Справа № 826/5727/13-а
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2013 року 09:30
№ 826/5727/13-а
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Скочок Т.О., суддів
Клочкової Н.В., Саніна Б.В., розглянувши
у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомІнспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області доДержавної служби
України з питань захисту персональних
даних проскасування припису №52 від
07.03.2013 року, - ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулася Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області (надалі -
позивач або Інспекція) з позовом до
Державної служби України з питань
захисту персональних даних (надалі -
відповідач або ДСЗПД України) про
скасування припису №52 про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
захисту персональних даних, виявленого
під час перевірки, від 07.03.2013 року.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16.05.2013 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13.06.2013 року позовна
заява Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області залишена без
Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013 року
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13.06.2013 року
скасовано, а справу направлено до
Окружного адміністративного суду
міста Києва для продовження розгляду.
На підставі викладеного вище, ухвалою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18.11.2013 року справу
№826/5727/13-а прийнято суддею Скочок Т.О. до
свого провадження та призначено до
судового розгляду в судовому
В обґрунтування позовних вимог,
представником позивача зазначено, що з
метою приведення діяльності Інспекції
у відповідність до вимог Закону
України «Про захист персональних
даних» щодо обробки персональних даних
було видано накази Інспекції від 30.11.2011
року №52-«ОД» «Про організацію роботи з
захисту персональних даних в Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області» та від
01.02.2013 року №28-«ОД» «Про організацію
роботи з захисту персональних даних в
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області», якими було
затверджено перелік баз персональних
даних та їх місцезнаходження, мету
обробки баз персональних даних
Інспекції, категорії персональних
даних громадян та посадових осіб, які
обробляються Інспекцією, призначено
відповідальних працівників за
організацію роботи, пов'язаної з
захистом персональних даних при їх
обробці, визначено структурні
підрозділи, які мають право доступу до
баз персональних даних, володільцем
Крім того, у додаткових обґрунтуваннях
позовних вимог представником позивача
зазначено, що на дату надходження від
громадянина ОСОБА_1 скарги жодна база
персональних даних Інспекції не була
зареєстрована, з огляду на що,
викладене у приписі твердження, що
Інспекція порушила ч. 2 ст. 12 Закону
України «Про захист персональних
даних» (у редакції від 23.02.2012 року) не
У судове засідання 11.12.2013 року з'явилися
представники сторін.
Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі та просив суд задовольнити його
з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову
заперечував, підтримавши доводи,
викладені у письмових запереченнях
проти позову, в яких зазначено, що
оскаржуваний припис №52 від 07.03.2013 року
винесено у відповідності до
повноважень ДСЗПД України на підставі
виявлених під час перевірки Інспекції
Суд у судовому засіданні 11.12.2013 року на
підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) ухвалив про
розгляд справи у порядку письмового
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд зазначає
Як вбачається з матеріалів справи,
посадовими особами ДСЗПД України
проведено позапланову виїзну
перевірку додержання законодавства у
сфері захисту персональних даних
Інспекції, результати якої оформлені
актом №59 перевірки додержання
законодавства у сфері захисту
персональних даних від 01.03.2013 року
У вищезазначеному акті зроблено
висновок, що суб'єкт перевірки у своїй
діяльності порушує вимоги ч. 2 ст. 12
Закону України «Про захист
персональних даних» (у редакції від
23.02.2012) та вимоги п. 3.1, п. 1.8 Типового
порядку обробки персональних даних у
базах персональних даних,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 30.12.2011 року №3659/5.
На підставі зроблених висновків
посадовою особою ДСЗПД України
винесено припис №52 про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
захисту персональних даних, виявленого
під час перевірки, від 07.03.2013 року
(надалі - припис), яким у зв'язку із
встановленими порушеннями, а саме: 1.
жодними внутрішніми документами не
врегульовано порядок внесення, зміни,
поновлення/оновлення, використання,
поширення, знеособлення персональних
даних у базах персональних даних,
володільцем яких є суб'єкт перевірки та
не визначено яким чином та за якою
процедурою проводиться знищення
персональних даних та порядок захисту
персональних даних, в тому числі від
незаконної обробки, чим порушуються
вимоги абзацу 2 та 4 п. 1.8 Типового
порядку обробки персональних даних; 2.
суб'єктом перевірки не було
повідомлено скаржника ОСОБА_1 про
володільця персональних даних, склад
та зміст зібраних персональних даних,
права такого суб'єкта, визначені цим
Законом, мету збору персональних даних
та осіб, яким передаються його
персональні дані, оскільки
правовідносини між скаржником та
суб'єктом перевірки настали у жовтні 2011
року, то у відповідності до вимог ч. 2 ст.
12 Закону України «Про захист
персональних даних» (у редакції від
23.02.2012 року) суб'єкт перевірки повинен
був повідомити скаржника протягом
десяти робочих днів з дня включення
його персональних даних до бази
персональних даних про його права, мету
збору персональних даних та осіб, яким
передаються його персональні дані
виключно в письмовій формі. Таким
чином, суб'єктом перевірки порушено
вимоги ч. 2 ст. 12 Закону України «Про
захист персональних даних» (у редакції
від 23.02.2012 року), зобов'язано 1. визначити
та затвердити внутрішніми документами
процедури внесення, зміни,
поновлення/оновлення, використання,
поширення, знеособлення, знищення
персональних даних та порядок захисту
персональних даних, в тому числі від
незаконної обробки у базах
персональних даних, володільцем яких є
суб'єкт перевірки у відповідності до п.
1.8. Типового порядку обробки; 2.
повідомити скаржника ОСОБА_1 про
володільця персональних даних, склад
та зміст зібраних персональних даних,
його права, у відповідності до
процедури, передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону
України «Про захист персональних
Вважаючи оскаржуваний припис
протиправним, позивач звернувся з
позовом до суду.
Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.
Нормативно-правовим актом, що регулює
правові відносини, пов'язані із
захистом і обробкою персональних
даних, і спрямований на захист
основоположних прав і свобод людини і
громадянина, зокрема права на
невтручання в особисте життя, у зв'язку
з обробкою персональних даних, є Закон
України «Про захист персональних
даних» від 01.06.2010 року №2297-VI (надалі -
Закон №2297).
Приписами ст. 22 Закону №2297 передбачено,
що контроль за додержанням
законодавства про захист персональних
даних у межах повноважень,
передбачених законом, здійснюють такі
органи: 1) уповноважений державний
орган з питань захисту персональних
даних; 2) інші органи державної влади.
Відповідно до п. 1 Положення про
Державну службу України з питань
захисту персональних даних,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року №390/2011 (надалі -
Положення №390), Державна служба України
з питань захисту персональних даних
(ДСЗПД України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якої
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра юстиції України. ДСЗПД
України входить до системи органів
виконавчої влади, забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
захисту персональних даних.
ДСЗПД України відповідно до покладених
на неї завдань, зокрема, здійснює
державний нагляд та контроль за
додержанням законодавства про захист
персональних даних (пп. 12 п. 4 Положення
№390), проводить у межах своїх
повноважень виїзні та безвиїзні
перевірки володільців та (або)
розпорядників баз персональних даних
(пп. 14 п. 4 Положення №390), видає
володільцям та (або) розпорядникам баз
персональних даних обов'язкові до
виконання приписи щодо усунення
порушень законодавства про захист
персональних даних та вимагає надання
необхідної інформації та документів,
що підтверджують усунення виявлених
порушень (пп. 15 п. 4 Положення №390).
На виконання положень, зокрема, ст. 22
Закону №2297 Наказом Міністерства
юстиції України від 22.06.2012 року №947/5
затверджено Порядок здійснення
Державною службою України з питань
захисту персональних даних державного
контролю за додержанням законодавства
про захист персональних даних (надалі -
Порядок №947/5), яким врегульований
механізми здійснення Державною
службою України з питань захисту
персональних даних (далі - ДСЗПД)
державного контролю за додержанням
вимог законодавства про захист
персональних даних шляхом проведення
перевірок фізичних осіб, фізичних
осіб-підприємців, підприємств, установ
і організацій усіх форм власності,
органів державної влади, що є
володільцями та/або розпорядниками баз
персональних даних (далі - суб'єкт
перевірки), а також оформлення і
розгляд результатів перевірок.
Відповідно до п. 2.1 Порядку №947/5,
контроль за додержанням суб'єктами
перевірки законодавства про захист
персональних даних здійснюється ДСЗПД
шляхом проведення перевірок: планових,
позапланових, виїзних та безвиїзних.
Планові та позапланові перевірки є
виїзними та безвиїзними.
За результатами здійснення планової
або позапланової перевірки комісія
складає у двох примірниках акт
перевірки додержання законодавства у
сфері захисту персональних даних (далі
- Акт перевірки) за формою згідно з
додатком 2 до цього Порядку (п. 5.1
Порядку №947/5).
Акт перевірки повинен містити один із
таких висновків: про відсутність у
діяльності суб'єкта перевірки порушень
вимог законодавства про захист
персональних даних; про виявлені у
діяльності суб'єкта перевірки
порушення вимог законодавства про
захист персональних даних, їх
детальний опис із посиланням на норми
чинного законодавства, які порушено. Не
допускається викладати в Акті
перевірки припущення та факти, не
підтверджені документально (п. 5.3
Порядку №947/5).
Згідно п. 5.4 Порядку №947/5, в Акті
перевірки викладаються всі виявлені
під час перевірки факти невиконання
(неналежного виконання) суб'єктом
перевірки вимог законодавства у сфері
захисту персональних даних.
На підставі Акта перевірки, під час
якої виявлено порушення вимог
законодавства про захист персональних
даних, комісією складається припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері захисту персональних даних,
виявлених під час перевірки, за формою
згідно з додатком 4 до цього Порядку
(далі - припис). Припис не передбачає
застосування санкцій щодо суб'єкта
перевірки. Припис підписується головою
комісії (п. 5.12 Порядку №947/5).
Як було зазначено вище, посадовою
особою ДСЗПД України винесено
оскаржуваний припис, яким у зв'язку із
встановленими порушеннями, а саме: 1.
жодними внутрішніми документами не
врегульовано порядок внесення, зміни,
поновлення/оновлення, використання,
поширення, знеособлення персональних
даних у базах персональних даних,
володільцем яких є суб'єкт перевірки та
не визначено яким чином та за якою
процедурою проводиться знищення
персональних даних та порядок захисту
персональних даних, в тому числі від
незаконної обробки, чим порушуються
вимоги абзацу 2 та 4 п. 1.8 Типового
порядку обробки персональних даних; 2.
суб'єктом перевірки не було
повідомлено скаржника ОСОБА_1 про
володільця персональних даних, склад
та зміст зібраних персональних даних,
права такого суб'єкта, визначені цим
Законом, мету збору персональних даних
та осіб, яким передаються його
персональні дані, оскільки
правовідносини між скаржником та
суб'єктом перевірки настали у жовтні 2011
року, то у відповідності до вимог ч. 2 ст.
12 Закону України «Про захист
персональних даних» (у редакції від
23.02.2012 року) суб'єкт перевірки повинен
був повідомити скаржника протягом
десяти робочих днів з дня включення
його персональних даних до бази
персональних даних про його права, мету
збору персональних даних та осіб, яким
передаються його персональні дані
виключно в письмовій формі. Таким
чином, суб'єктом перевірки порушено
вимоги ч. 2 ст. 12 Закону України «Про
захист персональних даних» (у редакції
від 23.02.2012 року).
Так, ч. 1 ст. 6 Закону №2297 передбачено, що
мета обробки персональних даних має
бути сформульована в законах, інших
нормативно-правових актах, положеннях,
установчих чи інших документах, які
регулюють діяльність володільця
персональних даних, та відповідати
законодавству про захист персональних
даних. Обробка персональних даних
здійснюється відкрито і прозоро із
застосуванням засобів та у спосіб, що
відповідають визначеним цілям такої
обробки. У разі зміни визначеної мети
обробки персональних даних суб'єктом
персональних даних має бути надана
згода на обробку його даних відповідно
до зміненої мети, якщо нова мета
обробки є несумісною з попередньою.
Типовий порядок обробки персональних
даних у базах персональних даних
затверджується центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
захисту персональних даних (ч. 10 ст. 6
Закону №2297).
На виконання вищезазначеного
положення Наказом Міністерства
юстиції України від 30.12.2011 року №3659/5
затверджено Типовий порядок обробки
персональних даних у базах
персональних даних (надалі - Типовий
порядок), який встановлює загальні
вимоги до організаційних та технічних
заходів захисту персональних даних під
час їх обробки у базах персональних
даних володільцями та розпорядниками
Згідно п. 1.8 Типового порядку,
володілець персональних даних
визначає: мету обробки, склад
персональних даних у базі персональних
даних та її місцезнаходження; порядок
внесення, зміни, поновлення,
використання, поширення, знеособлення,
знищення персональних даних у базі
персональних даних; відповідальну
особу або структурний підрозділ;
порядок захисту персональних даних від
незаконної обробки, у тому числі від
втрати, незаконного або випадкового
знищення, а також від незаконного
Вважаючи викладені у приписі висновки
такими, що не відповідають дійсності,
представником позивача зазначено, що з
метою приведення діяльності Інспекції
у відповідність до вимог Закону
України «Про захист персональних
даних» щодо обробки персональних даних
було видано накази Інспекції від 30.11.2011
року №52-«ОД» «Про організацію роботи з
захисту персональних даних в Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області» та від
01.02.2013 року №28-«ОД» «Про організацію
роботи з захисту персональних даних в
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області», якими було
затверджено перелік баз персональних
даних та їх місцезнаходження, мету
обробки баз персональних даних
Інспекції, категорії персональних
даних громадян та посадових осіб, які
обробляються Інспекцією, призначено
відповідальних працівників за
організацію роботи, пов'язаної з
захистом персональних даних при їх
обробці, визначено структурні
підрозділи, які мають право доступу до
баз персональних даних, володільцем
Разом з тим, копії наказу Інспекції від
30.11.2011 року №52-«ОД» «Про організацію
роботи з захисту персональних даних в
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області», яким позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги, на
виконання вимог ухвали суду від 16.05.2013
року, якою було, зокрема, його
витребувано, суду надано не було.
Проте, як вбачається з матеріалів
справи, наказом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 01.02.2013 року
№28-«ОД» «Про організацію роботи
захисту персональних даних в Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області», зокрема,
наказано вважати таким, що втратив
чинність наказ Інспекції від 30.11.2011
року №52-«ОД» «Про організацію роботи з
захисту персональних даних в Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області» (п.1);
призначити відповідальних працівників
за організацію роботи, пов'язану з
захистом персональних даних при їх
обробці, Володільцем яких є Інспекція
(додаток 1) (п. 2); відповідальним
працівникам за організацію роботи,
пов'язану з захистом персональних
даних, забезпечити використання
інформації про персональні дані
фізичних та юридичних осіб, її обробку
та зберігання лише за згодою їх
власників у відповідності до
законодавства України та
затвердженого Порядку обробки
персональних даних у Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області (додаток 2)
При цьому, відповідно до положень п. 1.1
Порядку обробки персональних даних у
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, затвердженого в
якості додатку 2 до наказу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області від 01.02.2013
року №28-«ОД», даний порядок обробки
персональних даних розроблено з метою
створення умов для забезпечення
захисту цих даних від незаконної
обробки, а державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області також від
незаконного доступу до них, належного
захисту прав працівників Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області при
обробці їх персональних даних
відповідно до вимог ст. 24 Закону
України «Про захист персональних
даних» від 01.06.2010 року №2297-VI. При цьому,
п. 1.2 вказаного Порядку визначено, що
останній встановлює вимоги до обробки
персональних даних у базі персональних
Таким чином, з аналізу положень Порядку
обробки персональних даних у Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області,
затвердженого в якості додатку 2 до
наказу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 01.02.2013 року
№28-«ОД», вбачається, що ним
врегульовано порядок обробки
персональних даних працівників
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, проте, беручи до
уваги вищевказаний п. 3 наказу від 01.02.2013
року №28-«ОД» «Про організацію роботи
захисту персональних даних в Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області», суд
дійшов висновку, що приписи Порядку
обробки персональних даних у Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області
розповсюджуються, у тому числі, й на
обробку та зберігання персональних
даних фізичних та юридичних осіб.
Отже, суд звертає увагу, що станом на
момент проведення перевірки
додержання Інспекцією законодавства у
сфері захисту персональних даних
наказом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 01.02.2013 року
№28-«ОД» врегульовано порядок обробки
персональних даних, а, відтак,
оскаржуваний припис в частині
зобов'язання Інспекції визначити та
затвердити внутрішніми документами
процедури внесення, зміни,
поновлення/оновлення, використання,
поширення, знеособлення, знищення
персональних даних та порядок захисту
персональних даних, в тому числі від
незаконної обробки у базах
персональних даних, володільцем яких є
суб'єкт перевірки у відповідності до п.
1.8. Типового порядку обробки (п. 1
припису) підлягає скасуванню.
Водночас, у мотивувальній частині
припису зазначено, що суб'єктом
перевірки не було повідомлено
скаржника ОСОБА_1 про володільця
персональних даних, склад та зміст
зібраних персональних даних, права
такого суб'єкта, визначені цим Законом,
мету збору персональних даних та осіб,
яким передаються його персональні
дані, оскільки правовідносини між
скаржником та суб'єктом перевірки
настали у жовтні 2011 року, то у
відповідності до вимог ч. 2 ст. 12 Закону
України «Про захист персональних
даних» (у редакції від 23.02.2012 року)
суб'єкт перевірки повинен був
повідомити скаржника протягом десяти
робочих днів з дня включення його
персональних даних до бази
персональних даних про його права, мету
збору персональних даних та осіб, яким
передаються його персональні дані
виключно в письмовій формі. Таким
чином, суб'єктом перевірки порушено
вимоги ч. 2 ст. 12 Закону України «Про
захист персональних даних» (у редакції
від 23.02.2012 року).
Так, в акті зазначено, що згідно листа
суб'єкта перевірки від 28.02.2013 року
№7/10-6/2802/06 стосовно надходження
документів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримано
наступні пояснення: «24.10.2012 року до
Інспекції від громадянина ОСОБА_1
надійшло повідомлення про початок
виконання будівельних робіт щодо
будівництва садового будинку з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_1 (вхідний номер 7/10-Є-2410/70)…».
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону №2297 (в
редакції, що діяла станом на момент
виникнення спірних правовідносин),
суб'єкт персональних даних протягом
десяти робочих днів з дня включення
його персональних даних до бази
персональних даних повідомляється про
свої права, визначені цим Законом, мету
збору даних та осіб, яким передаються
його персональні дані, виключно в
В свою чергу, представником позивача у
додаткових обґрунтуваннях позовних
вимог зазначено, що на дату надходження
від громадянина ОСОБА_1 скарги жодна
база персональних даних Інспекції не
була зареєстрована, з огляду на що
викладене у приписі твердження, що
Інспекція порушила ч. 2 ст. 12 Закону
України «Про захист персональних
даних» (у редакції від 23.02.2012 року) є
Приписами ст. 2 Закону №2297 (в редакції,
що діяла станом на момент виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
володілець бази персональних даних -
фізична або юридична особа, якій
законом або за згодою суб'єкта
персональних даних надано право на
обробку цих даних, яка затверджує мету
обробки персональних даних у цій базі
даних, встановлює склад цих даних та
процедури їх обробки, якщо інше не
При цьому, база персональних даних -
іменована сукупність упорядкованих
персональних даних в електронній формі
та/або у формі картотек персональних
даних (ст. 2 Закону №2297).
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №2297 (в редакції,
що діяла станом на момент виникнення
спірних правовідносин), база
персональних даних підлягає державній
реєстрації шляхом внесення
відповідного запису уповноваженим
державним органом з питань захисту
персональних даних до Державного
реєстру баз персональних даних.
Реєстрація баз персональних даних
здійснюється за заявочним принципом
шляхом повідомлення (ч. 3 ст. 9 Закону
№2297 в редакції, що діяла станом на
момент виникнення спірних
Суть заявочного принципу полягає в
тому, що основним є подання володільцем
бази персональних даних заяви про
реєстрацію бази персональних даних, а
не отримання свідоцтва про державну
реєстрацію бази персональних даних.
Як зазначено у позовній заяві, ще 05.12.2011
року головному спеціалісту по режиму
секретної роботи Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України Єрьоміну В.В. було передано
заяви про реєстрацію шести баз
персональних даних від 05.12.2011 року за
№7/10-1395, 7/10-1396, 7/10-1398, 7/10-1399, який
здійснював подальшу процедуру
реєстрації у ДСЗПД України, тобто
представником позивача вказано, що
процедура реєстрації баз персональних
даних, володільцем яких є Інспекція,
розпочалася ще у 2011 році.
Водночас, з аналізу положень Закону
№2297 не вбачається, що набуття статусу
володільця бази персональних даних
безпосередньо пов'язано з отриманням
свідоцтва про реєстрацію бази
персональних даних у Державному
реєстрі баз персональних даних.
Отже, суд дійшов висновку, що викладені
у п. 2 оскаржуваного припису вимоги
відповідають викладеним вище
положенням законодавства, а, відтак,
скасуванню в цій частині припис не
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, виходячи з обставин даної
справи, суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог
шляхом скасування припису №52 про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері захисту
персональних даних, виявленого під час
перевірки, від 07.03.2013 року в частині
зобов'язання Інспекції визначити та
затвердити внутрішніми документами
процедури внесення, зміни,
поновлення/оновлення, використання,
поширення, знеособлення, знищення
персональних даних та порядок захисту
персональних даних, в тому числі від
незаконної обробки у базах
персональних даних, володільцем яких є
суб'єкт перевірки у відповідності до п.
1.8. Типового порядку обробки (п. 1
припису). В решті позовних вимог суд
дійшов висновку про відмову в їх
Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
1. Позов задовольнити частково.
2. Скасувати п. 1 припису №52 про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
захисту персональних даних, виявленого
під час перевірки, від 07.03.2013 року в
частині зобов'язання Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області визначити
та затвердити внутрішніми документами
процедури внесення, зміни,
поновлення/оновлення, використання,
поширення, знеособлення, знищення
персональних даних та порядок захисту
персональних даних, в тому числі від
незаконної обробки у базах
персональних даних, володільцем яких є
суб'єкт перевірки у відповідності до п.
1.8. Типового порядку обробки.
3. В іншій частині позову відмовити.
Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Т.О. Скочок

Судді
Н.В. Клочкова

Б.В.
Санін