідно посадової інструкції
заступника директора з
науково-методичної роботи
Добрівського навчально-виховного
комплексу «загальноосвітня школа І-ІІІ
ступенів-гімназія» основним напрямом
діяльності заступника директора школи
з науково-методичної роботи, зокрема, є
організація навчально-виховного
процесу в школі, керівництво ним та
контроль за розвитком цього процесу
(а.с.11-15).

03.05.2012 року ОСОБА_2 досягла пенсійного
віку і оформила пенсію.

Листом Управління Пенсійного фонду
України в Сімферопольському районі АР
Крим №64/Б01-6 від 28.03.2013 року позивача
було повідомлено про відсутність
підстав для виплати їй грошової
допомоги, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення, оскільки посада
заступника директора з
навчально-методичної роботи, займана
ОСОБА_2 на час досягнення пенсійного
віку, не передбачає призначення пенсії
за вислугу років (а.с.22).

Наказом відділу освіти
Сімферопольської районної державної
адміністрації в АР Крим №22-п від 07.02.2013
року «Про приведення у відповідність
найменування посади» найменування
посад «заступник директора з науки» та
«заступник директора з
науково-методичної роботи» у наказах
про прийом на роботу у
Навчально-виховних комплексах
«загальноосвітні школи І-ІІІ ступенів -
гімназії» вирішено вважати
помилковими і змінити їх на посаду
«заступник директора з
навчально-виховної роботи».
Зобов'язано директорів
Навчально-виховних комплексів внести у
трудові книжки та тарифікаційні
документи вказаних категорій
працівників відповідні записи (а.с.8).

Зміни, передбачені вищевказаним
наказом, внесені до трудової книжки
ОСОБА_2, про що в ній були зроблені
відповідні записи (а.с.10).

24.04.2013 року ОСОБА_2 звернулась з заявою
до начальника Головного управління
Пенсійного фонду України в АР Крим з
питання невиплати їй Управлінням
Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі АР Крим
грошової допомоги, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення, у зв'язку з виправленням
запису у трудовій книжці.

Проте, листом Головного управління
Пенсійного фонду України в АР Крим
№966/Б-11 від 13.05.2013 року повідомлено
позивача про відсутність підстав для
виплати зазначеної грошової допомоги,
оскільки на день досягнення пенсійного
віку, 03.05.2012 року, вона працювала на
посаді заступника директора з
науково-методичної роботи, а на посаду
заступника директора з
навчально-виховної роботи її
переведено лише з 07.02.2013 року (а.с.20-21).

Типовими штатними нормативами
загальноосвітніх навчальних закладів,
затвердженими наказом Міністерства
освіти і науки України від 06.12.2010 року
№1205, зареєстрованими в Міністерстві
юстиції України 22.12.2010 року,
передбачена посада заступника
директора школи з навчальної,
навчально-виховної роботи у школах
І-ІІІ ступенів.

Отже, у період часу з моменту
затвердження зазначених Типових
штатних нормативів та до досягнення
ОСОБА_2 пенсійного віку зміна
найменування посади «заступник
директора з науково-методичної
роботи», займаної позивачем на посаду
«заступник директора з
навчально-виховної роботи» не була
здійснена з незалежних від позивача
обставин, оскільки таке повноваження
належить до компетенції відділу освіти
Сімферопольської районної державної
адміністрації в АР Крим.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що фактично виконуючи
обов'язки з організації
навчально-виховного процесу в школі,
керівництва ним та контролю за
розвитком цього процесу відповідно до
посадової інструкції, ОСОБА_2
позбавлена права на отримання грошової
допомоги з причин, які не залежать від
її дії або бездіяльності, а пов'язані з
діяльністю суб'єктів владних
повноважень.

Враховуючи усе вищевикладене у
сукупності, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про часткове задоволення
позовних вимог та зобов'язав
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі АР Крим
виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу, що
не підлягає оподаткуванню, у розмірі
десяти місячних пенсій, станом на день
її призначення, відповідно до пункту 7-1
Розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

При цьому, колегія суддів не приймає до
уваги як необґрунтовані доводи
апеляційної скарги щодо пропуску
позивачем строку, передбаченого
частиною 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на звернення до суду з
зазначеним позовом, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи, про
порушення своїх прав та інтересів
ОСОБА_2 дізналася після отримання
відповіді Головного управління
Пенсійного фонду України в АР Крим
№966/Б-11 від 13.05.2013 року (а.с.20-21).

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх порушенням
судом першої інстанції є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим та не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Все вищенаведене дає судовій колегії
право для висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись частиною 3 статті 24, статтями
160, 167, частиною 1 статті 195, статтею 196,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями
206, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі АР Крим на
постанову Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від
26.11.2013 року у справі №116/6137/13-а - залишити
без задоволення.

Постанову Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від
26.11.2013 року у справі №116/6137/13-а - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України у
порядку та в строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст судового рішення
виготовлений 27 січня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
С.О. Воробйова

Судді підпис
З.І.Курапова

підпис М.І. Кобаль

З оригіналом згідно

Суддя
С.О. Воробйова