Справа № К/9991/1608/12-С
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/1608/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради про стягнення допомоги,

в с т а н о в и л а:

У травні 2009 року позивач звернулась із
позовом про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
нарахувати та виплатити недоотриману
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з січня
по грудень 2008 року в розмірі 4753, 80грн.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 10 липня 2009 року
позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано
відповідача провести позивачу виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за 2008
рік у розмірі 4753, 80 грн.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що позивач знаходиться
у відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та є
застрахованою особою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тому було
зобов'язано відповідача провести
виплату допомоги за 2008 рік в розмірі 4
753, 80 грн.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2011 року рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове, яким у
задоволенні позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції колегія суддів апеляційного
суду дійшла висновку про
безпідставність позовних вимог,
оскільки в період з 1 січня по 31 грудня
2008 року діяли норми Закону «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», а
зміни у ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» з 22 травня 2008 року не
вносились.

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій ОСОБА_4 просить, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі постанову суду першої
інстанції.
Заслухавши доповідь
судді Вищого адміністративного суду
України, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи судами
попередніх інстанцій встановлено
наступне.

ОСОБА_4 має дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження Серія НОМЕР_1, перебуває на
обліку в Управління праці як отримувач
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, що виникли між
сторонами, регламентуються Законами
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням»(далі Закон №2240-III), «Про
державну допомогу сім`ям з дітьми»
(далі Закон №2811-ХII) та іншими Законами і
нормативними актами, ще регулюють
порядок та розміри виплат такої
допомоги.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було внесено зміни до Закону № 2240-ІІІ
та виключено статті 40-44. Проте, з огляду
на рішення Конституційного суду
України від 22.05.2008р. №10-рп/2008, стаття 43
Закону № 2240-ІІІ на час виникнення
спірних правовідносин передбачала, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму.
До ст. 15 Закону №
2811-ХІІ також вносились зміни, а дія
статті зупинялась іншими Законами.

Так, Законом
України «Про Державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» ст. 15
Закону № 2811 -ХІІ викладено в наступній
редакції: «Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень». Проте, відповідно до
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008р.»
Розділ І цього Закону набирає чинності
з 01.01.2008р. і діє по 31.12.2008р.

Отже, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10 рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
зокрема і статті 42- 44, щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною особі,
яка застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. При цьому
пункт 23 щодо внесення змін до Закону №
2811-ХІІ неконституційним визнано не
було.

Таким чином, у період із 22 травня по 31
грудня 2008 року існувало дві
законодавчі норми щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною, а саме:
стаття 43 Закону № 2240-III, яка
врегульовувала питання щодо виплати
допомоги особам, які застраховані в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, і
стаття 15 Закону № 2811-ХІІ у редакції
Закону № 107-VI від 28 грудня 2007 року, яка
поширювала свою дію на осіб (одного з
батьків дитини, усиновлювача, опікуна,
бабу, діда або іншого родича), які
фактично здійснюють догляд за дитиною,
незалежно від того, чи застраховані
вони у зазначеній системі страхування
(стаття 13 Закону № 2811-ХІІ).

Суд апеляційної інстанції вірно
встановив, що в період з 1 січня по 22
травня 2008 року розмір допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку для осіб,
застрахованих в системі
загальнообов'язкового соціального
страхування, регулювався статтею 15
Закону України «Про державну допомогу
з дітьми», проте помилково дійшов до
висновку про пріоритетність дії норм
вказаного закону на період з 22 травня
по 31 грудня 2008 року.

Так як, ОСОБА_4, як встановлено судами
попередніх інстанцій, застрахована у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, на
відносини, пов'язані із виплатою
допомоги зазначеній особі, у період із
22 травня по 31 грудня 2008 року
поширюються норми спеціального закону
(яким є Закон № 2240-III), відповідно до
статті 43 якого допомога по догляду за
дитиною надається застрахованій особі
у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Наведене
відповідає рішенням Верховного Суду
України прийнятим у справах № 21-248а13,
21-209а13, які відповідно до ст. 244-2 КАС
України є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Отже висновок суду першої інстанції
про задоволення позову у повному
обсязі, а апеляційного суду про відмову
у його задоволенні є помилковими.

Судами попередніх інстанцій
неправильно застосовано норми
матеріального права і відповідно до ст.
229 КАС ухвалені судові рішення
підлягають скасуванню з
постановленням нового судового
рішення про задоволення частково
позовних вимог.

Керуючись ст.ст., 220, 222, 229, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 10 липня 2009 року
та постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2011 року скасувати.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради щодо
нарахування та виплати ОСОБА_4
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трьохрічного
віку.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_4 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом за період з 22
травня 2008 по 31 грудня 2008 року з
урахуванням проведених виплат.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець