Справа № 817/3800/13-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дудар
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" січня 2014 р.
Справа № 817/3800/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю сторін:

від позивача: Сухомлін А.А., Кузьмарук
Г.В., представників за дорученнями;

від відповідача: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області, Публічного
акціонерного товариства
"Рівнеобленерго" на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "26"
листопада 2013 р. у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Рівнеобленерго" до Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про скасування
податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Рівнеобленерго" звернулося досуду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про скасування
податкових повідомлень-рішень від
22.10.2013 № про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 45246,92грн. (30164,61грн. - за
основним платежем, 15082,31грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами)), від 22.10.2013 № про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 24927,25грн.
(24280,00грн. - за основним платежем, 647,25грн.
- за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами)) та від 22.10.2013 № про
зменшення суми від'ємного значення з
податку на прибуток в розмірі 13481,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки акта перевірки, на підставі
якого прийняті оспорювані податкові
повідомлення-рішення, не ґрунтуються
на достовірних, об'єктивних та належним
чином встановлених і відображених у
акті даних, не відповідають фактичним
обставинам та суперечать чинному
законодавству. Позивач зазначає, що
податковий кредит та витрати за
наслідками господарських операцій з
ТОВ "Стела" та ТОВ "Український
професійний кур'єр" ПАТ
"Рівнеобленерго" сформовано у повній
відповідності з вимогами податкового
законодавства. Вказані господарські
операції мали реальний характер,
здійснені в межах господарської
діяльності позивача, підтверджені
первинними документами, що надавалися
для перевірки. ТОВ "Стела" та ТОВ
"Український професійний кур'єр"
зареєстровані у встановленому порядку
як юридичні особи (відомості мітяться в
Єдиному державному реєстрі),
перебувають на обліку в податковому
органі як платники податків,
зареєстровані платниками податку на
додану вартість. З огляду на принцип
персональної відповідальності,
встановлений ст.61 Конституції України
та відображений у п.203.2 ст.203
Податкового кодексу України,
товариство не може нести
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання обов'язку щодо
сплати податків іншим платником
податків. Проси скасувати спірні
податкові повідомлення-рішення.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року з урахуванням ухвали про
виправлення описки від 13 грудня 2013 року
позов задоволено частково.

Скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області від 22.10.2013 № в
частині збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 34824,52грн. (23216,34грн. - за
основним платежем, 11608,18грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами)), від 22.10.2013 № про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 24927,25грн.
(24280,00грн. - за основним платежем, 647,25грн.
- за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами)) та від 22.10.2013 № про
зменшення суми від'ємного значення з
податку на прибуток в розмірі 13481,00грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

З постановою суду першої інстанції
сторони не погодились, подали
апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах сторони
посилаються на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.

Державна податкова інспекція у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області в
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог.

ПАТ "Рівнеобленерго" просить скасувати
постанову суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позову
щодо скасування податкового
повідомлення-рішення № від22.10.2013
рову про збільшення позивачу грошового
зобов"язання з податку на додану
вартість в сумі 10422,4грн. (6948,27 грн. за
основним платежем, 3474,13 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями з
підстав неповноти з"ясування обставин
справи.

Представник Державна податкова
інспекція у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області в судове засідання не прибув,
про день, час та місце судового
розгляду справи був належним чином
повідомлений.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
ДПІ у м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
задоволенню не підлягає, а апеляційна
скарга ПАТ "Рівнеобленерго" є
обґрунтованою з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що ДПІ у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області у
період з 24.09.2013 по 30.09.2013 відповідно до
наказу від 23.09.2013 №302 та на підставі
направлення від 23.09.2013 №910/17-16-22-01
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ПАТ
"Рівнеобленерго" () з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
взаєморозрахунків з ТОВ "Стела" () за період з 01.01.2010 по 31.03.2012,
з ТОВ "Український професійний кур'єр"
() за період лютий 2013
року, за наслідками якої складено акт
від 04.10.2013 №709/17-16-22-01/05424874 (т.1 - а.а.с.16-55;
т.5 - а.а.с.216-218).

З акта перевірки слідує, що податковим
органом встановлено наступні
порушення:

1) пп.7.4.1, пп.7.4.4, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 №168/97-ВР та п.185.1
ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.14,
п.201.15 ст.201 розділу V Податкового
кодексу України, внаслідок чого
занижено податок на додану вартість за
безтоварними операціями та послугами,
які фактично не надані, на загальну
суму 38405,31грн., а саме: за 2010 рік в сумі
10305,45грн. (у тому числі: за січень 2010 року
на суму 7419,90грн., за лютий 2010 року на
суму - 520,00грн., за березень 2010 року на
суму 80,00грн., за травень 2010 року на суму
420,80грн., за листопад 2010 року - 933,76грн., за
грудень 2010 року - 1130,99грн.); за 2011 рік в
сумі 18455,45грн. (у тому числі: за січень 2011
року - 1128,99грн., за лютий 2011 року -
2481,80грн., за березень 2011 року - 1133,32грн.,
за квітень 2011 року - 4421,40грн., за травень
2011 року - 2459,67грн., за червень 2011 року -
1588,94грн., за липень 2011 року - 1631,12грн., за
серпень 2011 року - 928,47грн., за вересень 2011
року - 315,82грн., за жовтень 2011 року -
700,98грн., за листопад 2011 року - 617,96грн., за
грудень 2011 року - 1046,48грн.); за 2012 рік в
сумі 2696,14грн. (у тому числі: за січень 2012
року в сумі - 1197,86грн., за лютий 2012 року в
сумі - 1498,28грн.); за 2013 рік в сумі 6948,27грн.
(у тому числі: за лютий 2013 року в сумі -
6948,27грн.);

2) п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" від 22.05.1997 №283/97-ВР та п.44.1
ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4, пп.138.8.1
п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1.1 ст.139
Податкового кодексу України, внаслідок
чого за проведеними безтоварними
операціями з ТОВ "СТЕЛА" та фактично не
отриманими послугами від ТОВ
"Український професійний кур'єр":

-занижено податок на прибуток за І
квартал 2010 року в сумі 9775,00грн., за ІІ
квартал 2010 року в сумі 526,00грн., за IV
квартал 2010 року в сумі 2581,00грн., за І
квартал 2011 року в сумі 5930,00грн., за II
квартал 2011 року в сумі 9741,00грн., за III
квартал 2011 року в сумі 3307,00грн.;

- занижено прибуток, звільнений від
оподаткування: за звітний період II-IV
квартали 2011 року в сумі 68556,70грн., у т.ч.
за рахунок завищення витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування за ІІ квартал 2011 року в
сумі 42350,05грн., за ІІІ квартал 2011 року в
сумі 14377,05грн., за IV квартал 2011 року в
сумі 11829,60грн.;

- занижено прибуток, звільнений від
оподаткування: за звітний період - 2012
рік в сумі 13480,70грн. у т.ч. за рахунок
завищення витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування за І
квартал 2012 року в сумі 13480,70грн. (у
розрізі звітних періодів 2012 року:
завищено від'ємне значення
оподатковуваного прибутку за І квартал
2012 року в сумі 13480,70грн., за півріччя 2012
року в сумі 13480,70грн., та занижено
податок на прибуток за 3 квартали 2012
року в сумі 2831,00грн. (13480,70грн.х21%).

За висновками вказаного акта
перевірки, враховуючи норми п.102.1 ст.102
Податкового кодексу України, за
результатами перевірки не підлягають
збільшенню: грошові зобов'язання з
податку на прибуток - за 1 квартал 2010
року в сумі 9775,00грн., за 2 квартал 2010 року
в сумі 526,00грн.; з податку на додану
вартість - за січень 2010 року в сумі
7419,90грн., за лютий 2010 року в сумі 320,00грн.,
за березень 2010 року в сумі 80,00грн., за
травень 2010 року в сумі 420,80грн.

На вказаний акт перевірки 10.10.2013 ПАТ
"Рівнеобленерго" було подано
заперечення, за результатами розгляду
яких податковим органам були внесені
зміни до висновку акта перевірки від
04.10.2013 №709/17-16-22-01/05424874 (т.1 - а.а.с.56-78) -
порушення викладені наступним чином:

1) пп.7.4.1, пп.7.4.4, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
№168/97-ВР та п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3,
п.198.6 ст.198, п.201.14, п.201.15 ст.201 розділу V ПК
України, внаслідок чого занижено
податок на додану вартість за
безтоварними операціями та послугами,
які фактично не надані, на загальну
суму 38405,31грн., а саме: за 2010 рік в сумі
10305,45грн. (у тому числі: за січень 2010 року
на суму 7419,90грн., за лютий 2010 року на
суму - 520,00грн., за березень 2010 року на
суму 80,00грн., за травень 2010 року на суму
420,80грн., за листопад 2010 року - 933,76грн., за
грудень 2010 року - 1130,99грн.); за 2011 рік в
сумі 18455,45грн. (у тому числі: за січень 2011
року - 1128,99грн., за лютий 2011 року -
2481,80грн., за березень 2011 року - 1133,32грн.,
за квітень 2011 року - 4421,40грн., за травень
2011 року - 2459,67грн., за червень 2011 року -
1588,94грн., за липень 2011 року - 1631,12 грн., за
серпень 2011 року - 928,47грн., за вересень 2011
року - 315,82грн., за жовтень 2011 року -
700,98грн., за листопад 2011 року - 617,96грн., за
грудень 2011 року - 1046,48грн.); за 2012 рік в
сумі 2696,14грн. (у тому числі: за січень 2012
року в сумі - 1197,86грн., за лютий 2012 року в
сумі - 1498,28грн.); за 2013 рік в сумі 6948,27грн.
(у тому числі: за лютий 2013 року в сумі -
6948,27грн.);

2) п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
№283/97-ВР та п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2,
п.138.4, пп.138.8.1 п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1.1
ст.139 ПК України, внаслідок чого
завищено витрати на загальну суму
157285,20грн., з них: за 2010 рік на суму
51527,25грн., у т.ч.: за І квартал 2010 року в
сумі 39099,50грн., за ІІ квартал 2010 року в
сумі 2104,00грн., за IV квартал 2010 року в
сумі 10323,75грн.; за 2011 рік на суму
92277,25грн., у т.ч.: за І квартал 2011 року в
сумі 23720,55грн, за ІІ квартал 2011 року в
сумі 42350,05грн., за ІІІ квартал 2011 року в
сумі 14377,05грн., за IV квартал 2011 року в
сумі 11829,60грн.; за І квартал 2012 року в
сумі 13480,70грн., що призвело до заниження
податку на прибуток на загальну суму
34581,00 гри., у т.ч.: за І квартал 2010 року в
сумі 9775,00грн., за ІІ квартал 2010 року в
сумі 526,00грн., за IV квартал 2010 року в сумі
2581,00грн., за І квартал 2011 року в сумі
5930,00грн., за ІІ квартал 2011 року в сумі
9741,00грн., за ІІІ квартал 2011 року в сумі
3307,00грн., за IV квартал 2011 року в сумі
2721,00грн.; та завищенню від'ємного
значення об'єкта оподаткування за І
квартал 2012 року в сумі 13480,70грн.

Враховуючи норми п.102.1 ст.102 Податкового
кодексу України, податковий орган
дійшов висновку, що за результатами
перевірки не підлягають збільшенню:
грошові зобов'язання з податку на
прибуток - за 1 квартал 2010 року в сумі
9775,00грн., за 2 квартал 2010 року в сумі
526,00грн.; з податку на додану вартість -
за січень 2010 року в сумі 7419,90грн., за
лютий 2010 року в сумі 320,00грн., за
березень 2010 року в сумі 80,00грн., за
травень 2010 року в сумі 420,80грн.

На підставі акта перевірки від 04.10.2013
№709/17-16-22-01/05424874 відповідачем прийнято
податкові повідомлення-рішення від
22.10.2013 № про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 45246,92грн. (30164,61грн. - за
основним платежем, 15082,31грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами)), від 22.10.2013 № про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 24927,25грн.
(24280,00грн. - за основним платежем, 647,25грн.
- за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами)) та від 22.10.2013 № про
зменшення суми від'ємного значення з
податку на прибуток в розмірі 13481,00грн.
(т.1 - а.а.с.79, 82-83).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції керувався
положеннями Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 28.12.1994р. №334/94-ВР, а з 01.04.2011р. -
Податковим кодексом України, Законом
України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР, а з
01.04.2011р. - ПК України.

Згідно з п.5.1 ст.5 Закону №334/94-ВР, валові
витрати виробництва та обігу (далі -
валові витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

До складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, з урахуванням обмежень,
установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї
статті (підпункт 5.2.1 пункту 5.2. ст.5
Закону №334/94-ВР).

Не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку (п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5
Закону №334/94-ВР).

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК
України витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК
України передбачає, що не включаються
до складу витрат витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно із п.138.1 ст.138 ПК України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті.

Відповідно до п.1.7 ст.1, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7
Закону №168/97-ВР, податковий кредит -
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим законом; податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
№168/97-ВР передбачено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону
№168/97-ВР податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Згідно з пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону №168/97-ВР
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг);

Відповідно до п.п.14.1.181 ст.14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до п.п.а) п.198.1 ст.198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пункт 198.2 статті 198 ПК України
передбачає, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

За змістом наведених правових норм
необхідною умовою для включення витрат
до склад витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування
податком на прибуток (валових витрат), а
податку на додану вартість - до складу
податкового кредиту є, зокрема,
фактичне здійснення господарських
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг). При цьому, правові наслідки у
податковому обліку створюють лише
реально вчинені господарські операції,
тобто дії або події, які викликають
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства та відповідають змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах.

Відповідно до п.1.32 ст.1 Закону №334/94-ВР
під господарською діяльністю слід
розуміти будь-яку діяльність особи, яка
направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою.

Господарська діяльність, згідно з
пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, це
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, у
перевіреному періоді ПАТ
"Рівнеобленерго" мало господарські
операції з ТОВ "Стела" щодо придбання
товару (арматури), за наслідками яких
позивачем було сформовано валові
витрати та податковий кредит.

Так, на виконання договору поставки від
12.11.2010 № ТОВ "Стела" було
поставлено ПАТ "Рівнеобленерго"
арматуру (муфти кабельні, затискачі
натяжні, підтримуючі, анкерні,
клиновидні та проколюючі тощо) згідно
зі специфікаціями, розрахунками
вартості продукції, замовленнями на
поставку, структурою собівартості
товару, накладними від 12.01.2010 №3 на суму
15780,00грн. (у т.ч. ПДВ 2630,00грн.), від 16.02.2010
№22 на суму 360,00грн. (у т.ч. ПДВ 60,00грн.),
від 25.01.2010 №11 на суму 15780,00грн. (у т.ч. ПДВ
2630,00грн.), від 25.01.2010 №10 на суму 12959,40грн.
(у т.ч. ПДВ 2159,90грн.), від 16.02.2010 №23 на суму
1560,00грн. (у т.ч. ПДВ 260,00грн.), від 22.03.2010 №49
на суму 480,00грн. (у т.ч. ПДВ 80,00грн.), від
18.05.2010 №93 на суму 2524,80грн. (у т.ч. ПДВ
420,80грн.), від 15.11.2010 №303 на суму 5602,56грн.
(у т.ч. ПДВ 933,76грн.), від 02.12.2010 №331 на суму
6168,60грн. (у т.ч. ПДВ 1028,10грн.), від 09.12.2010
№342 на суму 617,26грн. (у т.ч. ПДВ 102,88грн.),
від 12.01.2011 №5 на суму 4147,15грн. (у т.ч. ПДВ
691,19грн.), від 12.01.2011 №4 на суму 2626,80грн. (у
т.ч. ПДВ 437,80грн.), від 01.02.2011 №25 на суму
4306,80грн. (у т.ч. ПДВ 717,80грн.), від 04.04.2011 №83
на суму 192,00грн. (у т.ч. ПДВ 32,00грн.), від
14.02.2011 №33 на суму 10584,00грн. (у т.ч. ПДВ
1764,00грн.), від 09.03.2011 №52 на суму 6799,92грн.
(у т.ч. ПДВ 1133,32грн.), від 04.04.2011 №82 на суму
12795,60грн. (у т.ч. ПДВ 2132,60грн.), від 12.04.2011
№93 на суму 13540,78грн. (у т.ч. ПДВ 2256,80грн.),
від 05.05.2011 №113 на суму 14758,01грн. (у т.ч. ПДВ
2459,67грн.), від 06.06.2011 №152 на суму 9533,62грн.
(у т.ч. ПДВ 1588,94грн.), від 07.07.2011 №176 на
суму 9786,71грн. (у т.ч. ПДВ 1631,12грн.), від
03.08.2011 №207 на суму 5570,84грн. (у т.ч. ПДВ
928,47грн.), від 12.09.2011 №248 на суму 1894,91грн.
(у т.ч. ПДВ 315,82грн.), від 11.10.2011 №277 на суму
4205,90грн. (у т.ч. ПДВ 700,98грн.), від 09.11.2011
№313 на суму 782,46грн. (у т.ч. ПДВ 130,41грн.),
від 09.11.2011 №314 на суму 2925,31грн. (у т.ч. ПДВ
487,55грн.), від 06.12.2011 №343 на суму 6281,90грн.
(у т.ч. ПДВ 1046,98грн.), від 04.01.2012 №1 на суму
7187,16грн. (у т.ч. ПДВ 1197,86грн.), від 10.02.2012
№27 на суму 8989,68грн. (у т.ч. ПДВ 1498,28грн.)
(т.1 - а.а.с.109-117,119-121; т.3 - а.а.с.163,165,167,
169,172,174,176, 180, 183, 185, 188, 190,193, 196, 199, 202, 206, 212,
215, 218, 221, 224, 227, 229, 232, 236, 239, 245).

За вказаними господарськими
операціями ТОВ "Стела" для позивача
було виписано податкові накладні від
12.01.2010 №3 на суму 15780,00грн. (у т.ч. ПДВ
2630,00грн.), від 25.01.2010 №11 на суму 15780,00грн.
(у т.ч. ПДВ 2630,00грн.), від 25.01.2010 №10 на суму
12959грн. (у т.ч. ПДВ 2159,90грн.), від 16.02.2010 №22
на суму 360,00грн. (у т.ч. ПДВ 60,00грн.), від
22.03.2010 №49 на суму 480,00грн. (у т.ч. ПДВ
80,00грн.), від 18.05.2010 №93 на суму 2524,80грн. (у
т.ч. ПДВ 420,80грн.), від 16.02.2010 №23 на суму
1560,00грн. (у т.ч. ПДВ 260,00грн.), від 15.11.2010
№303 на суму 5602,56грн. (у т.ч. ПДВ 933,76грн.),
від 01.12.2010 №331 на суму 6168,67грн. (у т.ч. ПДВ
1028,11грн.), від 08.12.2010 №342 на суму 617,26грн.
(у т.ч. ПДВ 102,88грн.), від 12.01.2011 №5 на суму
4147,15грн. (у т.ч. ПДВ 691,19грн.), від 12.01.2012 №4
на суму 2626,80грн. (у т.ч. ПДВ 437,80грн.), від
01.02.2011 №2 на суму 4306,80грн. (у т.ч. ПДВ
717,80грн.), від 14.02.2011 №9 на суму 10584,00грн. (у
т.ч. ПДВ 1764,00грн.), від 09.03.2011 №6 на суму
6799,92грн. (у т.ч. ПДВ 1133,32грн.), від 04.04.2011 №1
на суму 12795,60грн. (у т.ч. ПДВ 2132,60грн.), від
04.04.2011 №2 на суму 192,00грн. (у т.ч. ПДВ
32,00грн.), від 05.05.2011 №2 на суму 14758,01грн. (у
т.ч. ПДВ 2459,67грн.), від 06.06.2011 №9 на суму
9533,62грн. (у т.ч. ПДВ 1588,94грн.), від 06.07.2011 №2
на суму 9786,71грн. (у т.ч. ПДВ 1631,12грн.), від
03.08.2011 №3 на суму 5570,84грн. (у т.ч. ПДВ
928,47грн.), від 12.04.2011 №15 на суму 13540,78грн.
(у т.ч. ПДВ 2256,80грн.), від 12.09.2011 №9 на суму
1894,91грн. (у т.ч. ПДВ 315,82грн.), від 10.10.2011 №7
на суму 4205,90грн. (у т.ч. ПДВ 700,98грн.), від
22.03.2010 №49 на суму 480,00грн. (у т.ч. ПДВ
80,00грн.), від 09.11.2011 №10 на суму 782,46грн. (у
т.ч. ПДВ 130,41грн.), від 09.11.2011 №11 на суму
2925,31грн. (у т.ч. ПДВ 487,55грн.), від 06.12.2011 №2
на суму 6281,90грн. (у т.ч. ПДВ 1046,98грн.) (т.3 -
а.а.с.246-250; т.4 - а.а.с.1-25).

Розрахунки з ТОВ "Стела" здійснено
позивачем у безготівковій формі через
ВАТ "Універсал Банк", про що свідчать
дебетові повідомлення від 24.02.2010 на
суму 360,00грн., від 31.03.2010 на суму
480,00грн.,від 29.03.2010 на суму 1560,00грн., від
05.01.2010 на суму 2203,12грн., від 29.06.2010 на суму
2524,80грн., від 05.01.2010 на суму 12397,80грн., від
09.03.2010 на суму 12959,40грн., від 15.02.2010 на
суму 15780,00грн., від 09.03.2010 на суму
15780,00грн., від 13.01.2010 на суму 17673,00грн., від
14.04.2011 на суму 192,00грн., від 08.02.2011 на суму
617,26грн., від 10.01.2012 на суму 782,46грн., від
14.11.2011 на суму 1894,91грн., від 15.03.2011 на суму
2626,80грн., від 10.01.2012 на суму 2925,31грн., від
15.03.2011 на суму 4147,15грн., від 12.12.2011 на суму
4205,90грн., від 04.04.2011 на суму 4306,80грн., від
04.10.2011 на суму 5570,84грн., від 17.01.2011 на суму
5602,56грн., від 01.02.2011 на суму 6168,67грн., від
06.02.2012 на суму 6281,90грн., від 10.05.2011 на суму
6799,92грн., від 06.03.2012 на суму 7187,16грн., від
08.08.2011 на суму 9533,62грн., від 06.09.2011 на суму
9786,71грн., від 18.04.2011 на суму 10584,00грн., від
06.06.2011 на суму 12795,60грн., від 14.06.2011 на
суму 13540,78грн. (т.4 - а.а.с.26-55).

За наслідками вказаних господарських
операцій позивачем сформовано витрати
наступним чином: 1кв. 2010 року - в сумі
39099,50грн., 2кв. 2010 року - в сумі 2104.00грн.,
4кв. 2010 року - в сумі 10323,75грн., 1кв. 2011 року
- в сумі 23720,55грн., 2кв. 2011 року - в сумі
42350,05грн., 3кв. 2011 року - в сумі 14377,05грн.,
;кВ. 2011 року - в сумі 11829,60грн., 1кв. 2012 року
- в сумі 13480,70грн. Також сформовано
податковий кредит: січень 2010 року - в
сумі 7419,90грн., лютий 2010 року - в сумі
320,00грн., березень 2010 року - в сумі
80,00грн., травень 2010 року - в сумі 420,80грн.,
листопад 2010 року - 933,76грн., грудень 2010
року - в сумі 1130,99грн., січень 2011 року - в
сумі 1128,99грн.,лютий 2011 року - в сумі
2481,80грн., березень 2011 року - в сумі
1133,32грн., квітень 2011 року - в сумі
4421,40грн., травень 2011 року - в сумі
2459,67грн., червень 2011 року - в сумі
1588,94грн., липень 2011 року - в сумі 1631,12грн.,
серпень 2011 року - в сумі 928,47грн.,
вересень 2011 року - в сумі 315,82грн.,
жовтень 2011 року -в сумі 700,98грн.,
листопад 2011 року - в сумі 617,96грн.,
грудень 2011року - в сумі 1046,98грн., січень
2012 року - в сумі 1197,86грн., лютий 2012 року -
в сумі 1498,28грн.

Фактичне оприбуткування придбаних у
ТОВ "Стела" матеріалів підтверджується
прибутковими ордерами на прибуток
(внутрішнє переміщення) матеріалів
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №500012863, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, № та накладними-вимогами
на відпуск (внутрішнє переміщення)
матеріалів №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№490277638, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, №, №,
№, №, № (т.3 - а.а.с.162, 164,
166, 168, 170-171, 173, 175, 177-179, 181-182, 184, 186-187, 189,
191-192, 194-195, 197-198, 200-201, 203-205, 207-208, 210-211, 213-214,
216-217, 219-220, 222-223, 225-226, 228, 230-231, 233-234, 235,
237-238,240-244; т.4 - а.а.с.58-154).

Як вбачається з матеріалів справи,
придбана у ТОВ "Стела" арматура надалі
була використана позивачем у власній
господарській діяльності для
проведення ремонтно-експлуатаційних
робіт, що підтверджується планами
завдань на виконання робіт, нарядами на
роботу, журналом обліку робіт за
нарядами і розпорядженнями, журналами
передачі завдань на збереження
місто-побут №2, №3, актами про
використання матеріалів (т.4 - а.а.с.155-250;
т.5 - а.а.с.1-160).

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХIV
передбачено, що бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону №996-ХIV, підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
А ч.2 ст.9 вказаного Закону передбачено,
що первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для надання первинним
документам юридичної сили і
доказовості, вони повинні бути
складені відповідно до вимог чинного
законодавства. Понесені витрати на
придбання товарно-матеріальних
цінностей, робіт, послуг повинні
оформлятися відповідними документами,
які б підтверджували їх фактичне
отримання.

Як встановлено у ході судового
розгляду, складені позивачем та його
контрагентом ТОВ "Стела" вищевказані
документи повністю розкривають зміст
господарських операцій, їх кількісні
та вартісні показники, підтверджують
рух активів ПАТ "Рівнеобленерго", є
первинними у розумінні Закону №996-XIV, а
відтак є належними доказами, що
підтверджують фактичне здійснення
господарських операцій з купівлі
арматури.

Долучені до матеріалів справи
документи свідчать про те, що
постачальником товарів - ТОВ "Стела",
були виписані позивачу податкові
накладні, які містять всі, передбачені
пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону №168/97-ВР та п.201.1
ст.201 ПК України реквізити, та
відповідають вимогам Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
30.05.1997р. №165, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 23.06.1997 за
№233/2037, Порядку заповнення податкової
накладної, затвердженого наказом
Державної податкової служби України
від 21.12.2010 №969, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 29.12.2010 за
№1401/18696, та Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 01.11.2011 №1379, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за
№1333/20071.

Відтак, податковий кредит, сформований
позивачем на підставі податкових
накладних, виписаних ТОВ "Стела",
підтверджено належними та допустимими
доказами, та спростовує висновки
податкового органу про
безпідставність його формування.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003
№755-IV (далі - Закон №755-IV), якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону №755-IV, якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, є
недостовірними і були внесені до нього,
то третя особа може посилатися на них у
спорі як на достовірні.

На момент вчинення господарських
операцій з позивачем ТОВ "Стела" було
зареєстроване як юридична особа та
платником податку на додану вартість,
відомості про нього містилися в
Єдиному державному реєстрі, та як
наслідок можуть бути використані
позивачем в даному спорі як достовірні
і такі, що не підлягають сумніву.

Обґрунтовано, на думку колегії суддів,
суд першої інстанції відхилив
посилання податкового органу на
необхідність підтвердження валових
витрат та податкового кредиту
товарно-транспортною накладною, та
вірно вказав, що відсутність належним
чином оформлених подорожних листів
та/або шляхових листів на міжміські
перевезення, свідчить лише про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт, а не
податкового законодавства.

Згідно з наказом Міністерства
транспорту України "Про затвердження
Правил перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні"
від 14.10.1997р. №363, товарно-транспортна
накладна - це необхідний юридичний
документ для всіх учасників
транспортного процесу, а учасники
транспортного процесу - це
вантажовідправники,
вантажоодержувачі, перевізники та
особи, що здійснюють вантажні і (або)
складські операції з вантажем.
Вказаний нормативно-правовий акт
визначає, як вантажовідправника -
фізичну або юридичну особу, що подає
перевізнику вантаж для перевезення, а
як вантажоодержувача - фізичну або
юридичну особа, що здійснює приймання
вантажів, оформлення
товарно-транспортних документів та
розвантаження транспортних засобів у
встановленому порядку. Оскільки
податковим органом не доведено, що саме
позивач повинен був здійснювати
розвантаження товару, або оплачувати
вартість його поставки, тобто являвся
вантажоодержувачем за умовами
відповідних правочинів, як і не
доведено, що ТОВ "Стела" передавало
призначений для позивача товар
будь-якій транспортній організації для
перевезення, і, відповідно, являлося
вантажовідправником, то відсутність у
документообігу позивача
товарно-транспортних накладних, за
наявності інших документів, якими
підтверджено факт відпуску та
приймання товарно-матеріальних
цінностей, не може спростовувати факту
придбання позивачем товару.

До того ж чинним законодавством
України обов'язку здійснювати
перевірку відповідності законодавству
установчих документів іншого учасника
господарських правовідносин та
ставити під сумнів внесені до Єдиного
державного реєстру відомості на
сторону правочину, яка є платником
податків, не покладено. При цьому, ні
установчі, ні статутні документи
контрагента позивача не визнані в
установленому порядку недійсними і
доказів про зворотне в матеріалах
справи немає.

Первинними документами
бухгалтерського обліку позивача, у
тому числі податковими накладними,
доведено, що виникнення права на
формування витрат та податкового
кредиту є наслідком фактичного
проведення господарських операцій, які
є об'єктом оподаткування податком на
прибуток та податком на додану
вартість.

Податковий орган, в свою чергу, не навів
будь-яких доводів щодо фіктивності
господарських операцій, за наслідками
яких було сформовано позивачем валові
витрати та податковий кредит, не подав
жодних фактичних даних, які б викликали
сумнів у реальності виконання операцій
з поставки товарів.

Посилання податкового органу на
відсутність у ТОВ "Стела" власних
трудових ресурсів, економічних
потужностей для виконання
господарських зобов'язань можуть бути
доказом неспроможності виконання тих
чи інших господарських операцій з
огляду на відсутність законодавчого
обмеження щодо використання у
господарській діяльності лише власних
основних та транспортних засобів, як і
найманої праці шляхом укладення
трудових, а не цивільно-правових
договорів, та не можуть бути підставою
для висновків про порушення вимог
податкового законодавства позивачем,
оскільки не залежать від волі
останнього.

Відтак, позивач не може нести
відповідальності за діяння
контрагента та третіх осіб, у тому
числі державного реєстратора та
посадових осіб державної податкової
служби, що видали контрагенту позивача
свідоцтво про державну реєстрацію та
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість.

Таким чином, дії позивача як платника
податку свідчать про його
добросовісність, а вчинені ним
господарські операції з ТОВ "Стела" не
викликають сумніву в їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту.

Останні не є достатніми і
незаперечними доказами безтоварності
господарських операцій, здійснених ТОВ
"Стела" з позивачем і, відповідно,
недійсності первинних документів,
якими вони оформлені.

З огляду на реальний характер операцій,
суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку, що можливі
порушення ТОВ "Стела" та/або його
постачальниками податкової дисципліни
та правил здійснення господарської
діяльності не можуть бути підставою
для позбавлення добросовісного
платника податків ПАТ "Рівнеобленерго"
права на формування витрат та
податкового кредиту з податку на
додану вартість. Відтак, у відповідача
були відсутні законні підстави для
збільшення позивачу грошових
зобов'язань з податку на прибуток та
податку на додану вартість за
господарськими операціями з ТОВ
"Стела". Тому податкові
повідомлення-рішення від 22.10.2013 №
в частині збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 34824,52грн. (23216,34грн. - за
основним платежем, 11608,18грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами)), від 22.10.2013 № про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 24927,25грн.
(24280,00грн. - за основним платежем, 647,25грн.
- за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами)) та від 22.10.2013 № про
зменшення суми від'ємного значення з
податку на прибуток в розмірі 13481,00грн,
є протиправними та підлягають
скасуванню.

Щодо висновків суду першої інстанції
щодо обґрунтованості податкового
повідомлення рішення відповідача від
22.10.2013 року за № в частині
збільшення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 10 422,40
грн. (з яких 6 948,27 грн. - за основним
платежем, 3 474,13 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями) то суд
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову в цій
частині суд першої інстанції виходив з
того, що господарські операції
позивача з контрагентом ТОВ
"Український професійний кур'єр" не
мали реального характеру (відсутні
факти надання послуг), а документи, на
яких базується їх здійснення, не можуть
вважатися первинними документами
бухгалтерського обліку.

Висновки податкового органу та суду
першої інстанції базуються на тому, що
ПАТ "Рівнеобленерго" не надано для
перевірки документів, що підтверджують
господарські операції з ТОВ
"Український професійний кур'єр",
зокрема, не надано документів, що
підтверджують загальну кількість
фізичних осіб, споживачів
електроенергії у лютому 2013 року окремо
у Дубенській, Млинівській,
Радивилівській, Демидівській,
Володимирецькій дільницях та у
м.Кузнецовську. Крім того, за
результатами проведених ДПІ у
Печерському районі м.Києва перевірки
ТОВ "Український професійний кур'єр" не
встановлено наявність у цього
товариства необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу не підтвердження
документально: кількості
управлінського та/або технічного
персоналу, оборотних коштів,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів, інших
активів, тощо, при значних обсягах
реалізації товарів (послуг), що
декларуються даним платником податків.
Також відповідно до даних додатку 5
"Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПС України"
існує розбіжність між задекларованими
сумами податкових зобов'язань позивача
та ТОВ "Український професійний кур'єр"
на суму 6948,27грн..

З такими висновками колегія суддів не
погоджується з огляду на таке.

Встановлено, що у 2011 році між ПАТ
"Рівнеобленерго" та ТОВ "Український
професійний кур'єр" було укладено
договір про надання послуг від 18.05.2011
(р.№111 від 26.05.2011) (т.1 - а.а.с.124-129),
відповідно до якого останнє
зобов'язувалося надати послуги з
доставки рахунків за електроенергію
споживачам позивача.

На підтвердження виконання умов
договору позивачем до матеріалів
справи долучені реєстр доставки
рахунків від 01.02.2013 №13, що підтверджує
кількість рахунків, яка повинна бути
доставлена у відповідних районах та
акт прийому-передачі наданих послуг
від 22.02.2013 №02 на суму 41689,62грн. (у т.ч. ПДВ
6948,27грн.) (т.1 - а.а.с.141,143), дебетове
повідомлення за поточним рахунком
№5000 щодо проведення розрахунків
у безготівковій формі на суму 41689,62грн.
(т.5 - а.с.214). Вказані документи є
належними доказами, оскільки містять
обов"язкові реквізити, що передбачені
для первинного документа, і оформлені
відповідно до вимог Закону №996-XIV, та
п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24.05.1995р.

Крім того, позивачем надано суду копії
корінців квитанцій за січень 2013 року,
оскільки послуги з доставки споживачам
рахунків за січень було надано
контрагентом у лютому 2013 року, з
відмітками про їх оплату. Суд
апеляційної інстанції в судовому
засіданні оглянув вказані документи.

Слід також зазначити, що оригінал
квитанції складається з двох частин,
одна з яких залишається у споживача, а
друга повертається до на адресу ПАТ
"Рівнеобленерго" з відміткою про
оплату.

Отже, за наявності у позивача корінців
квитанцій з відміткою про оплату та з
урахуванням відображення такої оплати
по особових рахунках споживачів
безпідставними є твердження
податкового органу про відсутність
реального характеру наданих послуг.

Даказом того, що прийняття платежів від
споживачів здійснювалось згідно
рахунків, виставлених та отриманих від
позивача є лист ПАТ" Державний ощадний
банк" від 24.10.2013 року №218 та лист УДП
"Укрпошта" від 24.10.2013 року, наявні в
матеріалах справи.

Крім того, на підтвердження реального
характеру господарських операцій з ТОВ
"Український професійний кур'єр",
позивачем надано суду договір від
15.01.2010 (р.№263 від 04.02.2010) з додатками та
зведений акт приймання-здачі виконаних
робіт від 30.01.2013, що підтверджує факт
виконання ФОП ОСОБА_5 зобов'язань перед
позивачем щодо друку рахунків
побутовим споживачам за січень 2013 року
у кількості 388935 (т.5 - а.а.с.161-185, 189), а
також копії актів прийому-передачі
надрукованих рахунків, складених ФОП
ОСОБА_5 та ТОВ "Український професійний
кур'єр" від 01.02.2013 року та від 04.02.2013 року
(т.5 а.с.187-188).

На підставі виписаної ТОВ "Український
професійний кур'єр" податкової
накладної від 22.02.2013 №14 на суму 41689,62грн.
(у т.ч. ПДВ 6948,27грн.) (т.5 - а.с.212) позивачем
сформовано податковий кредит за лютий
2013 року у сумі 6948,27грн.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з позицієюю ПАТ
"Рівнеобленерго" про те, що акт ДПІ у
Печерському районі від 06.06.2013
№558/22.4/36017637 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Український професійний
кур'єр" () з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства при проведенні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "Регіонбудпроект"
() за період лютий 2013
року" (т.3 - а.а.с.134-152) не є достатнім і
незаперечним доказом відсутності
реального характеру господарських
операцій, здійснених ТОВ "Український
професійний кур'єр" з позивачем.

На момент вчинення господарських
операцій з ТОВ "Український
професійний кур'єр", останнє володіло
повною податковою правосуб'єктністю
(перебувало на податковому обліку, мало
статус платника податку на додану
вартість), а податковий кредит
позивачем було сформовано на підставі
належним чином оформленої податкової
накладної, що знайшло підтвердження
під час судового розгляду справи.

Зважаючи на вказані обставини та з
урахуванням специфіки господарських
взаємовідносин між ПАТ
"Рівнеобленерго" та ТОВ "Український
професійний кур'єр", на думку колегії
суддів, придбання обумовлених
договором від 18.05.2011 (р.№111 від 26.05.2011)
послуг підтверджуються матеріалами
справи. Відтак, об'єкт оподаткування
податком на додану вартість за
господарськими операціями з ТОВ
"Український професійний кур'єр"
позивачем сформовано правомірно, а
отже, збільшення податковим органом
позивачу грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі
6948,27грн. та застосування штрафних
санкцій у сумі 3474,13грн. є не
обґрунтованим.

Пунктом 3 частини 1 статті 202 КАС України
встановлено, що підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи

З огляду на наведене вище колегія
суддів дійшла висновку що постанова
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
щодо скасування податкового
повідомлення-рішення № від
22.10.2013 року в частині збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 10422,40 грн. (з яких
6948,27 грн. - за основним платежем, 3474,13
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями) підлягає скасуванню з
постановленням в цій частині нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Рівнеобленерго" задовольнити.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "26"
листопада 2013 р. в частині відмови в
задоволенні позовних вимог щодо
скасування податкового повідомлення
рішення від 22.10.2013 року за № в
частині збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 10 422,40 грн. (з яких 6 948,27
грн. - за основним платежем, 3 474,13 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями)
скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення.
Податкове повідомлення рішення
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
№ від 22.10.2013 року скасувати в
повному обсязі.

В решті постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Л.В. Кузьменко

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Т.В. Іваненко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення
виготовлено "23" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне
акціонерне товариство
"Рівнеобленерго" вул.Князя Володимира,
71,м.Рівне,33013

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області
вул.Відінська,8,м.Рівне,33023