Справа № 242/5366/13-а
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Хацько Н.О.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року справа №242/5366/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Білак С.В.,
суддів Гаврищук Т.Г., Юрко І.В., секретар
судового засідання Овчаренко М.Б., з
участю представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Стельника
Д.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області на
постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 11 грудня 2013 року
у справі № 242/5366/13-а за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області про
визнання неправомірними дії та
зобов'язання здійснити призначення
пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2013 року ОСОБА_4 (далі - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області (далі -
відповідач) про визнання
неправомірними дії та зобов'язання
здійснити призначення пенсії.

Позивач просив визнати незаконними дії
відповідача від 15.10.2013 року, щодо
відмови у призначенні пенсії.
Скасувати рішення про відмову в
призначенні пенсії від 15.10.2013 року.
Визнати право на призначення пенсії за
зниженням пенсійного віку за роботу в
підземних умовах відповідно до ст. 14-25
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Зобов'язати відповідача
відповідно до вимог Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
зарахувати до пільгового стажу в
календарному обчисленні періоди, які
не були враховані до розрахунку
пільгового стажу, а саме: в ВП «шахта
Україна» ДП «Селидіввугілля» з 09.01.1991
року по 16.06.1991 року, в Селидівському
шахтобудівельному управлінні в/о
«Селидіввугілля» з 19.01.1993 року по 30.04.1993
року, в ЗАТ «Агрікола» з 17.10.1997 року по
07.09.1998 року, в ЗАТ «Селидівський завод
ЗБВ» з 28.12.1998 року по 05.08.2000 року, в ВАТ
«Гірницький шахтобуд» з 21.02.2001 року по
12.10.2001 року. Зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити пенсію з 09.09.2013
року.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 11 грудня 2013
року позов було задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області щодо не зарахування
до пільгового стажу ОСОБА_4 періоди
його роботи з 19.01.1993 року по 30.06.1993 року
на підприємстві Селидівське
шахтобудівельне управлінні в/о
«Селидіввугілля», з 17.10.1997 року по 07.09.1998
року на ЗАТ «Агрікола», з 28.12.1998 року по
05.08.2000 року на ЗАТ «Селидівський завод
ЗБВ», з 21.02.2001 року по 12.10.2001 року на ВАТ
«Гірницький шахтобуд».

Скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області № 2527 від 15.10.2013 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області зарахувати до пільгового стажу
ОСОБА_4 періоди його роботи з 19.01.1993 року
по 30.06.1993 року на підприємстві
Селидівське шахтобудівельне
управлінні в/о «Селидіввугілля», з
17.10.1997 року по 07.09.1998 року на ЗАТ
«Агрікола», з 28.12.1998 року по 05.08.2000 року
на ЗАТ «Селидівський завод ЗБВ», з
21.02.2001 року по 12.10.2001 року на ВАТ
«Гірницький шахтобуд» та призначити
пенсію починаючи з 09.09.2013 року.

В решті позовних вимог позивачу було
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
та відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області не було порушено права
позивача, та Управління діяло в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував
проти доводів апеляційної скарги.

Позивач до судового засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.09.2013 року
позивач звернувся до відповідача з
заявою про призначення пенсії за віком,
згідно ст. 14-25 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (а.с.11).

Рішенням відповідача від 15.10.2013 року
позивачу було відмовлено в призначені
пенсії із зниженням пенсійного віку за
нормами ст. 14-25 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» у зв'язку з
відсутністю необхідного пільгового
стажу 25 років в підземних умовах. На
період звернення із заявою страховий
стаж позивача склав 24 роки 01 місяць, в
тому числі стаж пільгової роботи ст.ст.
14-25 складає 23 років 02 місяці 06 днів.
Відмова ґрунтується на тому, що період
роботи на підприємствах Селидівське
шахтобудівельне управлінні в/о
«Селидіввугілля» з 19.01.1993 року по 30.06.1993
року, ЗАТ «Агрікола» з 17.10.1997 року по
07.09.1998 року, ЗАТ «Селидівський завод
ЗБВ» з 28.12.1998 року по 05.08.2000 року та ВАТ
«Гірницький шахтобуд» з 21.02.2001 року по
12.10.2001 року, ВП «шахта Україна» ДП
«Селидіввугілля» з 09.01.1991 року по 16.06.1991
року враховані частково за фактичною
кількістю підземних спусків та без
врахування періодів перебування в
безкоштовній відпустці.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії, - за
списком робіт і професій,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25 років,
а працівники провідних професій на цих
роботах: робітники очисного вибою,
прохідники, вибійники на відбійних
молотках, машиністи гірничих
виймальних машин, сталевари, горнові,
агломератники, вальцювальники
гарячого прокату, оброблювачі
поверхневих дефектів металу (вогневим
засобом вручну) на гарячих дільницях,
машиністи кранів металургійного
виробництва (відділень нагрівальних
колодязів та стриперних відділень), - за
умови, якщо вони були зайняті на цих
роботах не менше 20 років. Такий же
порядок пенсійного забезпечення
поширюється і на працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничо-рятувальних
частин) на шахтах по видобутку вугілля,
сланцю, руди та інших корисних копалин,
що реструктуризуються або знаходяться
в стадії ліквідації, але не більше 2
років.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до трудової книжки
позивача, в ній зазначено відомості
щодо зайнятості повний робочий день на
підземних роботах працівником
провідної професії прохідником,
машиністом електровозу, в тому числі і
в тих періодах, які не враховані в
пільговий стаж позивача, а саме,
періоди роботи: на підприємствах
Селидівське шахтобудівельне
управлінні в/о «Селидіввугілля» з
19.01.1993 року по 30.06.1993 року, ЗАТ
«Агрікола» з 17.10.1997 року по 07.09.1998 року,
ЗАТ «Селидівський завод ЗБВ» з 28.12.1998
року по 05.08.2000 року та ВАТ «Гірницький
шахтобуд» з 21.02.2001 року по 12.10.2001 року, ВП
«шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з
09.01.1991 року по 16.06.1991 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка, порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п.1.2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.06.1993 року № 637 основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка, за відсутності її або
відповідних записів у ній, трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи, а
також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії визначено, що у разі
коли в трудовій книжці відсутні
відомості, що визначають право на
пенсію на пільгових умовах,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
необхідно надавати уточнюючі довідки.

Довідками підтверджено пільговий
характер роботи позивача в спірні
періоди та сторонами не заперечується
(а.с.47).

Спірним по справі є підтвердження
безпосередньої зайнятості позивача
повний робочий день на підземних
роботах.

Відповідно до п.6 наказу Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 року № 383 «Про затвердження
Порядку застосування Списків №1 і №2
виробництв професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію на
пільгових умовах» (далі - Порядок),
працівникам спеціалізованих
підприємств і організацій (ремонтних,
ремонтно-будівельних, монтажних та
інших), зайнятим повний робочий день на
роботах із шкідливими умовами праці
безпосередньо у виробничих
структурних підрозділах інших
підприємств та організацій за
професіями та на посадах, передбачених
Списками, до стажу, який дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
зараховуються періоди роботи,
відпрацьовані на цих підприємствах або
в організаціях, за результатами
атестації відповідних робочих місць.

Згідно п. 7 Порядку передбачено, що у
разі неритмічної роботи підприємства
чи організації підрахунок пільгового
стажу здійснюється в такому порядку:
загальна кількість днів, протягом яких
працівник повний робочий день був
зайнятий на роботах зі шкідливими
умовами праці, ділиться на 25,4 - при
шестиденному робочому тижні і на 21,2 -
при п'ятиденному робочому тижні. Цей же
порядок застосовується при обчисленні
пільгового стажу працівників,
зазначених у пункті 6 цього Порядку.

Таким чином, підрахунок пільгового
стажу для працівників, зазначених в п.6
Порядку здійснюється за правилами п.7
Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та
матеріалів пенсійної справи,
відповідачем здійснено обчислення
стажу відповідно до спусків в шахту, а
саме за довідкою ДП «Селидіввугілля» в
особі ВП «шахта Росія» позивач в
період роботи з 21.02.2001 року по 12.10.2001
року має 121 підземний спуск. Загальна
кількість спусків при п'ятиденному
робочому дні ділиться на 21.2, що
дорівнює 5 місяців 15 днів.

За довідкою «Шахти імені
Д.С.Коротченко», позивач з 28.12.1998 року по
05.08.200 року на підприємстві ЗАТ «ЗБВ»
має 190 підземних спусків. Тому період
роботи за спусками склав 8 місяців 20
днів.

За довідкою ДП «Селидіввугілля» ВП
«Шахта 1-3 Новогродівська» у позивача за
період роботи на підприємстві
«Агрікола» з 17.10.1997 року по 07.09.1998 року
має 93 підземні спуски. Тому період
роботи за спусками склав 4 місяці 08
днів.

За довідкою «Шахти ім. Д.С. Коротченко»
позивач за період роботи з 19.01.1993 року
по 30.04.1993 року має 64 підземних спусків (з
яких 2 дні донор, 3 лікарняних).
Зараховано до підземного стажу 3
місяці.

Підприємства, на яких працював позивач
не мали власних робочих місць та
безпосередньо надавали роботу на інших
підприємствах та організаціях.

Період роботи з 09.01.1991 року по 16.06.1991
року було враховано до пільгового
стажу без періоду перебування у
безкоштовній відпустці за період з
17.04.1991 року по 22.04.1991 року на
підприємстві ВП шахта "Україна" ДП
"Селидіввугілля".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що відповідачем правомірно
відмовлено в призначенні пенсії на
пільгових умовах за ст.14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», а судом
першої інстанції помилково зроблено
висновок про задоволення позовних
вимог позивача.

Відповідно до ст.202 КАС України,
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню та відмові позивачу в
задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області - задовольнити.

Постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 11 грудня 2013 року
у справі № 242/5366/13-а за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області про
визнання неправомірними дії та
зобов'язання здійснити призначення
пенсії - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області про
визнання неправомірними дії та
зобов'язання здійснити призначення
пенсії - відмовити.

Вступна та резолютивна частина
постанови складена в нарадчій кімнаті
та проголошена в судовому засіданні 24
січня 2014 року, в повному обсязі
виготовлена 29 січня 2014 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складання рішення відповідно до ст.160
КАС України - з дня складання рішення в
повному обсязі.

Головуючий суддя
С.В.Білак

Судді
Т.Г. Гаврищук

І.В. Юрко