Справа № 9101/177575/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2013 р. справа №
2а/1118/815/12(1118/5261/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області на постанову
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 29 серпня
2012 року

у адміністративній справі № 2а/1118/815/12
за позовом ОСОБА_1 до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Кіровоградській області, та третьої
особи на стороні відповідача -
Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської
міськради про протиправність та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження, і
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 29 серпня 2012 року частково
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1, визнано неправомірними дії
державного виконавця Родченкова В.В.
щодо прийняття постанови про
закінчення виконавчого провадження по
виконанню виконавчого листа № 2а-233/09,
виданого Олександрійським
міськрайонним судом 28.11.2011 року, та
скасовано постанову від 04.04.2012 року про
закінчення виконавчого провадження
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ в Кіровоградській
області Родченкова В.В. по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2а-233/09
виданого Олександрійським
міськрайонним судом 28.11.2011 року, в
задоволені решти вимог позивачки судом
відмовлено.

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена Головним
управлінням юстиції у Кіровоградській
області з підстав неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
просить її скасувати та прийняти нову
постанову про відмову у задоволені
вимог позивачки в повному обсязі.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що в
провадженні відповідача перебувало
виконавче провадження, що було
відкрито 09.12.2011 року на підставі
виконавчого листа № 2а-233/09, виданого
28.11.2011 року Олександрійським
міськрайонним судом на виконання
судового рішення, яким УПСЗН
Олександрійської міськради біло
зобов'язано нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 суму недоплаченої щомісячної
мінімальної заробітної плати на дитину
шкільного віку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
потерпіла внаслідок аварії на ЧАЕС в
розмірі, передбаченому п.8 ст.30 Закону
України "Про статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (а.с.10).

Постановою державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Кіровоградській області від 04.04.2012 року
виконавче провадження з примусового
виконання вищезгаданого виконавчого
листа було закінчено (а.с.10) з підстав
відсутності у боржника коштів та майна,
на які можливо звернути стягнення за
виконавчим листом.

Задовольняючи вимог и позивачки у цій
справі, суд першої інстанції приймаючи
до уваги, що УПСЗН Олександрійської
міськради не виконано рішення суду, на
підставі якого було видано виконавчий
лист 2-223/09 від 28.11.2011 року, виходив з
протиправності дій відповідача по
винесенню постанови про закінчення
виконавчого провадження по вказаному
виконавчому листу.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки зазначена відповідачем
підстава для закінчення виконавчого
листа не міститься в переліку у
визначеному Законом України "Про
виконавче провадження" вичерпному
перелік підстав для закінчення
виконавчого провадження, а саме: -
визнання судом відмови стягувача від
примусового виконання рішення суду; -
визнання судом мирової угоди між
стягувачем і боржником у процесі
виконання; - смерті або оголошення
померлим стягувача чи боржника,
визнання безвісно відсутнім боржника
або стягувача, ліквідації юридичної
особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва; - скасування
рішення суду або іншого органу
(посадової особи), на підставі якого
виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню; -
письмової відмови стягувача від
одержання предметів, вилучених у
боржника під час виконання рішення про
передачу їх стягувачу, або знищення
речі, що має бути передана стягувачу в
натурі; - закінчення строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення; передачі
виконавчого документа ліквідаційній
комісії (або ліквідатору) у разі
ліквідації боржника - юридичної особи; -
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом; - повернення виконавчого
документа без виконання на вимогу суду
або іншого органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ; -
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону;
- якщо рішення фактично виконано під
час виконання рішення Європейського
суду з прав людини; - непред'явлення
виконавчого документа за відновленим
виконавчим провадженням у строки,
визначені статтею 51 цього Закону;
списання згідно із Законом України "Про
деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" заборгованості, встановленої
рішенням суду, яке підлягало виконанню
на підставі виконавчого документа.

Матеріали даної справи свідчать про те,
що виконавчим органом не були вжиті всі
можливі заходи, передбачені Законом
України "Про виконавче провадження", та
які б були спрямовані на виконання
рішення суду. Зокрема, не з'ясовано
причини невиконання рішення боржником,
не перевірено які саме дії вчинялися
УПСЗН задля виконання судового
рішення, і чи є такі дії достатніми для
отримання з бюджету грошових коштів,
необхідних на виконання судового
рішення, яке набрало законної сили та є
чинним, але не виконаним до наступного
часу. Не дотримано відповідачем по
справі також прописану в ч.3 ст.75, ч.3
ст.76, ст.87 та ст.89 Закону України "Про
виконавче провадження" процедуру
відповідальності боржника за не
виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про
неможливість виконання рішення суду,
судова колегія не бере до уваги,
оскільки відсутність коштів у
боржника, який є суб'єктом владних
повноважень, не звільняє його від
визначеного Конституцією України
обов'язку по виконанню судового
рішення, а відповідача по справі не
звільняє від обов'язку вжити усі
передбачені законом дії задля
примусового виконання судового
рішення

Зазначена позиція апеляційного суду
ґрунтується як на загальних принципах
адміністративного судочинства
верховенства права та законності, так і
на практиці Європейського суду з прав
людини, якою визначено, що невиконання
рішення суду у зв'язку з відсутністю
коштів, є порушенням п.1 ст.6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифікованою
Україною 17.07.1997 року, яка є частиною
національного законодавства, а також
статті 1 Протоколу №1 до зазначеної
Конвенції. Зокрема, рішенням
Європейського суду з прав людини від 29
червня 2004 року по справі "Жовнер проти
України" було визнано, що державний
орган не може посилатися на
відсутність коштів, щоб не виплачувати
борг, підтверджений судовим рішенням.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
повинна бути залишена без змін,
оскільки оскаржуване судове рішення
суду першої інстанції постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
апеляційної скарги висновки, що
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються, відповідно і підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
КАС України, судова колегія -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області - залишити без задоволення

Постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 29 серпня 2012 року - залишити
без змін

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов