Справа № 826/18523/13-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Санін Б.В.
Суддя-доповідач: Парінов
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної акціонерної компанії «Хліб
України» на ухвалу Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
грудня 2013 року у справі за позовом
Державної акціонерної компанії «Хліб
України» до відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції м. Києві
про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції м. Києві, в якому просив визнати
протиправними дії старшого державного
виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві Кравцової О.С. щодо внесення
подання №137/10 від 30.10.2013 р. про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності та зобов'язати
старшого державного виконавця ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві Кравцову О.С.
відкликати подання №137/10 від 30.10.2013 р.
про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності, що
внесене до Печерського РУ ГУ МВС
України у м. Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03 грудня 2013 року
провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та направити справу
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
перегляду оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
визнала можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу без змін з
наступних підстав.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної
ухвали, провадження у справі закрито на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Предметом даного спору є визнання
протиправними дій старшого державного
виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві щодо внесення подання про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності та зобов'язання
старшого державного виконавця ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві відкликати
подання про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності, що
внесене до Печерського РУ ГУ МВС
України у м. Києві.

Як встановлено судом першої інстанції
з матеріалів виконавчого провадження,
зведене виконавче провадження №35834665,
до якого було приєднане ВП №21789146 (в
якому було винесено оскаржуване
подання) було відкрите на підставі на
підставі наказів господарських судів.

Частиною 1 ст. 181 КАС України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду з
позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

При визначенні юрисдикції необхідно
виходити з того, що до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною
другою статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження», крім тих,
відносно яких законом установлено
інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень дій чи бездіяльності
органів державної виконавчої служби
щодо виконання судового рішення є
юрисдикційна належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача як сторони у виконавчому
провадженні.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Судом встановлено, що позивач у даній
справі ДАК «Хліб України» має статус
боржника у виконавчому провадженні, в
якому державним виконавцем було
винесено подання про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності.

Крім того, зведене виконавче
провадження №35834665, до якого було
приєднане ВП №21789146 (в якому було
винесено оскаржуване подання) було
відкрите на підставі на підставі
наказів господарських судів.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року N 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» необхідно враховувати, що всі
справи з приводу рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) з метою виконання зведеного
виконавчого провадження, у якому
об'єднано виконавчі провадження щодо
виконання рішень судів різних
юрисдикцій та/чи рішень інших органів
(посадових осіб), належать до
юрисдикції адміністративних судів,
навіть у разі, коли у зведеному
виконавчому провадженні відсутнє
виконавче провадження з примусового
виконання рішення адміністративного
суду.

Юрисдикцію судів щодо вирішення справ
з приводу рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення в межах конкретного
виконавчого провадження, яке об'єднано
(приєднано) у зведене виконавче
провадження, або зведеного виконавчого
провадження, у якому об'єднано
виконавчі провадження по виконанню
рішень судів однієї юрисдикції,
необхідно визначати з урахуванням
положень частини четвертої статті 82
Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно з ч. 4 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

У зв'язку з тим, що виконавчі документи
у зведеному виконавчому провадженні
№35834665, в межах якого винесене
оскаржуване подання державного
виконавця про притягнення до
кримінальної відповідальності через
невиконання рішення суду, видані
господарським судом, а позивач по
справі є боржником у вказаному
виконавчому провадженні, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що даний спір
повинен розглядатися в порядку
господарського судочинства та
наявністю підстав для закриття
провадження у справі на підставі п. 1 ч.
1 ст. 157 КАС України.

Посилання апелянта на ту обставину, що
оскільки юрисдикція адміністративних
судів поширюється на справи з приводу
оскарження постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані, а тому,
виходячи з цього, до компетенції
адміністративних судів належать і
спори, предметом яких є оскарження дій
державного виконавця щодо внесення
подання про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності, є
помилковим у зв'язку з наступним.

За змістом пункту 7 частини другої
статті 17 Закону України "Про виконавче
провадження" постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку. Такі спори
розглядаються адміністративними
судами.

В той же час, подання державного
виконавця про притягнення до
кримінальної відповідальності не є
виконавчим документом, а є санкцією
немайнового характеру, що
застосовується до боржника.

Виходячи з цього, постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу та подання про
притягнення до кримінальної
відповідальності є різними санкціями,
що можуть бути застосовані до боржника,
а тому їх не можна ототожнювати.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що оскаржуване рішення
суду першої інстанції є законним та
обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
і апеляційним судом відхиляються так,
як є помилковими.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення
відповідно до норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 197, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної
акціонерної компанії «Хліб України»
залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03 грудня 2013 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі (стаття 212
КАС України).

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А.
Губська

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.