Справа № 808/8125/13-а
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ
РОЗГЛЯДУ

23 січня 2014 року Справа № 808/8125/13-а м.
Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сіпаки А.В.

суддів Максименко Л.Я., Нестеренко Л.О.

при секретарі судового засідання
Горбовій І.С.

за участю:

позивача ОСОБА_2

представника відповідача 1 - не з'явився

представника відповідача 2 Кріль Ю.А.

представника третьої особи Михайленко
К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Міністерства фінансів України

до Державної казначейської служби
України правонаступника Державного
казначейства України

третя особа Головного управління
Державної казначейської служби
України у Запорізькій області
правонаступника Головного управління
Державного казначейства України у
Запорізькій області

про стягнення недоотриманої
заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_2 до Міністерства
фінансів України, Державної
казначейської служби України
правонаступника Державного
казначейства України, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Запорізькій області
правонаступника Головного управління
Державного казначейства України у
Запорізькій області, в якій позивач
просить суд стягнути на її користь
недоотриману заробітну плату з 01.11.2006
по 15.06.2009.

Позивач в судовому засіданні
адміністративний позов підтримав у
повному обсязі, із підстав викладених у
позовній заяві. Зазначає, що відповідно
до наказів управління Державного
казначейства у Запорізькій області
(далі - УДК у Запорізькій області) від
20.07.2006 №54-з "Про реорганізацію
управління, відділень Державного
казначейства Запорізької області та
попередження працівників" юридичні
особи - відділення Державного
казначейства у районах, містах, районах
у містах та об'єднані припинені шляхом
їх приєднання (без статусу юридичної
особи) до ГУ ДКУ в Запорізькій області.
Правонаступником всіх прав та
обов'язків вищезазначених припинених
відділень Державного казначейства
відповідно до наказу УДК у Запорізькій
області від 05.10.2006 № 75-з є ГУ ДКУ в
Запорізькій області. Позивач звертає
увагу на те, що працюючи на посаді
начальника відділення до 01.11.2006, їй був
встановлений посадовий оклад
відповідно до схеми посадових окладів
керівних працівників районних
підрозділів (додаток 34 до Постанови
№268). На думку позивача, з припиненням
юридичної особи-відділення Державного
казначейства у Комунарському районі м.
Запоріжжя шляхом приєднання до ГУ ДКУ в
Запорізькій області останнім не
здійснені організаційні заходи щодо
встановлення посадового окладу
відповідно до схеми посадових окладів
керівних працівників і спеціалістів
обласних управлінь (додаток 24
Постанови №268). На вимогу Міністерства
фінансів України (лист від 03.12.2008 №
31-29030-07-21) категорія її посади була
приведена у відповідність та
присвоєний 9 ранг державного службовця
5 категорії, про що був зроблений запис
в трудовій книжці. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача 1 в судове
засідання не з'явився, подав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. Крім того, подав
клопотання про залишення позовної
заяви без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду,
оскільки предметом розгляду даної
справи є стягнення недоотриманої
позивачем заробітної плати за період
її роботи у державному органі з 01.11.2006
по 11.06.2009. ОСОБА_2 перебувала на
державній службі в територіальному
органі Державного казначейства
України на посаді начальника
управління з 18.08.1997 по 15.06.2009. тому під
час проходження публічної служби їй
стало відомо про встановлення
посадового окладу відповідно до
додатку 34 Постанови КМУ від 09.03.2006 № 268.
Крім того, ОСОБА_2 у 2009 році зверталася з
позовом до Державної казначейської
служби України, третя особа - Головне
управління про стягнення
недоотриманої заробітної плати.
Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 18.01.2010 їй в
задоволенні позову було відмовлено.
Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29.02.2012 постанову Запорізького
окружного адміністративного суду було
змінено та в задоволенні позову
відмовлено. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
16.07.2013 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції та апеляційної інстанції
залишено без змін. У зв'язку з
вищевикладеним представник
відповідача 1 вважає, що позивачем було
пропущено строк звернення до суду,
визначений ст.. 99 КАС України.

Представник відповідача 2 та
представник третьої особи в судовому
засіданні також заявили клопотання про
залишення позовної заяви ОСОБА_2 без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду. Зазначили, що
предметом розгляду даної справи є
стягнення недоотриманої позивачем
заробітної плати за період її роботи у
державному органі з 01.11.2006 по 11.06.2009.
ОСОБА_2 перебувала на державній службі
в територіальному органі Державного
казначейства України на посаді
начальника управління з 18.08.1997 по 15.06.2009.
тому під час проходження публічної
служби їй стало відомо про
встановлення посадового окладу
відповідно до додатку 34 Постанови КМУ
від 09.03.2006 № 268. Крім того, ОСОБА_2 у 2009
році зверталася з позовом до Державної
казначейської служби України, третя
особа - Головне управління про
стягнення недоотриманої заробітної
плати. Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від
18.01.2010 їй в задоволенні позову було
відмовлено. Постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 29.02.2012
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду було змінено та
в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 16.07.2013 касаційну скаргу
ОСОБА_2 залишено без задоволення, а
рішення суду першої інстанції та
апеляційної інстанції залишено без
змін. Вказали на те, що фактично про
обрання неналежного способу захисту
своїх прав ОСОБА_2 стало відомо 29.02.2012.
крім того,позовна заява та додані до
неї документи не містять поважних
причин пропуску позивачем звернення до
суду. Просять клопотання про залишення
позовної заяви без розгляду
задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала у повному обсязі з підстав
викладених у позовній заяві. Крім того,
проти задоволення клопотань про
залишення позовної заяви без розгляду
заперечила, просила в їх задоволенні
відмовити. Вважає, що нею строк
звернення до суду пропущений не був.

Суд, заслухавши думку позивача,
представника відповідача 2 та третьої
особи, розглянувши матеріали справи та
вирішуючи питання щодо залишення
позовної заяви без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України (в редакції, що діє на дату
звернення до суду), для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Вказана норма в редакції
станом на дату нарахування позивачу
допомоги передбачала, що для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Суть позову зводиться до того, що
працюючи на посаді начальника
відділення до 01.11.2006, позивачу був
встановлений посадовий оклад
відповідно до схеми посадових окладів
керівних працівників районних
підрозділів (додаток 34 до Постанови
№268). З припиненням юридичної
особи-відділення Державного
казначейства у Комунарському районі м.
Запоріжжя шляхом приєднання до ГУ ДКУ в
Запорізькій області останнім не
здійснені організаційні заходи щодо
встановлення посадового окладу
відповідно до схеми посадових окладів
керівних працівників і спеціалістів
обласних управлінь (додаток 24
Постанови №268), що призвело до
недоотримання н6ею заробітної плати за
період роботи з -1.11.2006 по 15.06.2009.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з копії трудової книжки ОСОБА_2
було звільнено із займаної посади
15.06.2009.

Отже, позивач про розмір отриманої
заробітної плати, а відтак і про
порушення своїх прав, свобод та
інтересів, дізналася ще в 2009 році,
відразу після звільнення.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи позивач вже зверталася з
адміністративним позовом по
аналогічним підставам та з
аналогічного позову.

Так у 2009 році позивач зверталася з
позовом до Державної казначейської
служби України, третя особа - Головне
управління про стягнення
недоотриманої заробітної плати за
період з 01.11.2006 по 11.06.2009. Постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду від 18.01.2010 їй в
задоволенні позову було відмовлено.
Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29.02.2012 постанову Запорізького
окружного адміністративного суду було
змінено, в задоволенні позову
відмовлено та вказано, що позивачем
обрано неналежний спосіб захисту
порушеного права. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
16.07.2013, касаційну скаргу ОСОБА_2
залишено без задоволення, а рішення
суду першої інстанції та апеляційної
інстанції залишено без змін. Вказана
Ухвала Вищого адміністративного суду
України позивачу була надіслана поштою
18.07.2013, про що свідчить наявний в
матеріалах справи копія конверту.

Отже, позивач про порушення своїх прав,
свобод та інтересів дізналася ще в 2012
році після винесення постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 29.02.2012,
тобто з пропуском і шестимісячного
строку звернення до суду (що діє на дату
звернення до суду) і річного строку
звернення до суду (що діяв на дату
звільнення ОСОБА_2 із займаної посади.)

Суд звертає увагу позивача на те, що
встановлення процесуальних строків
законом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Поважними за змістом вказаної норми
визнаються обставини, які є об'єктивно
непереборними та не залежать від
волевиявлення сторони і пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали
здійсненню процесуального права на
звернення до суду, на які позивач
посилається як на поважні, суд виходить
з оцінки та аналізу всіх наведених
доводів і з того, чи мав заявник за
таких обставин можливість своєчасно
реалізувати право на звернення до суду.

Позивачем до суду не надано доказів
поважності причин пропуску строку для
звернення до суду з вищевказаним
позовом, судом на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайдено підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що ОСОБА_2 пропущено
строк звернення до суду, а підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до суду поважними судом не
встановлено.

Враховуючи вищевикладене
адміністративний позов підлягає
залишення без розгляду.

Керуючись ст.ст.99, 100, 160, 165 КАС України,
суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представників відповідачів
та третьої особи про залишення
позовної заяви без розгляду -
задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Міністерства
фінансів України, Державної
казначейської служби України
правонаступника Державного
казначейства України, третя особа
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Запорізькій області правонаступника
Головного управління Державного
казначейства України у Запорізькій
області про стягнення недоотриманої
заробітної плати - залишити без
розгляду.

Особа, позовна заява якої залишена без
розгляду, після усунення підстав, з
яких заява була залишена без розгляду,
має право звернутися до
адміністративного суду в загальному
порядку.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 цього
Кодексу, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
А.В. Сіпака

Суддя
Л.Я. Максименко

Суддя
Л.О. Нестеренко