Справа № 2а-10337/2011/1416
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 р.Справа № 2а-10337/2011/1416

Категорія: ї10.2.4 Головуючий в 1
інстанції: Костюченко Геннадій
Станіславович

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Лук'янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва на постанову Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 06
вересня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва про перерахунок пенсії та
стягнення недоплаченої щомісячної
державної пенсії за віком, -

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
неправомірними дії та зобов'язати
відповідача провести перерахунок
пенсії за віком з 01 червня 2011 року
відповідно до вимог ст.ст.40, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням середньої заробітної
плати працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за 2010 рік.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 06 вересня 2011 року
позовні вимоги задоволені частково.
Визнані протиправними дії та
зобов'язано відповідача здійснити
позивачу перерахунок та виплату пенсії
за віком з 01 червня 2011 року відповідно
до ст.40 та ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачені страхові внески, за 2010
рік.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва в апеляційній
скарзі зазначає про невідповідність
висновків суду обставинам справи. При
цьому апелянт вважає, що судом допущено
порушення матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті. У зв'язку з чим в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач отримує пенсію за віком, та
продовжує працювати. В червні 2011 року
позивач звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва із заявою про
проведення перерахунку пенсії як
працюючому пенсіонеру згідно ст.42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При перерахунку пенсії
для розрахунку заробітку, з якого
обчислюється пенсія, відповідачем
застосовується середня заробітна
плата працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за 2007 рік. Позивач вважає,
що відповідач при перерахунку пенсії
повинен застосовувати середню
заробітну плату за 2010 рік.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, послався на ті
обставини, що відповідно ст.42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» при
визначенні заробітної плати для
обчислення береться середня заробітна
плата працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії, тому при
перерахунку пенсії Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва повинно
застосовувати показник середньої
заробітної плати за 2010 рік, що передує
року звернення позивача про
перерахунок пенсії.

Проте апеляційний суд з таким
висновком суду першої інстанції не
погоджується, та зазначає наступне.

Згідно обставин справи між сторонами
виник спір щодо дій відповідача при
перерахунку пенсії працюючому
пенсіонеру та застосування показника
середньої заробітної плати
працівників відповідно ст.ст. 40,42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Перерахунок пенсій працюючим
пенсіонерам, у зв'язку із збільшенням
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється пунктом 4 статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV (з наступними
змінами та доповненнями) (далі по
тексту - Закон № 1058).

Вказана норма закону передбачає, що у
разі, якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Перерахунок пенсій здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині 1
статті 40 цього Закону.

Наведена редакція існує після визнання
Конституційним Судом України
неконституційними змін, внесених
підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28 грудня 2007 року
рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналізуючи відновлену (діючу) норму
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону № 1058
перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Частина перша статті 40 передбачає, що
для обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону
№ 1058 одним з показників, який
враховується в формулі визначення
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії є середня заробітна
плата працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення не за
перерахунком, а за призначенням пенсії.
При цьому колегія суддів зазначає, що
термін «обчислення пенсії» у правовому
розумінні тотожний терміну
«призначення пенсії», а не перерахунку.

Виходячи з наведеного при перерахунку
пенсії не підлягає врахуванню показник
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
призначення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії, у
зв'язку з визнанням даних змін до
Закону неконституційними, оскільки
приписами Закону №1058 в редакції,
чинній з 22 травня 2008 року, застосування
такого показника при перерахунку
пенсії не передбачене.

Правове розуміння понять «середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України» та
«показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії» є різними
правовими категоріями.

Згідно змісту вищенаведених норм
законів правила частини першої статті
40 Закону № 1058 при перерахунку пенсії
застосовуються з метою визначення
періоду страхового стажу, за який може
бути обчислена заробітна плата (дохід),
а частина 2 цієї ж статті передбачає
формулу для обчислення, а не
перерахунку пенсії з застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України.

Виходячи з вищезазначеного, середня
заробітна плата працівників, зайнятих
в галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до ч.2
ст.40 Закону №1058 і є величиною
постійною, не змінною при перерахунку
пенсії, на відміну від інших
показників, які використовуються при
визначенні заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Тобто під час перерахунку
пенсії величина середньої заробітної
плати (доходи) враховується та, яка
використовувалася під час призначення
пенсії.

Враховуючи наведене, правові підстави
для перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки за 2010 рік та
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, відсутні, вказаний
показник середньої заробітної плати
застосовується виключно для
призначення пенсії, застосування його
для перерахунку є безпідставним.

Таким чином, враховуючи, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202
КАС України вважає необхідним
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 06 вересня 2011 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили в порядку, встановленому
частиною 5 статті 254 КАС України, і може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого Адміністративного Суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Лук'янчук О.В.