Справа № 823/4071/13-а
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
справа № 823/4071/13-а

м. Черкаси

16 год. 06 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Паламар П.Г.,

при секретарі Овсієнко О.І.

за участю представника позивача
Крикуна О.А. - за довіреністю,
представників відповідача Бодні І.В.,
Хоменко О.М. - за довіреністю,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Черкасиобленерго» до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Черкаській області про визнання
нечинним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Черкасиобленерго» (далі - позивач)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Територіальної державної
інспекції з питань праці у Черкаській
області (далі - відповідач), у якому
просить визнати нечинним та скасувати
припис від 25 вересня 2013 року №23-01-20/205-164
в частині «Забезпечити у подальшій
діяльності нарахування та виплату
заробітної плати працівникам за
фактично відпрацьований час,
відповідно до вимог ст. 94 КЗпП України».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25
вересня 2013 року Територіальною
державною інспекцією було складено
припис, яким головному бухгалтеру
Черкаського РЕМ приписано, зокрема:
забезпечити у подальшій діяльності
нарахування та виплату заробітної
плати працівникам за фактично
відпрацьований час. З вказаним пунктом
припису позивач не погоджується,
посилаючись на те, що нарахування та
виплата заробітної плати працівникам
здійснюється за правилами, які
встановлені колективним договором,
положеннями якого визначено, що
обліковим періодом є рік, а тому
перерахунок за фактично
відпрацьований час буде здійснено по
закінченню 2013 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
позов просив задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував повністю з підстав,
викладених у запереченнях на
адміністративний позов, в яких
зазначив, що норма тривалості робочого
часу при 40-годинному робочому тижні
становить 2002 години на 2012 рік. З обліку
надурочних годин за 2012 рік працівників
оперативної диспетчерської служби
вбачається, що кількість
відпрацьованих годин перевищує
встановлену законом тривалість
робочого часу. Тому, нарахування та
виплата заробітної плати повинна
виплачуватися за фактично
відпрацьований час, а не у розмірі
посадового окладу.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до наступного.

25 вересня 2013 року головним державним
інспектором праці Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Черкаській області Кучер Г.О. у
присутності головного бухгалтера
Турчаненко Н.Г. було проведено планову
перевірку дотримання законодавства
про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
Черкаського РЕМ, в ході якої було
виявлено порушення вимог
законодавства про працю, а саме:

- працівникам оперативної
диспетчерської служби щомісяця
заробітна плата нараховується та
виплачується у розмірі посадового
окладу, а не за фактично відпрацьований
час, чим порушено вимоги ст. 94 КЗпП
України;

Підпунктом 7 пункту 6 Положення про
державну інспекцію України з питань
праці передбачено, що Державна
інспекція праці України з питань праці
для виконання покладених на неї
завдань має право: видавати в
установленому порядку роботодавцям,
суб'єктам господарювання, які надають
послуги з посередництва у
працевлаштуванні в Україні, здійснюють
наймання працівників для подальшого
виконання ними роботи в Україні в
іншого роботодавця, а також фондам
загальнообов'язкового державного
страхування, обов'язкові до виконання
приписи щодо усунення порушень
законодавства про працю, законодавства
про зайнятість населення,
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування щодо
призначення, нарахування та виплати
допомоги, компенсацій, надання
соціальних послуг та інших видів
матеріального забезпечення з метою
дотримання прав і гарантій
застрахованих осіб.

За результатами зазначеної перевірки 25
вересня 2013року позивачу наданий припис
№23-01-20/205-164, яким приписано:

- забезпечити у подальшій роботі
нарахування та виплату заробітної
плати працівникам за фактично
відпрацьований час, відповідно до
вимог ст. 94 КЗпП України;

Позивача зобов'язано до 15 жовтня 2013
року письмово інформувати
Територіальну державну інспекцію з
питань праці в Черкаській області про
виконання вимог припису.

Перевіряючи правомірність
оскаржуваного припису, в частині
забезпечення нарахування та виплати
заробітної плати працівникам за
фактично відпрацьований час,
відповідно до вимог ст. 94 КЗпП України
суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно.

Позивач у своєму позові посилається на
те, що нарахування та виплата
заробітної плати працівникам
Черкаського РЕМ відбувається за
правилами колективного договору на
2011-2013 роки між правлінням та трудовим
колективом ПАТ «Черкасиобленерго». З
огляду на викладені обставини позивач
стверджує, що перерахунок за фактично
відпрацьований час буде здійснено по
закінченню 2013 року.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про
працю України (далі КЗпП України)
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. Розмір заробітної
плати залежить від складності та умов
виконуваної роботи, професійно-ділових
якостей працівника, результатів його
праці та господарської діяльності
підприємства, установи, організації і
максимальним розміром не обмежується.
Питання державного і договірного
регулювання оплати праці, прав
працівників на оплату праці та їх
захисту визначаються цим Кодексом,
Законом України "Про оплату праці" та
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень ст. 15 Закону
України «Про оплату праці» форми і
системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною,
галузевими (міжгалузевими) і
територіальними угодами.

Статтею 96 КЗпП України, передбачено, що
основою організації оплати праці є
тарифна система оплати праці, яка
включає тарифні сітки, тарифні ставки,
схеми посадових окладів і
тарифно-кваліфікаційні характеристики
(довідники).

Відповідно до колективного договору на
2011-2013 роки, укладеного між правлінням
та трудовим колективом ПАТ
«Черкасиобленерго», зазначено, що
одним із зобов'язань товариства є
запровадження форм і систем оплати
праці, розцінок, схем посадових окладів
(тарифних ставок).

Згідно положень ч.2 ст.96 КЗпП тарифна
система оплати праці використовується
для розподілу робіт залежно від їх
складності, а працівників - залежно від
їх кваліфікації та за розрядами
тарифної сітки. Вона є основою
формування та диференціації розмірів
заробітної плати.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про
оплату праці» передбачено, що тарифна
сітка (схема посадових окладів)
формується на основі: тарифної ставки
робітника першого розряду, яка
встановлюється у розмірі, що перевищує
законодавчо встановлений розмір
мінімальної заробітної плати;
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів).

Відповідно до листа Міністерства праці
та соціальної політики України від 15
червня 2007 року №148/13/133-07 загального
нормативно-правового акта, який би
визначав порядок застосування
підсумованого обліку робочого часу,
немає. Обліковий період установлюється
в колективному договорі підприємства і
може вимірюватися місяцем, кварталом,
півріччям або роком.

Таким чином, з урахуванням
вищезазначеного, суд дійшов висновку
що припис Територіальної державної
інспекції з питань праці у Черкаській
області від 25.09.2013 року за №23-01-20/205-164 в
частині «Забезпечити у подальшій
діяльності нарахування та виплату
заробітної плати працівникам за
фактично відпрацьований час,
відповідно до вимог ст. 94 КЗпП України»
є необґрунтованим, винесений без
урахування всіх обставин, що мають
значення для його прийняття,
недобросовісно, нерозсудливо, а отже є
таким, що підлягає скасуванню.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно п. 2. ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст.94 КАС України визначено,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 9, 69-70, 86, 94, 97, ст.ст.158 -
163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати нечинним та скасувати пункт 2
припису Територіальної державної
інспекції з питань праці у Черкаській
області від 25.09.2013 року № 23-01-20/205-164.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства «Черкасиобленерго»
сплачений судовий збір в сумі 68
(шістдесят вісім) грн. 82 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 -
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
П.Г. Паламар

Повний текст постанови
виготовлений 28 січня 2014 року