Справа № 805/707/14
Суддя: Скріпнік А.І.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 р.
Справа № 805/707/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді
Скріпніка А.І., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
управління пенсійного фонду України у
м. Харцизьку Донецької області до
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Харцизьку про
стягнення витрат по виплаті допомоги
на поховання у розмірі 700,11 грн.,

В С Т А Н О В
И В:

15 січня 2014 року управління Пенсійного
фонду України у м. Харцизьку Донецької
області звернулося до суду із позовом
до відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Харцизьку про стягнення
заборгованості за допомогу на
поховання, за вересень 2013 року на
загальну суму 700,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідно до ст.
21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV
(надалі - Закон № 1105) на органи Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків покладено обов'язки по
своєчасному та повному відшкодуванню
шкоди, заподіяної застрахованій особі
внаслідок ушкодження її здоров'я або в
разі смерті, виплачуючи їй особам, які
перебували на її утриманні, пенсію по
інвалідності (у зв'язку з втратою
годувальника) внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

На підставі наведеного позивачем
направлені відповідачу акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності в наслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за вересень 2013 року, однак
відповідач відмовився прийняти до
відшкодування сплачену позивачем
допомогу на загальну суму 700,11 грн., в
зв'язку з чим позивач просив суд
стягнути зазначену суму
заборгованості в судовому порядку.

Сторони до суду не з'явилися, були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
встановлено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Управлінням Пенсійного фонду України у
м. Харцизьку Донецької області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Харцизьку
направлені акти щомісячної звірки
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем не визнані та не
відшкодовані органу Пенсійного фонду
витрати на виплату допомоги на
поховання гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за
вересень 2013 року на загальну суму 700,11
грн.

Статтею 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV від 23.09.1999 року
визначені соціальні послуги та
виплати, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом. Так, у разі
настання страхового випадку Фонд у
встановленому законом порядку повинен,
зокрема, своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачувати відповідні кошти йому або
особам, які перебували на його
утриманні; організовувати поховання
померлого, відшкодовувати вартість
пов'язаних з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Відповідно до частини восьмої ст. 34
Закону № 1105-XIV у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на
його поховання несе Фонд згідно з
порядком, визначеним Кабінетом
Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 11.07.2001 року № 826,
регулює питання відшкодування Фондом
таких витрат страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого, на
організацію поховання та пов'язаних з
цим ритуальних послуг. Витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (п. 2 цього
Порядку).

Згідно з абз. 2 ч. 9 ст. 34 Закону № 1105-XIV у
разі смерті потерпілого, який
одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, зазначеним у ст. 33 цього Закону,
визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із
ст. 29 цього Закону. Причинний зв'язок
смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Виходячи із системного аналізу та
правового змісту положень ст.21, ч.8, ч.9
ст.34 Закону №1105, Інструкції про
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом,
затвердженої Наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 15.11.2005,
«Порядку встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеню втрати професійної
працездатності у відсотках
працівникам, яким заподіяно ушкодження
здоров'я, пов'язаного з виконанням
трудових обов'язків» затвердженого
наказом Міністерства охорони здоров я
України від 22.11.1995 року №212,
зареєстрованого в Мінюсті України
22.03.1996 р. №136/1161, єдиною можливою умовою
для відшкодування відповідачем на
користь позивача здійснених ним витрат
на поховання, виплату та доставку
пенсії по особам, яким здійснені такі
виплати, є наявність висновків (акт)
відповідних медичних закладів, якими
встановлений причинний зв'язок між
смертю потерпілого (інваліда) з
профзахворюванням (отруєнням) або
трудовим каліцтвом отриманого раніше.

Під час судового розгляду справи,
позивачем не надано жодного доказу
(документа), яким було б підтверджено,
що смерть ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пов'язана з
профзахворюванням або трудовим
каліцтвом, яке було отримано ним
раніше, відповідно до якого він був
визнаний інвалідом. Недоведеність
вимог позивачем обставин, які за
законом повинні бути підтвердженні
певними засобами доказування, які не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування,
безпосередньо відсутність висновків
МСЕК або інших відповідних медичних
закладів щодо встановлення причинного
зв'язку із смертю, з урахуванням ч.4 ст.70,
ч.1 ст.71 КАС України, унеможливлює
задоволення вимог. Відповідач
правомірно не відшкодувало вказані
суми витрат, оскільки у вказаних
випадках причинно-слідчий зв'язок між
отриманим професійним захворюванням
або каліцтвом на підприємстві та
смертю особи, позивачем не
підтверджений висновками МСЕК.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Відповідно до положень ст.94 КАС України
судові витрати стягненню не
підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71,
79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163,
185, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

П О С Т А Н О
В И В:

У задоволенні адміністративного
позову управління пенсійного фонду
України у м. Харцизьку Донецької
області до відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Харцизьку про
стягнення витрат по виплаті допомоги
на поховання у розмірі 700,11 грн. -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Скріпнік А.І.