Справа № 2-а-278/11/2114
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 р.Справа №
2-а-278/11/2114Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1
інстанції: Майдан С.І. Колегія
суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Комсомольського районного суду
м. Херсона від 07 лютого 2011 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Комсомольському районі м.
Херсона про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснення перерахунку і виплати
недоплаченої щомісячної державної
допомоги «Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 07 лютого
2011 року позовні вимоги задоволено за
період з 02 червня 2010 року по 07 лютого
2011 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення його позовних вимог за
період з 01 січня 2007 року.

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, а також враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається зі змісту поданої
апеляційної скарги, оскаржуючи
постанову суду першої інстанції
апелянт посилається на порушення судом
першої інстанції положень ст. 99, 100 КАС
України в частині визначення періоду
за який підлягають задоволенню його
вимоги щодо здійснення перерахунку
пенсії.

Однак, колегія суддів вважає
безпідставними вказані доводи
апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України (в
редакції чинній на час звернення
позивача з вказаним позовом та на час
прийняття рішення судом першої
інстанції) адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України (в
редакції чинній на час звернення
позивача з вказаним позовом та на час
прийняття рішення судом першої
інстанції) адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, право позивача на отримання
підвищення до пенсії у 2007 році виникло
після винесення рішення
Конституційним Судом України від 09
липня 2007 року № 06-рп/2007, яким зупинення
дії ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» на 2007 рік,
передбачене п. 12 ст. 71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» визнано таким, що не відповідає
Конституції України. У 2008 році
зазначене право у позивача виникло
після винесення Конституційним Судом
України від 22 травня 2008 року № 10 рп/2008
року, яким положення Закону України
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», що
стосується виплати доплати «дітям
війни» визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним). Вказані рішення
Конституційного Суду України були у
встановленому порядку опубліковано у
липні 2007 року та у травні 2008 року. Зміни
до законодавства з приводу нарахування
соціальної допомоги дітям війни
Законом України «Про державний бюджет
України на 2009 рік» та Законом України
«Про державний бюджет України на 2010
рік» не вносилися. Тобто, позивач
повинен був дізнатись про порушення
свого права саме у липні 2007 року та у
травні 2008 року, проте з даним позов
позивач звернувся лише 02 грудня 2010
року.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції вірно
визначено, що вимоги позивача
підлягають задоволенню з 02 червня 2010
року.

Крім того, колегією суддів встановлено,
що позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 01
січня 2007 року по 01 червня 2010 року
залишені без розгляду, ухвалою
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 14 грудня 2010 року, та вказане
судове рішення сторонами у справі не
оскаржувалось.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова суду
першої інстанції прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для її задоволення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 07 лютого 2011 року - залишити
без задоволення.

Постанову Комсомольського районного
суду м. Херсона від 07 лютого 2011 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Комсомольському районі м.
Херсона про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснення перерахунку і виплати
недоплаченої щомісячної державної
допомоги «Дітям війни» - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту постановлення,
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/