Справа № 805/16966/13-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Череповський
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
справа №805/16966/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянув
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Маріуполі
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року у справі № 805/16966/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Маріуполі
Донецької області про стягнення
витрат, щодо сплати пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.07.2013 року по
31.10.2013 року в сумі 1136,16 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 20.11.2013 року звернувся до
суду з даним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що Відділенню виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Маріуполі
Донецької області надано на
відшкодування згідно списків загальну
суму (помісячно) витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.07.2013 року по
31.10.2013 року. Відповідно до актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах, суми витрат, які за
твердженням позивача підлягають
відшкодуванню Управлінню Пенсійного
фонду України в Іллічівському районі м.
Маріуполя Донецької області з 01.07.2013
року по 31.10.2013 року складають у
загальній сумі 1136,16 грн. Відповідач
відмовився від відшкодування
зазначених сум. У зв'язку з чим позивач
просив стягнути зазначену суму з
відповідача.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Маріуполі на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Іллічівському районі м.
Маріуполя Донецької області витрати по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з 01.07.2013 року по
31.10.2013 року на загальну суму 1136 (одна
тисяча сто тридцять шість) гривень 16
копійок.

Не погодившись з даною
постановою суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу,
якою просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог. Зазначає,
що оскаржувана постанова є незаконною
та необґрунтованою. Апелянт
посилається на норми Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
та зазначає, що потерпілі, які
переїжджають в Україну на постійне
проживання, не були застраховані в
Україні і за них не сплачувались
страхові внески, а отже проведення
взаєморозрахунків за таких підстав між
фондами не передбачено.

Позивачем на адресу суду
надіслана заява про розгляд справи без
участі його представника.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, так як не прибула жодна з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що між
Управлінням Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області та Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Маріуполі
Донецької області підписані акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачена
пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.07.2013 року по
31.10.2013 року (а.с.7-14).

Відповідно до вказаних актів,
розрахунку суми заборгованості та
переліку осіб з інших країн, особам,
яким пенсійний орган виплатив пенсії
по інвалідності, відповідачем не
прийнято до відшкодування суму 1136,16
грн. а саме, за період з 01.07.2013 року по
31.10.2013 року по особових справах ОСОБА_2
та ОСОБА_3 відповідачем не прийняті до
відшкодування суми витрат, оскільки
трудове каліцтво або професійне
захворювання отримано ними за межами
України, які складаються із основного
розміру пенсій в сумі 1131,40 грн. та
поштових витрат на виплату основного
розміру пенсії в сумі 4,76 грн. (а.с. 14).

Загальна сума, що не прийнята до
відшкодування відповідачем складає
1136,16 грн. (а.с. 6).

Відповідно до матеріалів справи
пенсія по інвалідності ОСОБА_3
призначена на підставі акту про
нещасний випадок на виробництві від
31.10.1969 року, згідно з яким ОСОБА_3 у
жовтні 1969 року отримав трудове
каліцтво внаслідок нещасного випадку
на виробництві на території колишнього
СРСР (а.с.15-16).

Пенсія по інвалідності ОСОБА_2
призначена на підставі акту про
нещасний випадок на виробництві,
згідно з яким ОСОБА_2 у червні 1976 року
отримав трудове каліцтво внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території колишнього СРСР (а.с.17-18).

Колегія суддів відзначає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи і визначив коло
нормативно-правових актів, що
регламентують спірні правовідносини.

Стаття 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" від
23.09. 1999 року № 1105-ХІV (далі - Закон № 1105)
встановлено перелік соціальних
послуг та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків.

Статтею 28 Закону № 1105 визначено,
що страховими виплатами є грошові
суми, які згідно із статтею 21 цього
Закону Фонд соціального страхування
від нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку.

За приписами Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасниць СНД в
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року держави-учасниці
Співдружності мають зобов'язання щодо
непрацездатних осіб, які отримали
право на пенсійне забезпечення на
їхній території або на території інших
республік за період їх входження до
складу СРСР і реалізують це право на
території держав-учасниць Угоди.

Відповідно до ст. 5 зазначеної
Угоди, вона поширюється на всі види
пенсійного забезпечення громадян, які
встановлені або будуть встановлені
законодавством держав - учасниць Угоди.

Згідно ст. 3 Угоди усі витрати,
пов'язані із здійсненням пенсійного
забезпечення за цією Угодою, несе
держава, що надає забезпечення.

За змістом частини 2 статті 2
Закону № 1105 особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому, право на таке
забезпечення, яке встановлено в
Україні, не залежить від того, у якій з
колишніх республік СРСР стався
нещасний випадок на виробництві з
застрахованою особою або виникло
професійне захворювання, пов'язане з
виконанням нею трудових обов'язків.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що страховиком,
який має виплачувати пенсію по
інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати,
повинен Фонд соціального страхування
від нещасних випадків.

Аналогічна правова позиція
викладена в постанові Верховного Суду
України від 21 листопада 2011 року у
справі № 21-361а11.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права
у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів
владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Приймаючи викладене до уваги,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно з'ясував обставини
справи, що мають значення для справи, у
зв'язку з чим прийняв судове рішення з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, доводами
апеляційних скарг висновки суду
першої інстанції не спростовуються.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Маріуполі
Донецької у справі № 805/16966/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року у справі № 805/16966/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Маріуполі
Донецької області про стягнення
витрат, щодо сплати пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.07.2013 року по
31.10.2013 року в сумі 1136,16 грн. - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками розгляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Міронова
Г.М.

Судді Судді

Юрко І.В.

Блохін А.А.