Справа № 2а-437/11
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
Справа № 9104/46929/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Берегівської міської ради
Закарпатської області на постанову
Берегівського районного суду
Закарпатської області від 08 лютого 2012
року в адміністративній справі за
позовом сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Берегівське» до
Берегівської міської ради
Закарпатської області, третя особа
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Закарпатській області, про визнання
нечинним рішення,

встановив:

У липні 2007 року позивач СТзОВ
«Берегівське» звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідача Берегівської міської ради
Закарпатської області, в якому, з
врахуванням уточнених і доповнених
позовних вимог, просив визнати
нечинним рішення Берегівської міської
ради № 371 від 06.07.2007 р. «Про припинення
права користування земельною ділянкою
радгосп-заводу «Берегівський».

В обгрунтування позовних вимог позивач
покликався на те, що оскаржене рішення
відповідача є протиправним,
упередженим, недобросовісним,
несправедливим, порушує права позивача
на земельну ділянку площею 770,9 га..
Вказував позивач, що ця земельна
ділянка була передана в постійне
користування радгосп-заводу
«Берегівський» для
сільськогосподарського виробництва,
згідно рішення Берегівської міської
ради № 198 від 29.06.1995 р. та Державного
акту на право постійного користування
землею від 06.07.1995 р.. Позивач являється
правонаступником радгосп-заводу
«Берегівський», а тому до позивача
перейшли права на користування
вказаною земельною ділянкою. Крім
цього, згідно договору оренди № 39 від
12.09.2003 р. укладеного між позивачем і
Регіональним відділенням ФДМУ по
Закарпатській області, позивач прийняв
у довгострокову оренду на 10 років
цілісний майновий комплекс
радгосп-заводу «Берегівський» разом із
правом на користування розглядуваною
земельною ділянкою. Зазначав позивач,
що він являється законним користувачем
вказаної земельної ділянки, сплачує
земельний податок, а відповідач
оспорюваним рішенням № 371 від 06.07.2007 р.
перевищив свої повноваження, порушив
процедуру припинення
землекористування, незаконно, в тому
числі всупереч ст. 141 Земельного
кодексу України, припинив право
користування земельною ділянкою.

Відповідач Берегівська міська рада
позову не визнала, подала у суді першої
інстанції заперечення, просила
відмовити у задоволенні позовних вимог
у зв'язку із їх безпідставністю.

Ухвалами Берегівського районного суду
Закарпатської області від 29.08.2011 року і
від 22.12.2011 року до розгляду справи
залучено третьою особою Регіональне
відділення ФДМУ по Закарпатській
області.

Постановою цього ж суду від 08.02.2012 року
адміністративний позов задоволено.
Визнано нечинним рішення 14 сесії 5
скликання Берегівської міської ради №
371 від 06.07.2007 р. «Про припинення права
користування земельною ділянкою
радгосп-заводу «Берегівський».

З цією постановою суду першої
інстанції не погодився відповідач
Берегівська міська рада і оскаржила її
в апеляційному порядку. Вважає апелянт,
що постанова суду є незаконною,
винесена із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що судом
першої інстанції не було враховано, що
оскаржене рішення Берегівської
міської ради № 371 від 06.07.2007 р. винесено
в межах повноважень відповідача і
відповідно до чинного законодавства.
Цим рішенням припинено право
користування земельною ділянкою
радгосп-заводу «Берегівський» згідно
п. «в» ст. 141 ЗК України, у зв'язку із
припиненням діяльності цього
державного підприємства. Вказує
апелянт, що позивач СТзОВ
«Берегівське» незаконно користується
цією земельною ділянкою, без
необхідних правовстановлюючих
документів, оскільки ця земельна
ділянка йому в оренду чи в користування
не передавалась. Така земельна ділянка
не може належати на праві постійного
користування позивачу як підприємству
приватної форми власності. Тому
оскарженим рішенням Берегівської
міської ради № 371 від 06.07.2007 р. не
порушено жодних прав чи інтересів
позивача.

За наслідками апеляційного розгляду
апелянт просить визнати нечинною
постанову суду першої інстанції від
08.02.2012 року, а провадження у справі
закрити.

Позивач СТзОВ «Берегівське» подав
заперечення на апеляційну скаргу, у
якому просить оскаржену постанову суду
від 08.02.2012 р. залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі та
з'явились в засідання суду апеляційної
інстанції, перевіривши матеріали
справи, обговоривши підстави та межі
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити
частково, з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що радгосп-завод
«Берегівський» зареєстрований
юридичною особою 22.10.1992 року як
державне підприємство (а.с. 23, 155 Т.1).

Рішенням Берегівської міської ради №
198 від 29.06.1995 р. передано в постійне
користування радгосп-заводу
«Берегівський» землю загальною площею
770,9 га. для сільськогосподарського
виробництва, затверджено межі
землекористування та надано дозвіл на
виготовлення державного акту на право
постійного користування на цю землю. На
підставі цього рішення оформлено
Державний акт від 06.07.1995 р. на право
радгосп-заводу «Берегівський»
постійного користування цією землею,
згідно плану землекористування, що
включає дві земельні ділянки площами
61,2 га. і 709,7 га. (а.с. 9-11 Т.1).

Оспореним рішенням Берегівської
міської ради № 371 від 06.07.2007 р. «Про
припинення права користування
земельною ділянкою радгосп-заводу
«Берегівський», вирішено такі питання :
1) припинено права користування
земельною ділянкою радгосп-заводом
«Берегівський», яка надана йому у
постійне користування для
сільськогосподарського виробництва
рішенням Берегівської міської ради №
198 від 29.06.1995 р.; 2) визнано таким, що
втратив чинність Державний акт на
право постійного користування землею
розміром 770,9 га. від 06.07.1995 р. № 24-95; 3)
рекомендовано СТзОВ «Берегівське» до
чергової сесії привести у
відповідність до чинного
законодавства землі, які знаходяться
під об'єктами нерухомості та
економічно обгрунтувати потребу у
землях сільськогосподарського
призначення (а.с. 8 Т.1).

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо протиправності
оспорюваного позивачем вказаного вище
рішення відповідача.

Так, СТзОВ «Берегівське» створено з
членів трудового колективу
радгосп-заводу «Берегівський»
відповідно до рішення загальних зборів
цього трудового колективу № 1 від 05.11.2002
року. Цим же рішенням загальних зборів
трудового колективу затверджено
Установчий договір і Статут, органи
управління і ревізійну комісію СТзОВ
«Берегівське», а також вирішено подати
до РВ ФДМУ по Закарпатській області
заяву про оренду цілісного майнового
комплексу радгосп-заводу
«Берегівський». Юридичною особою СТзОВ
«Берегівське» зареєстровано 18.11.2002 р. у
виконавчому комітеті Барегівської
міської ради Закапратської області.

Із змісту Установчого договору про
створення і діяльність СТзОВ
«Берегівське» видно, що це товариство
створено з метою оренди цілісного
майногового комплексу державного
підприємства радгосп-заводу
«Берегівський».

Згідно договору оренди № 39 від 12.09.2003 р.
укладеного між Регіональним
відділеннм ФДМУ по Закарпатській
області (орендодавець) та СТзОВ
«Берегівське» (орендар), позивачу СТзОВ
«Берегівське» передано в
довгострокову оренду на 10 років (до
15.09.2013 р.) цілісний майновий комплекс
радгосп-заводу «Берегівський», склад і
оціночну вартість якого визначено
Актом оцінки (додаток № 1). Цим
договором оренди передбачено, що
орендар виступає правонаступником
усіх прав та обов'язків
реорганізованого підприємства,
власником підприємства залишається
держава, а орендар користується ним
протягом строку оренди (а.с. 12-18, 51-53 Т.1).

Актом оцінки ЦМК радгосп-заводу
«Берегівський» від 11.09.2003 р. та Актом
приймання-передачі в оренду державного
майна ЦМК радгосп-заводу
«Берегівський» від 31.10.2003 р.
підтверджується, що у склад майна, яке
передано в оренду СТзОВ «Берегівське»
згідно договору оренди № 39 від 12.09.2003 р.,
входять нематеріальні активи вартістю
61321 грн., що включає право користування
земельною ділянкою. Листом РВ ФДМУ по
Закарпатській області № 09-10/3968 від
05.09.2007 р. підтверджено факт передачі в
оренду СТзОВ «Берегівське» в якості
нематеріальних активів - право
користування земельною ділянкою (а.с. 154
Т.1), а експертним висновком про
вартість майна державного
підприємства радгосп-заводу
«Берегівський» підтверджується
вартість визначених нематеріальних
активів (права користування земельною
ділянкою) станом на 30.06.2003 року (а.с. 23-45
Т.3).

Матеріалами перевірок за 2006-2007 роки,
які здійснені Управлінням з контролю
за використання та охороною земель у
Закарпатніській області, відділом
земельних ресурсів у місті Берегово,
Берегівською ОДПІ Закарпатської
області, підтверджується
правомірність фактичного використання
позивачем СТзОВ «Берегівське»
земельної ділянки загальною площею 721
га. для виробничої діяльності, згідно
договору оренди № 39 від 12.09.2003 р. та
сплату земельного податку (а.с. 22, 63-135
Т.1, 48 Т.2).

Крім цього, відповідно до статуту СТзОВ
«Берегівське», в редакції на час
розглядуваних правовідносин, це
Товариство являється юридичним
правонаступником радгосп-заводу
«Берегівський», орендарем ЦМК цього
державного підприємства.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
станом на час прийняття відповідачем
Берегівською міською радою
оспорюваного рішення № 371 від 06.07.2007 р.
позивач СТзОВ «Берегівське» був
належним і правомірним користувачем
розглядуваної земельної ділянки
загальною площею 770,9 га..

При цьому, суд апеляційної інстанції
зазначає, що відповідно до наказу
Міністерства аграрної політики
України № 44 від 07.02.2006 р. «Про
припинення діяльності державного
підприємства радгосп-заводу
«Берегівський», діяльність цього
підприємства припинено шляхом його
реорганізації через приєднання до
СТзОВ «Берегівське», яке визнано його
правонаступником. Запис в ЄДР про
державну реєстрацію припинення
юридичної особи радгосп-заводу
«Берегівський» здійснено 20.06.2007 року.
Наказом ФДМ України № 1634 від 09.10.2007 р.
було затверджено доповнення до
Переліку об'єктів агропромислового
комплексу, які підлягають підготовці
до продажу в 2007 році, серед яких є ЦМК
радгосп-заводу «Берегівський» (а.с. 43, 158
Т.1, 125 Т.2).

Із змісту оспорюваного позивачем
рішення відповідача № 371 від 06.07.2007 р.
«Про припинення права користування
земельною ділянкою радгосп-заводу
«Берегівський» видно, що таке рішення
прийнято на підставі статтті 141 пунктів
«в» і «д» Земельного кодексу України та
статті 26 пункту 34 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні».

Статтею 141 ЗК України передбачено
підстави припинення права
користування земельною ділянкою, якими
згідно пункту «в» і «д» є : - припинення
діяльності державних підприємств,
установ і організацій; - систематична
несплата земельного податку або
орендної плати.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо відсутності вказаних
вище законодавчих підстав для
прийняття рішення Берегівською
міською радою № 371 від 06.07.2007 р. щодо
припинення права користування
земельною ділянкою радгосп-заводом
«Берегівський» та визнання втратившим
чинність Державного акту на право
постійного користування землею
розміром 770,9 га..

Так, відповідачем Берегівською міською
радою при прийнятті вказаного вище
рішення не було враховано, що
припинення діяльності радгосп-заводу
«Берегівський» відбулось шляхом його
реорганізації через приєднання до
СТзОВ «Берегівське», яке визнано його
правонаступником. Право на
користування землею розміром 770,9 га.
радгосп-заводу «Берегівський», згідно
Державного акту від 06.07.1995 р., перейшло
до правонаступника СТзОВ
«Берегівське» з моменту прийняття в
оренду ЦМК із правом користування
землею відповідно до вказаного вище
договору оренди № 39 від 12.09.2003 року.

Таким чином, в даній ситуації
безпідставним є покликання
відповідача на пункт «в» статті 141 ЗК
України як на підставу припинення
права користування землею.

Відносно несплати радгосп-заводом
«Берегівський» земельного податку, то
суд зазначає, що з моменту
передачі-прийняття в користування
розглядуваної земельної ділянки до
СТзОВ «Берегівське», обов'язок щодо
сплати земельного податку перейшов від
радгосп-заводу «Берегівський» до
правонаступника СТзОВ «Берегівське».
Цей обов'язок позивач СТзОВ
«Берегівське» за період 2003-2007 років
виконав повністю, станом на 01.06.2007 року
заборгованості по сплаті земельного
податку не було (а.с. 22 Т.1), що
підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, в даній ситуації
безпідставним є покликання
відповідача на пункт «д» статті 141 ЗК
України як на підставу припинення
права користування землею.

Крім цього, судом першої інстанції
вірно враховано, що відповідально до ч.2
ст.19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що до виключної компетенції сільських,
селищних, міських ради належить,
зокрема, вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин (пункт 34). Повноваження
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин передбачені
статтею 12 ЗК України. Однак, вказаними
правовими нормами не надано
повноважень міській раді на припинення
в односторонньому порядку права
користування земельною ділянкою і
визнання нечинним Державного акту на
право постійного користування землею.

З врахуванням наведеного вище, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо протиправності
оскарженого позивачем рішення
відповідача № 371 від 06.07.2007 р. «Про
припинення права користування
земельною ділянкою радгосп-заводу
«Берегівський».

Однак, суд першої інстанції правильно
по суті вирішивши справу і
задовольняючи позовні вимоги
помилково вказав у резолютивній
частині своєї постанови від 08.02.2012 р.
про визнання нечинним рішення
відповідача № 371 від 06.07.2007 р., яке є
актом індивідуальної дії, як спосіб
захисту порушеного права позивача,
замість визнання такого рішення
протиправними і його скасування,
відповідно до вимог ст. 162 КАС України.
Тому, суд апеляційної інстанції вважає,
що постанову суду першої інстанції в
цій частині слід змінити.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 201, 205, 207,
254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Берегівської
міської ради Закарпатської області -
задоволити частково.

Постанову Берегівського районного
суду Закарпатської області від 08
лютого 2012 року в адміністративній
справі за позовом
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Берегівське» до Берегівської міської
ради Закарпатської області про
визнання нечинним рішення - змінити,
замінивши у резолютивній частині цієї
постанови слова «визнати нечинним» на
слова «визнати протиправним і
скасувати».

В решта частині постанову
Берегівського районного суду
Закарпатської області від 08 лютого 2012
року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 24.01.2014 року.