Справа № 607/4476/13-а
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 р.

Справа № 876/9194/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 30 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі про зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі, яким просила
зобов'язати відповідача виплатити
різницю в нарахуванні основної пенсії
за період за 2005-2007 роки в розмірі 2254,28
грн. та за 2010-2013 роки в розмірі 32540,82 грн.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 30 квітня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі виплатити різницю в
нарахуванні основної пенсії за період
за 2005-2007 роки в розмірі 2254,28 грн. та за
період з 2010 року по 13.08.2012 року
відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
залишено без розгляду в зв'язку тим, що
позивач пропустила в цій частині
шестимісячний строк звернення до
адміністративного суду, передбачений
ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України і не навела
доказів поважності причин пропуску нею
такого строку.

Зазначена ухвала в апеляційному
порядку не оскаржувалась, отже,
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
набрала законної сили.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 30 квітня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постанова мотивована тим, що
Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі визначило розмір
пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до
ст. 27 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та з врахуванням ст. 40
цього Закону. Отже, позовні вимоги є
безпідставними, такими, що не
ґрунтуються на нормах законодавства, а
тому не підлягають задоволенню.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржила позивач, вважає її
незаконною та необґрунтованою,просить
постанову скасувати.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що з 2005 року
відповідач нараховував їй пенсію як
соціально незахищеним пенсіонерам,
пенсія яких за індивідуальним
коефіцієнтом була нижчою від
прожиткового мінімуму і їм була
необхідна дотація. Її коефіцієнт
перевищував прожитковий мінімум ще з
2005 року, зокрема, у 2007 році у 1,5 раза, у 2012
році в 2,3 раза. Однак відповідач
обчислив її індивідуальний коефіцієнт
з порушенням вимог законодавства,
внаслідок чого штучно відніс її до
категорії соціально незахищених
пенсіонерів, тому у 2005-2007 роках
перерахунок пенсії не проводився
відповідно до вимог Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» із
застосуванням середньомісячних
показників заробітної плати по Україні
за 2004-2005 роки. Тому розмір її пенсії в
2004-2007 роках був однаковим - 200,13 грн. і їй
штучно нараховувалась доплата до
прожиткового мінімуму. Відповідно до
Закону України «Про державний бюджет
на 2008 рік» з 01.01.2008 року пенсії
перераховувались з врахуванням
показника середньої заробітної плати
по Україні за 2006 рік - 928,81 грн., тобто із
суттєвим збільшенням, а далі пенсія
знову нараховувалась як соціально
незахищеним пенсіонерам і її розмір
становив 818,85 грн. до 2012 року - до моменту
збільшення прожиткового мінімуму до 838
грн. З травня 2012 року розмір пенсії
обчислюється відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 23.04.2012
року № 327 «Про підвищення рівня
соціального захисту населення» з
обмеженням за коефіцієнтом.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення з
наступних підстав.

Як встановив суд, 16.08.1999 року ОСОБА_1
було призначено пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з урахуванням
норм Закону України «Про зайнятість
населення».

Розмір пенсії обчислювався із
заробітної плати позивача за період з
01.01.1987 року до 31.12.1991 року відповідно до
поданих нею документів при страховому
стажі 37 років 11 місяців 23 дні.

На підставі заяви ОСОБА_1 з 01.01.2004 року
пенсію перераховано відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із середньомісячного
заробітку за період з 01.01.1990 року до
31.12.1994 року, а саме 527,80 грн. (306,45 х 1,72230, де
306,45 грн. середньомісячна заробітна
плата працівників, зайнятих в галузях
економіки України за 2002 рік, 1,722230
коефіцієнт заробітної плати за
вказаний період роботи).

А розпорядженням від 12.06.2012 року № 160643
Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі здійснило ОСОБА_1
перерахунок пенсії з 01.05.2012 року як
непрацюючому пенсіонеру відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.04.2012 року № 327 «Про підвищення
рівня соціального захисту населення».

Оскільки, як зазначено вище, Ухвалою
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 30 квітня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в місті Тернополі
виплатити різницю в нарахуванні
основної пенсії за період за 2005-2007 роки
та за період з 01.01.2010 року по 13.08.2012 року
залишено без розгляду і зазначена
ухвала в апеляційному порядку не
оскаржувались та набрала законної
сили, колегія судів розглядає справу
лише в частині позовних вимог про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в місті Тернополі
виплатити ОСОБА_1 різницю в нарахуванні
основної пенсії, яка, на думку позивача,
нарахована відповідачем неправильно
та з порушенням вимог законодавства,
починаючи з 13.08.2012 року.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» розмір пенсії за віком
визначається за формулою: П = Зп х Кс, де:
П - розмір пенсії, у гривнях, Зп -
заробітна плата (дохід) застрахованої
особи, визначена відповідно до статті 40
цього Закону, з якої обчислюється
пенсія, у гривнях, Кс - коефіцієнт
страхового стажу застрахованої особи,
визначений відповідно до статті 25
цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 цього Закону у
разі якщо величина середньомісячної
заробітної плати штатного працівника в
Україні за даними спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади у галузі статистики
за минулий рік зросла, з 1 березня
поточного року розмір пенсії
підвищується на коефіцієнт, що
відповідає не менш як 20 відсоткам
темпів зростання середньомісячної
заробітної плати штатного працівника в
Україні порівняно з попереднім роком,
крім випадків, коли підвищення
пенсійних виплат за минулий рік
перевищило цей коефіцієнт. Якщо
коефіцієнт підвищення пенсійних
виплат у минулому році був менший, ніж
зазначений у цій частині, то збільшення
пенсій здійснюється з урахуванням
попереднього підвищення. Розмір та
порядок такого підвищення пенсії
визначаються у межах бюджету
Пенсійного фонду за рішенням Кабінету
Міністрів України.

Статтею 40 даного Закону передбачено
порядок визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії, в тому
числі визначення коефіцієнта
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи за кожний місяць
страхового стажу, який враховується
при обчисленні пенсії, та суми
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи, яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за місяць, за який
розраховується коефіцієнт заробітної
плати (доходу).

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 23.04.2012 року № 327
«Про підвищення рівня соціального
захисту населення» установлено, що
пенсії, призначені (перераховані) до 2008
року із застосуванням показників
середньої заробітної плати (доходу) у
середньому на одну застраховану особу
в цілому в Україні, з якої сплачено
страхові внески, за 2005-2006 роки
відповідно до Законів України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» (особам із числа
військовослужбовців строкової служби
та членам їх сімей) та із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, у тому числі в
сільському господарстві, за 2003-2006 роки
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», перераховуються із
застосуванням показників відповідно
середньої заробітної плати (доходу) у
середньому на одну застраховану особу
в цілому в Україні, з якої сплачено
страхові внески, за 2007 рік та середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, у тому
числі в сільському господарстві, за 2007
рік.

А згідно з п. 2 цієї Постанови
установлено, що пенсії, призначені до 1
травня 2012 року відповідно до Законів
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (за
наявності страхового стажу у чоловіків
- не менш як 25 років, у жінок - не менш як
20 років), «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» (особам із числа
військовослужбовців строкової служби
та членам їх сімей), «Про наукову і
науково-технічну діяльність» та «Про
пенсійне забезпечення» (одержувачам
соціальних пенсій), підвищуються таким
чином, щоб розмір підвищення з
урахуванням перерахунку, проведеного
відповідно до пункту 1 цієї постанови,
становив не менш як 100 гривень, для
пенсій, призначених відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у осіб, які не мають
страхового стажу: чоловіки - 25 років,
жінки - 20 років, - 50 гривень, для
соціальних пенсій - 30 гривень.
Підвищення встановлюється до розміру
пенсії (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги та пенсій за
особливі заслуги перед Україною, інших
доплат до пенсій, встановлених
законодавством, і сум індексації), що
склався станом на 30 квітня 2012 року.

Як вбачається із зазначеного вище
розпорядження відповідача від 12.06.2012
року № 160643 про перерахунок пенсії
ОСОБА_1, при проведенні такого
перерахунку Управління Пенсійного
фонду України в місті Тернополі
дотримало вимог наведених вище
нормативних актів та обчислило розмір
пенсії позивача з врахуванням всіх
показників, передбачених
законодавством.

Додатково з пояснень відповідача,
вказаних у запереченні на позовну
заяву, суд встановив, що у 2012 році
перерахунок пенсії ОСОБА_1 проводився
із застосуванням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України, у тому числі в
сільському господарстві, за 2007 рік 1197,91
грн., помноженого на коефіцієнт
заробітної плати позивача, який
становить 1,72230.

Наведеним спростовується твердження
позивача про те, що при обчисленні
розміру пенсії не був врахований її
індивідуальний коефіцієнт заробітної
плати, який, як встановив суд,
застосовувався при всіх перерахунках
пенсії позивача.

А відповідно до інформації, наданої
відповідачем, яка не заперечується
позивачем, станом на 01.01.2013 року розмір
пенсії ОСОБА_1 становить 1308,40 грн., а
саме: 1056,09 грн. розмір пенсії за віком
(2063,16 х 0,51188), 151,98 грн. доплата за
понаднормативний стаж 17 років, 37,75 грн.
підвищення відповідно до п. 2 ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01.03.2011 року, а також 62,58
грн. підвищення до пенсії дитини війни.

Також колегія суддів враховує, що
ОСОБА_1 не оскаржує зазначене вище
розпорядження Управління Пенсійного
фонду України в місті Тернополі та не
наводить обґрунтованих доводів щодо
його протиправності.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 30 квітня 2013 року у справі №
607/4476/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі про зобов'язання
вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Н.В. Ільчишин

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 31.01.2014
року