Справа № 2-а-4632/11
Суддя: Пироженко (С.А.) С. А.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 4632 - 2011 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2011 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді
-ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі
-ПОЛІЩУК Л.П.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Соснівської районної ради м. Черкаси
про визнання дій неправомірними та
стягнення недоплаченої державної
допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
дій неправомірними та стягнення
недоплаченої державної допомоги,
посилаючись на те, що з січня 2009 року
перебуває у декретній відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею 3
річного віку.

В січні 2009 року відповідач по
справі відповідно до поданої заяви
позивачем нарахував позивачу виплату
по догляду за дитиною в розмірі
визначеному як різниця між 50 %
прожиткового мінімуму для
працездатної особи і середньомісячним
доходом сім"ї в розрахунку на одну
особу за попередні шість місяців, але
не менше як 90 грн., для незастрахованих
осіб і не менш як 23 % прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих,
але не менше як 130 грн., що не відповідає
на її думку чинному законодавству. тому
звернулась за захистом своїх прав до
суду.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала та просила
їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та заперечував проти їх
задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_1 є матір'ю
малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З січня 2009 року позивач перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
перебуває на обліку відповідача
відповідно до положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Законом України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми»від 21
листопада 1992 року зі змінами, в
редакції від 25 березня 2005 року, зокрема
ст.ст. 4,5,15 передбачено, що всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, призначають і
виплачують органи соціального захисту
населення за місцем проживання
батьків. Покриття витрат на виплату
державної допомоги здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету у
вигляді субвенцій до місцевих
бюджетів. Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Відповідно до вимог ст. ст. 42, 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням»в редакції від 18 січня
2001року, що діяли з 01 січня 2002 року
згідно Закону України №2213-111 від 11
січня 2001 року, - право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має застрахована особа
(один з батьків), яка фактично здійснює
догляд за дитиною. Зазначена допомога
надається застрахованим особам у формі
матеріального забезпечення, яка
частково компенсує втрату заробітної
плати (доходу) у період відпустки для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Допомога надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом (дію
статті 43 зупинено на 2007 рік - згідно із
Законом України від 19 грудня 2006 року №
489-У).

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа №1-29/2007)
визнано неконституційними положення п.
14 ст.71 та інш. та абз. З ч.2 ст. 56 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік»щодо встановлення допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, як різницю між 50
відсотками прожиткового мінімуму для
працездатних осіб та середньомісячним
сукупним доходом сім»ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 90 грн. для незастрахованих
осіб та не менше 23 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, для
застрахованих осіб, у порядку,
встановленому КМУ. Також визнано
неконституційними положення п.7 ст. 71 ЗУ
«Про Державний бюджет України на 2007
року»в частині зупинення на 2007 рік дії
статей 41, 43 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням»щодо встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Крім того, Конституційним Судом
України у згаданому рішенні зазначено,
що при прийнятті закону про Державний
бюджет України мають бути дотримані
принципи соціальної, правової держави,
верховенства права, забезпечена
соціальна стабільність, а також
збережені пільги, компенсації і
гарантії, заробітна плата та пенсії для
забезпечення права кожного на
достатній життєвий рівень. Закон про
Державний бюджет України чітко
визначений у Конституції України,
Бюджетному Кодексі України, а тому не
може скасовувати чи змінювати обсяг
прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами
України. Зупинення законом про
Державний бюджет України дії інших
законів України щодо надання пільг,
компенсацій і гарантій, внесення змін
до інших законів України, встановлення
іншого (додаткового) правового
регулювання відносин, ніж передбачено
законами України, не відповідає ст.ст.
1,3, ч.2 ст.6, ч.2 ст.8, ч.2 ст.19, ст.ст.21,22,п.1 ч.2
ст.92, ч.ч.1,2,3 ст.95 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно Порядку призначення і виплати
допомоги при народженні дитини та
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особам,
застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування,
затвердженого постановою КМУ від 11
січня 2007 року № 13 - з 01 січня 2007 року
відповідна допомога здійснюється
управліннями праці та соціального
захисту населення районних, районних у
містах Києва та Севастополі
держадміністрацій, структурними
підрозділами з питань праці та
соціального захисту населення
виконавчих органів міських, районних у
містах рад за місцем реєстрації або
місцем проживання застрахованої особи
за рахунок коштів державного бюджету.

Таким чином, суд вважає, що управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Соснівської районної у м.
Черкаси ради повинно було діяти у
відповідності до положень ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім»ям
з дітьми»від 21 листопада 1992 року в
редакції від 25 березня 2005 року, ст. 42-43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням»від 18 січня 2001 року та ст.52
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік»від 27 квітня 2010 року
№ 2154-У1, нараховуючи позивачу допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Таким чином, протягом 2010-2011 рр. щодо
застрахованих працездатних осіб при
нарахуванні та виплаті їм допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку діяли такі положення
діючого законодавства: ст. ст. 42, 43, 44
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності на
витратами, зумовленими народженням та
похованням»від 18 січня 2001 року в
редакції з 30 вересня 2006 року, з яких ст.
43 передбачала, що допомога по догляду
за дитиною надається застрахованій
особі у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Також, відповідно до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік»від 28 грудня 2007 року змінена ст. 13
Закону України «Про державну допомогу
сім»ям з дітьми»від 18 січня 1992 року і
зазначено, що право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має
особа (один з батьків дитини,
усиновлювач, опікун, баба, дід або інший
родич), яка фактично здійснює догляд за
дитиною.

Тобто, дія Закону України «Про державну
допомогу сім»ям з
дітьми»розповсюджується не лише на
незастрахованих осіб, але й
застрахованих осіб, які за законом
мають право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Між тим, оскільки зі змісту ст.ст. 42-43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» випливає, що допомога по
догляду за дитиною є формою
матеріального забезпечення, яка
частково компенсує втрату заробітної
плати (доходу) у період відпустки за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, суд вважає, що для розрахунку
повинен братися розмір прожиткового
мінімуму, встановлений для
застрахованої працездатної особи, який
на 2010 рік встановлений ст. 52 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік»та ст.21 «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

Таким чином, з огляду на встановлене,
суд вважає, що позивачу невірно була
нарахована та виплачена допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи із
застосування відповідним органом при
нарахуванні такої допомоги - положень
ст. 15 та п.3 розд. VIII «Прикінцевих
положень»Закону України «Про державну
допомогу сім»ям з дітьми»в редакції
від 28 грудня 2007 року, оскільки у
вказаний період при нарахуванні та
виплаті такої допомоги необхідно було
керуватись положеннями ст.ст. 42-43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням»від 18 січня 2001 року та
Законом України «Про державний
бюджет»за відповідний рік.

Як передбачено ст. 152 Конституції
України, Закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Згідно ст. 3
Конституції України, права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Стаття 8 Конституції
України встановлює, що норми
Конституції України є нормами прямої
дії. Відповідно до ст. 22 Конституції
України, конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийняття нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Крім того, відповідно до положень
рішення Конституційного Суду України
від 27 листопада 2008 року по справі
«1-37/2008»№26-рп/20008, - з врахуванням
правових позицій, висловлених у
рішенні від 09.07.2007р. (6-рп/2007) та рішенні
від 22.05.2008р.(10-рп/2008): закон про Державний
бюджет України як правовий акт, чітко
зумовлений поняттям бюджету як плану
формування та використання фінансових
ресурсів, має особливий предмет
регулювання, відмінний від інших
законів України - він стосується
виключно встановлення доходів та
видатків держави на загальносуспільні
потреби, зокрема і видатків на
соціальний захист і соціальне
забезпечення, тому цим законом не
можуть вноситись зміни, зупинятися дія
чинних законів України, а також
встановлюватися інше (додаткове)
правове регулювання відносин, що є
предметом інших законів України»;
законом про Держбюджет не можна
вносити зміни до інших законів,
зупиняти їх дію чи скасовувати їх,
оскільки з об'єктивних причин це
створює протиріччя у законодавстві, і
як наслідок - скасування та обмеження
прав і свобод людини і громадянина. У
разі необхідності зупинення дії
законів, внесення до них змін і
доповнень, визнання їх не чинними мають
використовуватися окремі закони.

Суд вважає, безпідставними доводи
відповідача - управління праці та
соціального захисту виконкому
Соснівської районної у м. Черкаси ради
щодо правомірності своїх дій при
нарахуванні позивачці, як
застрахованій особі, зазначеної
допомоги відповідно до положень Закону
України «Про Державний бюджет
України»на відповідний рік та Порядку
призначення і виплати допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особам, застрахованим
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
затвердженого постановою КМУ України
від 11 січня 2007 року № 13, зокрема п.9,
оскільки Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. В Україні визнається і
діє принцип верховенства права (ст. 8
Конституції України). В даному випадку,
виходячи із засад пріоритетності
законів України щодо забезпечення
реалізації прав і свобод людини і
громадянина, необхідно застосовувати
ті норми закону, які не обмежують права
людей та громадян і не погіршують їх
становище.

Враховуючи наявність декількох
Законів України, Порядку призначення і
виплати допомоги при народженні дитини
та допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особам,
застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11 січня 2007 року №
13, які по різному регулюють спірні
правовідносини, суд вважає, зобов'язати
управління праці та соціального
захисту виконавчого комітету
Соснівської районної у м. Черкаси ради
вчинити щодо позивача певні дії.

Проте, ст. 99 КАС України встановлено
шестимісячний строк звернення до суду
за захистом порушеного права. Між тим,
як встановлено в судовому засіданні,
позивач просить стягнути недоплачені
кошти з 01 листопада 2010 по 01 травня 2011
роки тобто більше ніж за 6 місяців,
проте поважності причин пропуску
строку звернення до суду не навела.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позов необхідно задовольнити
частково, а саме зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Соснівської
районної ради м. Черкаси здійснити
перерахунок позивачу щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
провести відповідні виплати за період
06 листопада 2010 року по 05 травня 2011 року
включно.

Керуючись ст.ст.3,8,152 Конституції
України, Законом України від 21.11.1992 року
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», Законом України «Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням»в редакції від 18.01.2001 року,
що діє з 01.01.2002 року, Законом України
«Про Державний бюджет України на 2010
рік», Законом України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», рішеннями
Конституційного Суду України від
09.07.2007року, від 28.11.2008 року, ст. ст. 17, 94, 99,
100, 160, 162,163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задоволити
частково.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Соснівської
районної ради м. Черкаси здійснити
перерахунок ОСОБА_1 щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, що
передбачена ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім"ям з дітьми" в
розмірі встановленого ст. 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням... »та провести
відповідні виплати за період з 06
листопада 2010 року по 05 травня 2011 року
включно.

В задоволенні решти позовних вимог
-відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10
днів з дня її проголошення в порядку,
передбаченому ст. 186 КАС України.

Строк для подання апеляційної
скарги стороною або іншою особою, яка
брала участь у справі, обчислюється з
моменту отримання копії постанови.

ГОЛОВУЮЧИЙ: