Справа № 822/4873/13-а
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4873/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року 15:07м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
А.М. при секретаріБачку А.М. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
"Славутський комбінат "Будфарфор" до
Хмельницької митниці Міндоходів
про визнання протиправними скасування
рішення та картки відмови та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Хмельницької митниці Міндоходів, в
якому просить визнати протиправним та
скасувати рішення від 26 червня 2013 року
№ 400040000/2013/000021/1 про коригування митної
вартості товару, винесене Хмельницькою
митницею Державної митної служби
України (митний пост "Славута"),
правонаступником якої є Хмельницька
митниця Міндоходів; визнати
протиправною та скасувати картку
відмови в митному оформленні товару №
400040000/2013/00044 від 26 червня 2013 року;
зобов'язати Хмельницьку митницю
Міндоходів (митний пост "Славута")
здійснити митне оформлення товару за
заявленою позивачем митною вартістю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
декларантом ПАТ "Славутський комбінат
"Будфарфор" подано митну декларацію за
формою МД-2 № 400040000/2013/003163 від 26.06.2013 року
для митного оформлення товару,
поставленого за зовнішньоекономічним
контрактом № І 12/55 від 21.12.2012 року, з
наданням усіх необхідних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару за основним (першим)
методом.

Позивач не погоджується з винесеною
відповідачем карткою відмови у митному
оформленні товару та рішенням про
коригування митної вартості товарів,
оскільки вважає, що відповідачу надані
всі документи і дотримані всі умови,
визначені ст. 53 Митного кодексу
України, необхідні для визначення
митної вартості за основним методом. З
огляду на викладене, позивач вважає
прийняті відповідачем картку відмови у
митному оформленні товару №
400040000/2013/00044 від 26 червня 2013 року та
рішення про коригування митної
вартості товарів від 26 червня 2013 року №
400040000/2013/000021/1 протиправними та просить
їх скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав подав письмове заперечення в
якому вказав, що документи подані до
митного оформлення містять
розбіжності та не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, а
тому картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення та
рішення про коригування митної
вартості товарів прийняті митним
органом правильно, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені законом,
тому просить відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач зареєстрований 07.03.2003 року як
юридична особа, ідентифікаційний код
32285199, та відповідно до статей 15, 16
Податкового кодексу України є
платником податків, зборів і
зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відповідно до Постанови КМУ від 20
березня 2013 року № 229 Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів утворено Хмельницьку
митницю Міндоходів та реорганізовано
шляхом приєднання Хмельницької
митниці Держмитслужби до Хмельницької
митниці Міндоходів.

Згідно з п. 3 Постанови КМУ від 20.03.2013
року № 229 територіальні органи
Міністерства доходів і зборів є
правонаступниками територіальних
органів Державної податкової служби та
Державної митної служби, що
реорганізуються.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України, Податковим кодексом
України та іншими законами України з
питань оподаткування (частина 2 статті 1
Митного кодексу України № 4495-VI від
13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного
кодексу України, встановлені порядок і
умови переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення, застосування
механізмів тарифного і нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, справляння митних
платежів, ведення митної статистики,
обмін митною інформацією, ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності митних
органів та інші заходи, спрямовані на
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи, становлять
державну митну справу.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного
кодексу України митному контролю
підлягають усі товари, транспортні
засоби комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України.

Митний контроль здійснюється виключно
митними органами відповідно до цього
Кодексу та інших законів України.

21 грудня 2012 року між позивачем та
компанією-постачальником "Helmut Kreutz GmbH"
(Німеччина) було укладено Контракт № І
12/55, предметом якого була поставка
позивачу силікат цирконію Kreutzonit Super FF5
(далі по тексту - Товар).

На виконання Контракту на адресу
позивача у травні 2013 року направлено
Товар відповідно до рахунку-фактури
(інвойсу) від 17.06.2013 року № 20131455, згідно
до якого загальна вартість товару
визначалась на рівні 23000,00 євро.

З метою митного оформлення Товару,
передбаченого рахунком-фактурою,
позивачем була заповнена та подана до
підрозділу відповідача - митного посту
"Славута" митна декларація від 26.06.2013
року № 400040000/2013/003163, в яких Товар був
задекларований у митний режим
„імпорт". Фактурна вартість Товару
визначена на рівні 23000,00 євро. А митна
вартість - 25135,31 євро. Визначення митної
вартості товару позивач здійснив за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, додавши до фактурної
вартості витрати на транспортування
товару.

Разом з митною декларацією позивач
надав митному органу Контракт № І 12/55
від 21 грудня 2012 року, рахунок-фактуру
(інвойс) № 20131455 від 17 червня 2013 року,
договір доручення (про перевезення)
№3836 від 16 травня 2013 року та довідку про
транспортні витрати №б/н від 17.06.2013
року, та договір №3939 на перевезення
вантажів від 13 червня 2013 року, копію
митної декларації країни відправлення
MRN 13DE27E4 від 17 червня 2013 року,
міжнародну товарно-транспортну
накладну (CMR) від 17 червня 2013 року,
прайс-лист виробника №б/н від 17 червня
2013 року, калькуляцію №б/н від 17 червня
2013 року.

Під час аналізу документів, поданих для
митного оформлення за митною
декларацією № 400040000/2013/003163 від 26.06.2013
року відповідачем встановлено, що
відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу
України, документи, подані до митного
оформлення, містять розбіжності та не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості.

У зв'язку з цим митним органом 26 червня
2013 року прийнято рішення №
400040000/2013/000021/1 про коригування митної
вартості Товару, внаслідок цього митну
вартість Товару було збільшено з 25028,96
євро до 27000,00 євро та складено картку
відмови у митному оформленні Товару №
400040000/2013/00044 з підстави неподання
документів, що підтверджують складові
митної вартості товару.

Однак суд не погоджується із прийнятим
висновком митного органу, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що підставою
прийняття оскаржуваних рішень
слугував висновок митного органу про
недостатність поданих позивачем
документів для підтвердження митної
вартості товару.

Митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари (ст. 49
Митного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Відповідно до переліку
даних документів, наведеного в частині
другій даної статті, такими
документами є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Відповідно до картки відмови №
400040000/2013/00044 позивач одночасно з митною
декларацією подав до митного
оформлення наступні документи:
міжнародну автомобільну накладну (CMR);
довідку про транспортні витрати;
прейскурант (прайс-лист) виробника
товару; розрахунок ціни (калькуляцію);
рахунок-фактуру (інвойс); пакувальний
лист; контракт купівлі-продажу,
стороною якого є виробник товарів, що
декларуються; договори про
перевезення; сертифікат про
проходження товару загальної форми;
копію митної декларації країни
відправлення та ін.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Аналіз даної норми дає змогу
виокремити наступні обставини, за
наявності яких митний орган має право
зобов'язати декларанта подати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими
документами;

2) наявність ознак підробки певних
документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Необхідно звернути увагу, що висновок
митного органу щодо наявності даних
обставин повинен бути обґрунтованими
та підтверджений відповідними
доказами. Так, встановивши відсутність
достатніх відомостей, що підтверджують
задекларовану митну вартість товарів
митний орган повинен вказати, які саме
складові митної вартості товарів є
непідтвердженими, чому з поданих
декларантом документів неможливо
встановити дані складові та які
документи необхідні для підтвердження
того чи іншого показника.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу
України визначено перелік складових
митної вартості. Але зазначено, що ці
складові (додаткові витрати) повинні
додаватись до ціни товару для
визначення митної вартості лише в тому
випадку, коли вони не були включені до
ціни товару.

Однак, митним органом не було вказано,
які саме складові митної вартості є не
підтвердженими та які саме документи
необхідно подати для підтвердження
конкретної складової. Посилання
відповідача на неможливість
визначення розміру платежів за
страхування товару є безпідставними,
оскільки страхування товару не
передбачалось умовами Контракту і
страхові платежі не сплачувались,
тобто дані платежі не входять до митної
вартості товару, а тому не потребують
підтвердження.

Крім того, відповідно до картки відмови
та митної декларації прейскуранти,
прайс-листи виробника та експортні
декларації країни відправника були
надані разом з митною декларацією.

Виходячи із змісту ст.58 Митного кодексу
України та з урахуванням вищевказаного
визначення митної вартості, основним
методом визначення митної вартості
товару є метод її визначення за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).

В силу п.2 ч.6 ст. 54 МК України митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
зокрема, у разі неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Оскільки подані позивачем документи
для митного оформлення товару дають
змогу встановити митну вартість
товару, а митним органом не надано
належного обґрунтування причин їх
неврахування для встановлення митної
вартості товару та необхідності
надання додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості, суд вважає безпідставною
відмову у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом митною
вартістю та коригування митним органом
митної вартості товару із
застосуванням резервного методу
визначення такої вартості.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що зазначена
вище продукція підлягає митному
оформленню товару за заявленою
позивачем митною вартістю відповідно
до декларації № 400040000/2013/003163 від 26.06.2013
року.

Аналіз досліджених норм Митного
кодексу України та встановлених
обставин по справі дає суду підставу
зробити висновок про те, що рішення
відповідача № 400040000/2013/000021/1 від 26.06.2013
року про коригування митної вартості
товарів та картка відмови в митному
оформленні Товару від 26.06.2013 року №
400040000/2013/00044 не відповідають вимогам
Кодексу, тобто є протиправними та
підлягають скасуванню.

Аналізуючи все в сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та повністю доведений у
судовому засіданні дослідженими
доказами, тому його необхідно
задоволити.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 15, 16, 41 177 ПК України, ст. ст. 1, 4, 7, 53,
55, 57, 246, 257, 318, 321, 336 Митного кодексу
України, ст.ст. 159 - 163, 167 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

позов публічного акціонерного
товариства "Славутський комбінат
"Будфарфор" задоволити.

Визнати протиправними та скасувати
картку відмови у митному оформленні
товару № 400040000/2013/00044 від 26 червня 2013
року та рішення про коригування митної
вартості товарів від 26 червня 2013 року
за № 400040000/2013/000021/1 Хмельницької
митниці Державної митної служби
України (митний пост "Славута"),
правонаступником якої є Хмельницька
митниця Міндоходів.

Зобов`язати Хмельницьку митницю
Міндоходів (митний пост "Славута")
здійснити митне оформлення товару за
заявленою позивачем митною вартістю.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства "Славутський комбінат
"Будфарфор", , судовий
збір в сумі 240 (двісті сорок) грн. 87 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 31
січня 2014 року

Суддя/підпис/ "Згідно з оригіналом"
Суддя А.М. Ковальчук