Справа № 804/9407/13-а
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2013-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
30 серпня 2013 р. Справа № 804/9407/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі Шевцовій
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробнича фірма
«АГАТ - С» до Державної податкової
інспекції в Амур - Ніжньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень, -
11.07.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю Виробнича фірма
«АГАТ - С» (далі - Позивач) звернулося з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в Амур -
Ніжньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
(правонаступником якої є - Державна
податкова інспекція в Амур -
Ніжньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області ) - далі
Відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення - рішення Форми
суми податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі
- визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення - рішення Форми
сум податкового зобов'язання з податку
на прибуток приватних підприємств у
В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що висновки Акту перевірки
№967/22-6/33420995 від 26.03.2013 р., на підставі
якого відповідачем прийняті
оскаржувані рішення, не відповідають
дійсним обставинам господарських
взаємовідносин позивача з ТОВ
«Лігран». Так, оскаржувані рішення
прийняті відповідачем на підставі
висновків контролюючого органу
відносно не підтвердження реальності
господарських відносин між
Товариством з обмеженою
відповідальністю Виробнича фірма
«АГАТ - С» і ТОВ «Лігран» та
встановлення дефектності первинних
документів, які є необґрунтованими, та
такими, що не відповідають як фактичним
обставинам, так і приписам
законодавства. На думку позивача,
наявність у нього податкових накладних
та інших первинних документів по
взаємовідносинам з ТОВ «Лігран»,
свідчить про наявність правових
підстав відображення в
бухгалтерському та податковому
обліках підприємства здійснених
господарських операцій з вказаним
контрагентами. Наведене, з урахуванням
підтвердження використання
результатів здійснених операцій в
господарській діяльності
підприємства, є доказом реальності
здійсненої операції та отримання
економічного ефекту від її здійснення,
що унеможливлює настання будь-яких
збитків. Враховуючи наведені доводи,
позивач вважає винесені за
результатами зазначеного акту
повідомлення-рішення противоправними
та таким, що підлягають скасуванню.
В судових засіданнях представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити і підстав, викладених в
Представник відповідача - Державної
податкової інспекції в Амур -
Ніжньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проти
позову заперечував, подав до суду
письмові заперечення які приєднані до
матеріалів справи (т. 2 а.с. 73-75). В
судових засідання суду пояснив, що
надані позивачем документи по
взаємовідносинам з ТОВ «Лігран», не
дають можливості встановити
реальність здійснених операцій та факт
використання товару в господарській
діяльності ТОВ ВФ «АГАТ - С», а лише
фіксують господарські операції з
вказаним контрагентом. Проведеною
перевіркою позивача, враховуючи
матеріали перевірки ТОВ «Лігран»,
складеного податковим органом, в якому
той перебуває на обліку, не
встановлено, а ТОВ ВФ «АГАТ - С», не
доведено, що здійснені ним
господарські операції з ТОВ «Лігран»,
носять реальний характер. За таких
обставин, відповідачем правомірно було
зроблені висновки щодо не включення до
складу доходів сум за товари, отримані
безоплатно від невстановленої особи та
завищення податкового кредиту, що
призвело до заниження податку на
прибуток та податку на додану вартість,
у зв'язку з чим просив у задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, здійснивши аналіз норм
матеріального права, яким врегульовані
спірні правовідносини, суд при
прийняті постанови виходить з
наступних підстав та мотивів.
Матеріалами справи підтверджено, що на
підставі наказу № 185 від 19.02.2013 року у
відповідності до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.
75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79
Податкового кодексу України, Державною
податковою інспекцією в Амур -
Ніжньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
(правонаступником якої є - Державна
податкова інспекція в Амур -
Ніжньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області) у період з
01.03.2013 р. по 20.03.2013 р. проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ ВФ «АГАТ - С» () з метою перевірки вимог
податкового законодавства в частині
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість та податку на прибуток
по взаємовідносинам з ТОВ «Лігран» (код
серпень 2012 р., результати якої
оформлені Актом перевірки № 967/22-6/33420995
від 26.03.2013 р. (т. 1 а.с. 15-25). Перевірка
проводилась з відома директора ТОВ ВФ
«АГАТ - С» Артеменко С.В.
Проведеною перевіркою встановлено
порушення позивачем:
- п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755 - VI (із
змінами та доповненнями) (далі - ПК
України) - не включено до складу доходів
суму 108103,10 грн. у тому числі: за II
вартість отриманих товарів (з ПДВ), що
отримані безоплатно від
невстановленої особи без укладання
будь - яких угод та за відсутності
документального підтвердження оплати
за нього, тим самим занижено податок на
тому числі: за II квартал 2012 року на суму
- 9833,53 грн.; за III квартал 2012 року на суму -
- ст. 185, ст. 188, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст.
198 Податкового кодексу України від
02.12.2010 р. № 2755 - VI (із змінами та
доповненнями), завищено податковий
кредит з придбання товарів та послуг
грн., в т.ч. за травень 2012 р. на суму 44,39
серпень 2012 р. на суму 4783,66 грн. в
результаті чого, занижено податок на
грн., в т.ч. за травень 2012 р. на суму 44,39
серпень 2012 р. на суму 4783,66 грн. (т. 1 а.с.
Наведені висновки зроблені
відповідачем з посиланням на Акт про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
фінансово - господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України ТОВ «Лігран»
господарських відносин з ТОВ
вересень 2011 року, ПП «СВ Гермес» (код
року, ТОВ «Кафепродакшн» () за січень 2011 року, ТОВ «Пасіфік»
2011 року, ТОВ «Хімагросервіс» (код
складений ДПІ у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська (Акт від 28.12.2012 р. №
7250/224/34656476) (т. 2 а.с. 135-158). Враховуючи
положення вказаного акту перевірки,
відповідачем зазначено про не
підтвердження реальності здійснення
господарських відносин позивача з ТОВ
«Лігран» та про дефектність первинних
документів позивача за такими
Не погодившись із висновками Акту
перевірки № 967/22-6/33420995 від 26.03.2013 р.
позивач подав до ДПІ в АНД районі м.
Дніпропетровська заперечення від
29.03.2013 р. № 29/03 (т.1 а.с.26-27).
За результатами розгляду заперечень
відповідачем надано відповідь за №
8658/10/226 від 08.04.2013 р., згідно з якою
висновки Акту перевірки № 967/22-6/33420995
від 26.03.2013 р. залишаються без змін (т. 1
На підставі Акту перевірки № 967/22-6/33420995
від 26.03.2013 р., відносно позивача
податковим органом прийняті: -
податкове повідомлення-рішення від
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
повідомлення-рішення від 11.04.2013 р. №
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств у
26.04.2013 року за вих. № 26/04 ТОВ ВФ «АГАТ - С»
подало скаргу до Державної податкової
служби у Дніпропетровській області в
якій ставило питання про скасування
податкових повідомлень - рішень від
25.06.2013 р. Головним управлінням
Міндоходів у Дніпропетровській
області було прийнято рішення № 663/10/10-25
про результати розгляду скарги, яким
скаргу позивача від 26.04.2013 року
залишено без задоволення, а податкові
повідомлення - рішення від 11.04.2013 р. №
Не погодившись із рішеннями
відповідача ТОВ ВФ «АГАТ - С»
звернулось до суду із відповідним
Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість вказаних висновків
відповідача і винесених на підставі
таких висновків спірних актів
індивідуальної дії на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України,
проаналізувавши положення
законодавчих актів, якими врегульовані
спірні правовідносини, суд зауважує на
Як встановлено в ході розгляду справи,
спірні суми валових витрат в розмірі
108103,10 грн. і податкового кредиту в
по взаємовідносинам з ТОВ «Лігран» ,
які мали місце у травні - серпні 2012 року.
На підтвердження існування зазначених
взаємовідносин та правомірності
формування витрат та податкового
кредиту позивачем подані до суду: 1)
Договір поставки товару № 1203 від 01.03.2012
р., згідно з умовами якого ТОВ «Лігран»
(Постачальник) зобов'язується передати
у власність ТОВ ВФ «АГАТ - С» (Покупець)
продукцію (товар) у кількості та в
асортименті згідно накладних, а
Покупець зобов'язується прийняти його
та сплатити його вартість на умовах,
передбачених договором (1.1). Поставка
товару здійснюється транспортом
Постачальника (2.3). Оплата товару
Покупцем здійснюється за допомогою
векселя або шляхом перерахування
коштів по банківським реквізитам
Постачальника, вказаним в Договорі (4.1).
Договір вступає в силу з моменту
підписання його сторонами і діє до
31.12.2012 р. (7.1) (т. 1 а.с.117); рахунки - фактури,
видаткові накладні, податкові накладні
(т. 1 а.с. 118-141); лист позивача до ТОВ
«Лігран» від 01.08.2012 р. № 01/08 про
виправлення помилки в податкових
накладних № 28 від 02.07.2012 р.; № 459 від
06.07.2012 р.; № 697 від 11.07.2012 р.; № 58 від 01.08.2012
р. щодо дати та номеру договору (т. 1 а.с.
142); 2) Договір на переробку
давальницької сировини № 0312/1 від 01.03.2012
р. згідно з умовами якого ТОВ ВФ «АГАТ -
С» (Постачальник - отримувач)
зобов'язується власними силами і
коштами постачати ТОВ «Лігран»
(Переробник) давальницьку сировину і
матеріали (сировину), а Переробник
приймати таку сировину з метою
виготовлення з неї готової продукції
(продукція), і подальшої передачі
готової продукції Постачальнику -
отримувачу (1.1). Кількість переданої
сировини визначається по
товаросупроводним документам (3.3).
Переробник зобов'язується виготовити
із наданої сировини готову продукцію в
15 - ти денний термін з моменту передачі
(4.1). Постачальник - отримувач
зобов'язується оплатити Переробнику
вартість робіт по переробці
давальницької сировини. Оплата
Переробнику за виконані роботи
здійснюється шляхом перерахування
грошових коштів на банківський
розрахунковий рахунок Переробника (5.1).
Транспортування сировини, продукції і
мукулатури відбувається силами і за
рахунок Постачальника - отримувача (5.4).
Договір вступає в силу з моменту його
підписання і діє до 31.12.2012 р. (8.2) (т. 1 а.с.
143-144); специфікації, акти приймання -
передачі виконаних послуг (робіт), акти
приймання - передачі сировини, рахунки -
фактури, податкові накладні,
довіреності, товарно - транспорті
накладні (т. 1 а.с. 145-240); 3) Договір № 1/06
від 01.06.2012 р. згідно з умовами якого ТОВ
ВФ «АГАТ - С» (Замовник) доручає, а ТОВ
«Лігран» (Виконавець) зобов'язується
провести ремонт та технічне
обслуговування обладнання по
виробництву гофрокартону та виробів із
нього (1.1). Вартість послуг визначається
Сторонами по факту їх надання та
фіксується в актах про надані послуги
(3.1). Оплата послуг здійснюється
векселями або шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Виконавця, вказаного в
Договорі (3.2). Договір вступає в силу з
моменту його підписання та діє до 31.12.2012
р. (7.1) (т. 1 а.с. 241); рахунки - фактури, акти
приймання - передачі виконаних робіт,
податкові накладні (т. 1 а.с. 242-247). Крім
того, позивачем до матеріалів справи
додані: копії платіжних доручень (т. 1
а.с.248-250, т. 2 а.с. 1-4); Акт прийому -
передачі векселів від 31.08.2012 р., згідно
якого ТОВ ВФ «АГАТ - С» передає в
погашення своєї заборгованості, а ТОВ
«Лігран» приймає у кількості 1 одиниця
простий вексель серії АА 2273095 від 31.08.2012
р. на суму - 152590,37 грн. (т. 2 а.с. 5-6); Акт про
залік зустрічних вимог від 27.09.2012 р.,
згідно якого шляхом взаємозаліку
заборгованість ТОВ ВФ «АГАТ - С» перед
ТОВ «Лігран» на суму - 168891,86 грн. та ТОВ
«Лігран» перед ТОВ ВФ «АГАТ - С» на суму
- 168891,86 грн. по договорам поставки,
відсутня (т. 2 а.с. 7); Договір оренди
обладнання № 01/1 від 01.12.2011 р., укладений
між ТОВ «Баланс» (Орендодавець) і ТОВ ВФ
«АГАТ - С» (Орендатор), діючий на момент
виникнення спірних правовідносин (т. 2
а.с. 8-9); Договір поставки № 04/5-1 від 04.2011
р. укладений між ТОВ ВФ «АГАТ - С»
(Постачальник) і ТОВ НВП «БІТ»
відповідно до умов якого відбувалась
реалізація позивачем виробленої
продукції з гофрокартону (гофроящіки)
(т. 2 а.с. 10-71); Фінансовий звіт станом на
30.06.2012 р. та 30.09.2012 р. (т. 2 а.с.106-107).
Розв'язуючи спір, суд зазначає, що
порядок формування платником податків
витрат та податкового кредиту за
спірний період за вказаними
господарськими взаємовідносинами
визначений приписами Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI
(далі - ПК України).
Згідно з п. 14.1.36 ст. 14 ПК України,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
За змістом п. 22.1. ст. 22 ПК України,
об'єктом оподаткування можуть бути
майно, товари, дохід (прибуток) або його
частина, обороти з реалізації товарів
(робіт, послуг), операції з постачання
товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти,
визначені податковим законодавством, з
наявністю яких податкове
законодавство пов'язує виникнення у
платника податкового обов'язку.
Статтею 135 ПК України передбачено, що
доходи, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, включаються до
доходів звітного періоду за датою,
визначеною відповідно до статті 137, на
підставі документів, зазначених у
пункті 135.2 цієї статті, та складаються
з: доходу від операційної діяльності,
який визначається відповідно до пункту
135.4 цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.
У відповідності до п.п. 135.5.4 п.135.4 ст. 135
ПК України, інші доходи включають
вартість товарів, робіт, послуг,
безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.
Згідно з п. 137.4 ст. 137 ПК України, датою
отримання доходів, які враховуються
для визначенні об'єкта оподаткування, є
звітний період, у якому такі доходи
визнаються згідно з цією статтею,
незалежно від фактичного надходження
коштів (метод нарахувань), визначений з
урахуванням норм даного пункту та
статті 159 цього Кодексу.
Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
Приписами пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України
визначено, що витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не включаються до
складу витрат. У разі втрати, знищення
або зіпсуття зазначених документів
платник податку має право письмово
заявити про це органу державної
податкової служби та здійснити заходи,
необхідні для поновлення таких
документів. Письмова заява має бути
надіслана до/або разом із поданням
розрахунку податкових зобов'язань за
звітний податковий період. Платник
податків зобов'язаний відновити
втрачені, знищені або зіпсовані
документи протягом 90 календарних днів
з дня, що настає за днем надходження
такої заяви до органу державної
податкової служби, митного органу. Якщо
платник податку поновить зазначені
документи в наступних податкових
періодах, підтверджені витрати
включаються до витрат за податковий
період, на який припадає таке
На підстави наведених законодавчих
положень суд доходить до висновку, що
при складанні податкової звітності з
метою правильного відображення
господарської операції повинні
враховуватись відповідні документи
первинного обліку, а саме по зазначених
операціях придбання товарів повинні
бути в наявності первинні документи, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат на такі товари,
отримання позивачем таких товарів,
використання їх у господарській
діяльності позивача.
Як вбачається з Довідки з ЄДРПОУ
відносно позивача (т. 1 а.с. 96-98), видами
діяльності позивача є: виробництво
гофрованого паперу та картону,
паперової та картонної тари;
виробництво меблів для офісів і
підприємств; діяльність посередників у
торгівлі паливом, рудами, металами та
промисловими хімічними речовинами;
діяльність посередників у торгівлі
товарами широкого асортименту;
неспеціалізована оптова торгівля.
Придбаний позивачем за первинними
документами, наведеними вище, товар
(сировина) (штанцформа, фарба
флексографічна, лента п/п, гофрокартон)
та вироблені товари (гофрояшік)
відповідають господарській діяльності
Факт реальності виконання
господарських зобов'язань та отримання
позивачем від ТОВ «Лігран» товару,
робіт (послуг) підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
податкових накладних, видаткових
накладних, актами приймання - передачі
виконаних послуг (робіт), актами
приймання - передачі сировини,
рахунками - фактурами, та
товарно-транспортними накладними.
Як свідчать матеріали перевірки
відповідачем зроблено висновок про не
включення до складу доходів суми 108103,10
вартість отриманих товарів (з ПДВ), що
отримані від невстановленої особи без
укладання будь - яких угод та за
відсутності документального
підтвердження оплати за нього, тим
самим занижено податок на прибуток на
квартал 2012 р. - 9833,53 грн., за III квартал 2012
Вказані висновки відповідача зроблені
у рахуванням Акту про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки фінансово - господарської
діяльності з питань дотримання вимог
податкового законодавства України ТОВ
здійснення господарських відносин з
червень 2011 року, ТОВ «Олімп» () за вересень 2011 року, ПП «СВ
червень 2011 року, ТОВ «Кафепродакшн»
вересень 2011 року, ТОВ «Хімагросервіс»
складеного ДПІ у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська (Акт від 28.12.2012 р. №
7250/224/34656476) (т. 2 а.с. 135-158), відповідно до
висновків якого перевіркою
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
товарів (послуг) у підприємств -
постачальників та по операціях з
продажу цих товарів (послуг)
підприємствам - покупцям у 2011 - 2012 році
(с. 11 Акту перевірки).
Між тим, в ході розгляду справи було
встановлено, що в період з травня по
серпень 2012 року ТОВ ВФ «АГАТ - С» на
підставі Договору поставки № 1203 від
01.03.2012 р. було придбано у ТОВ «Лігран»
клей, фарбу флексографічну, стрічку п/п,
штанцформу на суму 108103,10 грн. (в т.ч. ПДВ -
договору підтверджується наступними
первинними документами: видаткові
накладні: від 04.05.2012 року № 176, № 84 від
01.06.2012 р., № 273 від 05.06.2012 р., № 434 від 07.06.2012
р., № 28 від 02.07.2012 р., № 459 від 06.07.2012 р., №
697 від 11.07.2012 р., № 58 від 01.08.2012 р.;
податковими накладними від 04.05.2012 року
№ 176, № 84 від 01.06.2012 р., № 273 від 05.06.2012 р.,
№ 434 від 07.06.2012 р., № 28 від 02.07.2012 р., № 459
від 06.07.2012 р., № 697 від 11.07.2012 р., № 58 від
01.08.2012 р. (т. 1 а.с. 118-141). Розрахунки за
придбаний товар здійснені в повному
обсязі, заборгованість станом на
момент проведення перевірки відсутня
(арк. 14-15 акту перевірки).
Транспортування товару, придбаного за
вищевказаним Договором здійснювалося
транспортом Постачальника.
Суд критично ставиться до висновків
відповідача з приводу того, що
відсутність товарно - транспортних
накладних, що підтверджують факт
перевезення товару (сировини,
матеріалів) від постачальника до
позивача, свідчить про нереальність
здійснення господарських операцій між
ТОВ ВФ «АГАТ - С» і ТОВ «Лігран» та
Так, податковим органом не враховані
положення постанови КМ України від
25.02.09 № 207, якою затверджений Перелік
документів, необхідних для здійснення
перевезення вантажу автомобільним
транспортом у внутрішньому сполученні,
а також доводи позивача щодо
здійснення перевезення товару ТОВ
«Лігран» на власному транспорті, а не
на договірних умовах. Адже обов'язкова
наявність дорожнього листа визначена
Правилами перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затвердженими Наказом Мінтранспорту
України від 14.10.97 № 363, за змістом яких
дорожні листи та товарно-транспортні
накладні є необхідними первинними
документами лише в тих випадках, коли
доставка товару здійснюється
перевізником на договірних умова,
тобто коли в процесі доставки товару
приймає участь третя особа -
перевізник. Як встановлено судом та не
спростовано ДПІ, перевезення товару до
ТОВ ВФ «АГАТ - С» здійснювалось власним
транспортом ТОВ «Лігран», що є можливим
з огляду на вид та кількість товару.
Отже, враховуючи, що перевізник до
процесу перевезення товару від
Постачальника до позивача не
залучався, вимога податкового органу
щодо обов'язкової наявності у позивача
товарно-транспортних накладних є
безпідставної та не відповідає
переліку необхідних документів,
наведених у Постанові КМ України № 207,
яким такий документ як ТТН
передбачений виключно коли
транспортування вантажу здійснюється
перевізником на договірних умовах.
Суд також зазначає, що описки щодо
номеру та дати договору (замість
Договору № 1203 від 01.03.2012 р. вказано
Договір № 060312 від 06.03.2012 р.), вказані
Постачальником в податкових накладних
№ 28 від 02.07.2012 р., № 459 від 06.07.2012 р., № 697
від 11.07.2012 р., № 58 від 01.08.2012 р., не
свідчать про нереальність
господарських операцій, які
відбувались між ТОВ ВФ «АГАТ - С» і ТОВ
«Лігран», оскільки вказані накладні
були своєчасно відображені позивачем в
податковій звітності з ПДВ за
перевіряємий період (т. 2 а.с. 114-129) і
претензій з приводу їх оформлення у
податкового органу не було.
В період з червня по серпень 2012 року ТОВ
ВФ «АГАТ - С» на підставі Договору № 0312/1
від 01.03.2012 р. отримало від ТОВ «Лігран»
послуги по переробці сировини та
виробленню гофроящіків на загальну
Факт виконання даного договору
підтверджується наступними первинними
документами: рахунками - фактурами,
специфікаціями, актами приймання -
передачі виконаних послуг (робіт),
актами приймання - передачі сировини,
податковими накладними, довіреностями,
товарно - транспортними накладними (т. 1
а.с. 145-240). Розрахунки за придбаний товар
в розмірі на момент перевірки
проведені шляхом взаємозаліку
заборгованості. Транспортування
товару було оформлено товарно -
транспортними накладними. Приймання
товару відбувалося на підставі
довіреностей на отримання ТМЦ.
На підставі Договору № 1/06 від 01.06.2012 р.
ТОВ ВФ «АГАТ - С» отримало від ТОВ
«Лігран» послуги по ремонту і
технічному обслуговуванню обладнання
3116,70 грн.). Факт виконання даного
договору підтверджується наступними
первинними документами: рахунками -
фактурами, актами приймання - передачі
виконаних робіт, податковими
накладними (т. 1 а.с. 242-247).
Відповідно до п.п.14.1.13 пункту 14.1 статті
14 ПК України, безоплатно надані товари,
роботи, послуги - це товари, що
надаються згідно з договорами
дарування, іншими договорами, за якими
не передбачається грошова або інша
компенсація вартості таких товарів чи
їх повернення, або без укладення таких
договорів; роботи (послуги),
виконуються (надаються) без висування
вимоги щодо компенсації їх вартості;
товари, передані юридичній або
фізичній особі на з відповідальне
зберігання і використані нею.
Договори поставки, враховуючи
положення діючого цивільного та
господарського законодавства, за своєю
правовою суттю належать до категорії
оплатних договорів, що, в свою чергу,
уможливлює застосування до них
положень ПК України про «безоплатно
Як вбачається зі змісту статті п.п. 14.1.13
п. 14.1 ст.14 ПК України, застосування
механізму «безоплатно отримані
товари» можливе лише за умов
безоплатного отримання товару без
фактичної компенсації їх вартості. За
таких обставин, суд вважає висновок
посадових осіб ДПІ в частині
визначення отриманого від ТОВ «Лігран»
товару як «безоплатно отриманого від
невстановленої особи» неправомірним,
оскільки в ході перевірки податковим
органом були досліджені всі первинні
документи, що свідчать про реальність
здійснення господарських операцій ТОВ
ВФ «АГАТ - С» з вказаними контрагентами.
Суд відмічає, що відповідно до ст. 1
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV)
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства; первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення; фінансова звітність -
бухгалтерська звітність, що містить
інформацію про фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів підприємства за звітний період.
Згідно зі ст. 3 Закону № 996-XIV метою
ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства. Приписами ст.9 Закону №
996-XIV визначено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.
З огляду на викладене, суд зазначає, що
факт отримання позивачем товарів,
робіт (послуг) від ТОВ «Лігран» в період
з травня по серпень 2012 року з метою їх
використання у власній господарській
діяльності, а також подальшої
реалізації, оплати таких товарів
оформлені первинними документами,
наведеними вище, копії яких наявні в
матеріалах справи, що містять усі
обов'язкові реквізити, визначені ч. 2.
ст. 9 Закону № 996-XIV, а відтак є належними
доказами реальності спірних
господарських операцій.
Суд також зазначає, що висновки
відповідача щодо безтоварності
господарських операцій по Акту
перевірки від 28.12.2012 р. № 7250/224/34656476)
відносно ТОВ «Лігран» зроблені за
період січень - листопад 2011 року (т. 2 а.с.
135-158), у той час, коли взаємовідносини
позивача із вказаним контрагентом мали
місце в травні - серпні 2012 року.
Згідно з п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1
ст. 188 ПК України, об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції платників податку,
окрім іншого, з постачання товарів,
місце постачання яких розташоване на
митній території України. Датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, або дата відвантаження
товарів. База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, з урахуванням
загальнодержавних податків та зборів.
За приписами п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 ПК
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну. Податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця та є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Пунктом 200.1 ст. 200
згаданого Кодексу встановлено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. В свою чергу,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198
виникає, окрім іншого, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. При цьому,
відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, та складається з
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за встановленою
ставкою, протягом такого звітного
періоду, окрім іншого, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог ст. 201
Кодексу). Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК
України визначено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Лігран» були виписані на адресу
позивача податкові накладні, на
підставі яких позивачем сформований
податковий кредит за період травень -
за травень 2012 р. на суму 44,39 грн.; за
серпень 2012 р. на суму 4783,66 грн. Факт
наявності таких податкових накладних
був встановлений і відповідачем в ході
проведення перевірки позивача, про
невідповідність таких податкових
накладних приписам ПК України
відповідачем не зазначено, а судом в
ході розгляду справи не встановлено. За
даними податкового органу на час
виконання спірних господарських
взаємовідносин та виписки податкових
накладних, сторони були зареєстровані
у встановленому законом порядку
платником податку на додану вартість.
Дані щодо сум податкового кредиту в
позивачем у податкових деклараціях з
ПДВ за перевіряємий період (т. 2 а.с.
Як зазначено, вище, підстави для
виникнення у платника податку на
додану вартість права на податковий
кредит, порядок його формування, а
також порядок виникнення від'ємного
значення, визначені ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК
За умови відсутності законодавчо
визначених обставин, які б позбавляли
платника податку (покупця) права на
формування податкового кредиту,
зокрема за відсутністю з боку платника
порушення вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6
ст. 198 ПК України при формуванні
податкового кредиту останній має право
на податковий кредит, на який
зменшується податкове зобов'язання
звітного періоду за правилом пп. 14.1.181 п.
14.1 ст. 14, п. 200.1 ст. 200 ПК України.
Судом в ході розгляду справи не
встановлено жодного фактичного
порушення позивачем вимог наведених
норм законодавства, яке б позбавляло
його права на податковий кредит. За
умови реального здійснення
господарської операції, яка призвела
до об'єктивної зміни складу активів
платника податків - покупця, що
встановлено податковим органом під час
перевірки, будь-які порушення
постачальниками товару податкового
законодавства чи правил ведення
господарської діяльності не можуть
бути підставою для позбавлення покупця
права на податковий кредит.
Європейський Суд з прав людини у своєму
рішенні від 22.01.2009 р. по справі «Булвес
АД проти Болгарії» зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз.
На думку Європейського суду такі
вимоги стали надмірним тягарем
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності. Право на
податковий кредит є «власністю» у
розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке
повинно розглядатися як таке, що
виникло у момент повного виконання нею
своїх зобов'язань щодо податкової
звітності з ПДВ. Визнання права на
нарахування податкового кредиту було
поставлено в залежність від виконання
обов'язків постачальником, в той час,
коли це не залежало від волі одержувача
поставки - застосування відповідних
положень Закону «Про ПДВ» стало не
передбаченим і самовільним. Платник
податку не має абсолютно ніяких
повноважень відслідковувати,
контролювати і забезпечувати
виконання постачальником його
обов'язків із складання та подання
декларації з ПДВ, а також обов'язку зы
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.
Суд зважує, що платник податку на
додану вартість (покупець товару) не
має обов'язку та повноважень
здійснювати контроль за дотриманням
постачальниками товару вимог
законодавства щодо здійснення
господарської діяльності, дотримання
вимог податкового законодавства тощо і
в подальшому зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на податковий кредит
за можливу неправомірну діяльність
будь-кого з контрагентів. Такий платник
не повинен притягуватися до
відповідальності в тому випадку, якщо
він здійснював реальну господарську
операцію. Лише встановлення в ході
судового розгляду факту узгодженості
дій платника податків з
недобросовісними постачальниками з
метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями постачальників чи
сприяння ухиленню постачальниками
товару від виконання податкових
зобов'язань може слугувати підставою
для відмови у праві на податковий
кредит. При цьому такі висновки не
можуть ґрунтуватися на припущеннях, а
можуть ґрунтуватися лише на належних,
достатніх, а також тих доказах, які
одержані з дотриманням закону.
Відповідачем не наведено доводів та
доказів тому, що позивач діяв без
належної обачності та був обізнаним
про допущення його контрагентом певних
порушень законодавства при створенні
підприємства чи веденні господарської
З приводу посилань відповідача на Акт
перевірки ТОВ «Лігран» яким визначена
нереальність правочинів та їх
безтоварність з огляду на відсутність
контрагента за місцезнаходженням,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такої діяльності, що
свідчить, на думку податкового органу,
про відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів, суд
Вказуючи в Акті перевірки про не
спрямованість правочинів між ТОВ
«Лігран» і ТОВ ВФ «АГАТ - С» та
продавцями контрагента позивача на
реальне настання правових наслідків,
податковим органом не враховано, що
правочини, які вчинені без наміру
створення правових наслідків, що
обумовлені ними, визначаються законом
як фіктивні (ст.234 ЦК України). Фіктивні
правочини не віднесені законом до
нікчемних, їх недійсність визнається
тільки судом. Доводи податкового
органу про відсутність власних
основних фондів, технічного персоналу,
власних виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів у
контрагента позивача, за належним їх
документальним підтвердженням, можуть
служити доказами фіктивності або
удаваності цих правочинів (ст.234, 235 ЦК
України) при оспорюванні їх в судовому
порядку, але не є підставою для
самостійного констатування податковим
органом факту нереальності правочину.
Рішення суду про визнання правочинів
між ТОВ «Лігран» та продавцями та
позивачем і ТОВ «Лігран» недійсними
внаслідок їх фіктивності ДПІ до суду не
надано, в акті перевірки про наявність
такого рішення не зазначено, судом на
виконання вимог ст.11 КАС України
існування такого рішення не
встановлено.

Натомість позивачем, на підтвердження
реальності і фактичності здійснених
господарських операцій за договірними
відносинами з ТОВ «Лігран», були надані
суду належним чином засвідчені копії
документів, які відповідають вимогам
первинних документів в розумінні ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», і являються підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Зазначені докази у їх сукупності та
взаємозв'язку, на думку суду,
спростовують твердження податкового
органу про «нереальність» здійснення
операцій позивачем з ТОВ «Лігран» та
наведені в акті перевірки порушення
позивачем положень ПКУ: - пп. 135.5.4 п. 135.5
ст. 135 ПК України, що призвело до
заниження податку на прибуток в
розмірі 22701,65 грн.; ст. 185, ст. 188, п. 198.3 ст.
198, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до
заниження податку на додану вартість
за вказаний період на суму 40579,28 грн.

З урахуванням встановлених обставин,
суд дійшов висновку про те, що фактичні
обставини справи об'єктивно
засвідчують здійснення господарської
діяльності між позивачем та його
контрагентом, правомірність
віднесення позивачем відповідних сум
до складу витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, та
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість, відповідно
до первинних бухгалтерських
документів та по податковим накладним,
які виписані на виконання умов
викладених вище договірних відносин.
Отже, спірні податкові
повідомлення-рішення від 11.04.2013 р. №
і № прийняті відповідачем
не обґрунтовано, без урахування всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, а обґрунтування
відповідача, наведене в акті перевірки,
не відповідає вимогам чинного
законодавства та носить характер
суб'єктивних припущень. Беручи до уваги
наведене, позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю Виробнича
фірма «АГАТ - С» підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю Виробнича
фірма «АГАТ - С» до Державної
податкової інспекції в Амур -
Ніжньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень -
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції в Амур
- Ніжньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області:

Форми «Р» від 11.04.2013 р. № про
збільшення суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 60868,50 грн., в тому
числі за основним платежем - 40579 грн.,
штрафні (фінансові) санкції у розмірі -
20289,50 грн.;

Форми «Р» від 11.04.2013 р. № про
збільшення сум податкового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств у розмірі 34053
грн., в тому числі за основним платежем -
22702 грн., штрафні (фінансові) санкції у
розмірі - 11351 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробнича фірма
«АГАТ - С» (, адреса: 49000,
м. Дніпропетровськ, вул. Берегова, буд.
135) витрати по оплаті судового збору в
розмірі 949,22 грн. (дев'ятсот сорок
дев'ять грн. 22 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.В. Тулянцева