Справа № 827/1495/13-а
Суддя: Дадінська Тамара Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 827/1495/13-а

23.01.14 м. Севастополь
Севастопольський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Дадінської Т.В.,

суддів Дудкіної Т.М. ,

Омельченка В. А.

секретар судового засідання
Паздеріна О. М.

за участю сторін:

представник позивача - Приватного
підприємства "Терра"- Кочешев Михайло
Юрійович, довіреність № б/н від 03.01.14

представник відповідача - Державної
податкової інспекції у Нахімовському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Севастополі - Харькова
Олена Олексіївна, довіреність №
618/9/10.1-04 від 23.09.13

представник відповідача - Державної
податкової інспекції у Нахімовському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Севастополі - Дерябкіна
Вікторія Любомирівна, довіреність №
985/9/10.1-04 від 05.11.13

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Нахімовському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
на постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь (головуючого судді
Кириленко О.О. ) від 30.07.13 у справі №
827/1495/13-а

за позовом Приватного підприємства
"Терра" (вул. Калича, 41, кв. 1, м.
Севастополь,99042)

до Державної податкової інспекції у
Нахімовському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
(вул. Героїв Севастополя, 74, м.
Севастополь,99001)

про визнання незаконним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 30.07.2013 року у справі № 827/1495/13-а
адміністративний позов Приватного
підприємства «Терра» до Державної
податкової інспекції у Нахімовському
районі м. Севастополя Державної
податкової служби про визнання
незаконним та скасування податкового
повідомлення-рішення було задоволено.
Визнано незаконним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Нахімовському районі м. Севастополя
ДПС від 24 травня 2013 року № . Судом
також вирішено питання щодо розподілу
судових витрат по справі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 30 липня 2013 року, прийняти нове
судове рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову позивачу
відмовити.

Апеляційна скарга мотивована
невідповідністю судового рішення суду
першої інстанції нормам матеріального
та процесуального права та
невідповідністю висновків суду першої
інстанції фактичним обставинам справи.
Заявник апеляційної скарги
посилається на положення пункту 4.2
Договору оренди земельної ділянки від
15.07.2009 року та вважає, що на період
використання земельної ділянки до
моменту видачі дозволу на виконання
будівельних робіт позивач повинен
сплачувати оренду плату як на період
використання земельної ділянки а ні як
на період будівництва.

У судових засіданнях представники
відповідача підтримали апеляційну
скаргу та просили її задовольнити.

Представник позивача у судових
засіданнях проти апеляційної скарги
заперечував, вважав, що судове рішення
суду першої інстанції відповідає
вимогам закону та ухвалено на підставі
повного з'ясування обставин справи, що
мають значення для справи. Представник
позивача просив відмовити у
задоволенні апеляційної скарги та
залишити судове рішення суду першої
інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши у
відкритому судовому засіданні
пояснення представників сторін,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
Окружним адміністративним судом м.
Севастополя норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
спірні правовідносини у справі виникли
у зв'язку із визначенням позивачу
податкових зобов'язань з орендної
плати з юридичних осіб за землю у сумі
421475,70 грн. за основним платежем та 88609,24
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями податковим
повідомленням-рішенням від 24.05.2013 року
№ .

Вказане податкове
повідомлення-рішення прийнято на
підставі висновків акту ДПІ у
Нахімовському районі м. Севастополя
ДПС від 14.05.2013 року № 871/10/15.2
документальної невиїзної перевірки
«Приватного підприємства «Терра», код
за з питання правильності
визначення податкового зобов'язання з
орендної плати за землю за період
2010-2012рр.», яким було встановлено
заниження позивачем розміру
податкових зобов'язань з орендної
плати за землю за період
квітень-грудень 2010 року у сумі 100564,16
грн., за 2011 рік - у сумі 134085,54 грн. та за 2012
рік у сумі 186826,00 грн. Загальна суму
заниження податкових зобов'язань з
орендної плати за землю за 2010 - 2012 роки
складає 421475,70 грн.

Підставою до висновку податкової
інспекції про заниження позивачем
податкових зобов'язань з орендної
плати за землю за 2010 - 2012 роки стався
висновок податкового органу про те, що
для розрахунку розміру орендної плати
за землю позивачем мала
застосовуватися нормативна грошова
оцінка на період використання до
моменту видачі дозволу на виконання
будівельних робіт, з настанням якого
підприємство мало застосовувати
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки на період будівництва - не
довше строку будівництва. Тобто,
податкова інспекція вважає, що до
моменту отримання позивачем дозволу на
виконання будівельних робіт позивач
повинен був розраховувати орендну
плату за землю, виходячи з розміру - як
за використання земельної ділянки а з
моменту отримання дозволу на виконання
будівельних робіт та на увесь строк
будівництва - як на період будівництва.

Такі висновки податкової інспекції
ґрунтуються на аналізі положень пункту
4.2 Договору оренди земельної ділянки
від 15.07.2009 року, який був укладений між
позивачем та Севастопольською міською
Радою (Орендодавець), який
зареєстрований у встановленому
порядку у Севастопольській міській
філії ДП «Центр Державного земельного
кадастру» 13.10.2009 року за № 79.

Згідно умов вказаного Договору позивач
отримав у оренду земельну ділянку
загальною площею 0,5000 га для
будівництва та обслуговування
багатоквартирного жилого будинку з
вбудованими приміщеннями для
обслуговування населення і підземним
паркінгом з віднесенням цих земель до
категорії земель житлової та
суспільної забудови, що знаходиться за
адресою: м. Севастополь, вул.. Папаніна,
3-А (п. 1.1, 2.1 Договору). Строк дії
Договору - 25 років (п. 3.1 Договору).

Відповідно до пункту 2.3 Договору
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки складає: 3956726 грн.; на період
будівництва та здачі об'єкта в
експлуатацію - 791345 грн.

Згідно пункту 4.1 Договору річна орендна
плата за використання земельної
ділянки встановлена у відповідності з
Методикою визначення розмірів
орендної плати при укладенні договорів
оренди землі, затвердженої рішенням
міської Ради від 14.10.2003 року № 1348 у
розмірі 4% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки.

Згідно пункту 4.2 Договору величина
річної орендної плати за використання
земельної ділянки складає: 158269,04 грн.;
на період будівництва - 31653,80 грн.

При цьому нормативна грошова оцінка
земельної ділянки на період
будівництва приймається до уваги не
більше строку будівництва, визначеного
проектною документацією, затвердженої
в встановленому порядку, з моменту
видачі дозволу на виконання
будівельних робіт.

Судом першої інстанції було
встановлено, що на час прийняття
оскаржуваного рішення та розгляду
справи, робочий проект
багатоквартирного житлового будинку з
вбудованими приміщеннями для
обслуговування населення та підземним
паркінгом за адресою: м. Севастополь,
вул.. Папаніна, 3-А, у встановленому
законом порядку не затверджено.
Дозволу на виконання будівельних робіт
на об'єкті позивачем не отримано.

При цьому з матеріалів справи
вбачається, що позивачем приймаються
заходи щодо розробки проекту об'єкту
будівництва, про що свідчать Договір №
23/12/09 від 23.12.2009 року «Підряду на
виконання проектних робіт», що був
укладений з ТОВ «Промбуднагляд» (а.с. 46),
Договір № 2 від 05.01.2010 року «Про надання
проектних робіт», що був укладений з ПП
«СК «Арка» (а.с.91) та Робочий проект
«Багатоквартирного житлового будинку
з вбудованими приміщеннями для
обслуговування населення і підземним
паркінгом по вул.. Папаніна 3-А» від 2012
року (а.с. 62-90), що виконаний ПП «СК
«Арка».

Судова колегія звертає увагу на те, що
згідно умов Договору оренди земельної
ділянки від 15.07.2009 року цільове
призначення земельної ділянки - для
будівництва та обслуговування
багатоквартирного житлового будинку.

Судова колегія вважає, що період часу,
необхідний забудовнику для
затвердження проекту будівництва та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт, є одним із етапів
будівництва та є триваючим. При цьому
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт без вирішення
питання щодо землекористування
(укладення відповідного договору
оренди земельної ділянки) та
затвердження проекту будівництва - не
можливе. Тобто час отримання дозволу на
виконання будівельних робіт та час
укладення договору оренди земельної
ділянки для будівництва - не
співпадають у часі, а тому у суду немає
правових підстав до висновку про те, що
після укладення договору оренди
земельної ділянки та до часу отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
- позивач (Орендар) здійснює
використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням (для
будівництва) та повинен сплачувати
орендну плату за землю на загальних
підставах.

Також судова колегія вважає за
необхідним зазначити, що у пункті 2.3
Договору оренди земельної ділянки від
15.07.2009 року вказана нормативна грошова
оцінка земельної ділянки, що діє на
момент укладення Договору, у розмірі
3956726 грн. та вказана нормативна грошова
оцінка земельної ділянки на період
будівництва до здачі об'єкта в
експлуатацію у розмірі 791345 грн.

Вказане визначення нормативної
грошової оцінки земельної ділянки у
різних розмірах обумовлено тим, що
Договором передбачено дві форми мети
використання наданої земельної
ділянки:

перша - для будівництва
багатоквартирного житлового будинку з
вбудованими приміщеннями;

друга - для обслуговування
багатоквартирного житлового будинку з
вбудованими приміщеннями.

Виходячи з мети використання земельної
ділянки (або для будівництва
багатоквартирного житлового будинку
або для обслуговування
багатоквартирного житлового будинку)
визначені й дві величини розміру
річної орендної плати за використання
земельної ділянки у пункту 4.2 Договору,
а саме: 158269,04 грн. та 31653,80 грн. (на період
будівництва).

При цьому нормативна грошова оцінка
земельної ділянки на період
будівництва визначається на строк, не
більше строку будівництва, визначеного
проектною документацією, що
затверджена в установленому порядку, з
моменту видачі дозволу на виконання
будівельних робіт.

Суд першої інстанції правильно вказав
у судовому рішення, що положення пункту
4.2 Договору оренди земельної ділянки, а
саме: «При цьому нормативна грошова
оцінка земельної ділянки на період
будівництва приймається до уваги не
більше строку будівництва, визначеного
проектною документацією, затвердженої
в встановленому порядку, з моменту
видачі дозволу на виконання
будівельних робіт» застосовуються для
визначення строку закінчення періоду
будівництва.

Вказані висновки суду кореспондуються
із положеннями пункту 4.7 Договору
оренди земельної ділянки від 15.07.2009
року, якими передбачено у разі
порушення строків освоєння (забудови)
земельної ділянки, визначених
проектною документацією, збільшення
розміру річної орендної плати шляхом
коректування орендної ставки на
поправочний коефіцієнт 2,5.

При таких обставинах справи судова
колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення суду
першої інстанції.

Але судова колегія вважає за
необхідним змінити постанову суду
першої інстанції в частині розподілу
судових витрат у відповідності із
положеннями статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Так відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалено
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України (або відповідного
місцевого бюджету, якщо іншою стороною
був орган місцевого самоврядування,
його посадова чи службова особа).

Таким чином, понесені позивачем судові
витрати суд присуджує на користь
позивача з Державного бюджету України.
Суд першої інстанції присудив стягнути
судові витрати з державного бюджету
України шляхом їх безспірного
стягнення із рахунка відповідача.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 201
Кодексу адміністративного судочинства
України підставами для зміни постанови
або ухвали суду першої інстанції є:
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Нахімовському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Севастополі залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Севастополя від 30.07.13 у
справі № 827/1495/13-а змінити.

Викласти абзац 3 резолютивної частини
постанови в наступній редакції:

«Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
«Терра» (99023, м. Севастополь, вул..
Генерала Мельника 15/21, )
судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 2294 грн. (Дві тисячі двісті
дев'яносто чотири гривни 00 коп.)».

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 30 липня 2013 року у справі № 827/1495/13-а
залишити без змін.

Постанова набирає законну силу з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови в повному обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 28 січня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
Т.В. Дадінська

Судді підпис Т.М.
Дудкіна

підпис В.А.Омельченко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Т.В. Дадінська