Справа № 2а-1970/3771/11
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/81875/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

та секретаря
Бруя О.Д.,

за участю: представника Міністерства
внутрішніх справ України - Грінцова М.М.
та представника Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Тернопільській області - Андрухіва
Б.Б.,

розглянувши в судовому засіданні
касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 07
лютого 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21 листопада 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Міністерства
внутрішніх справ України, Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Тернопільській області,
Тернопільського міського відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Тернопільській області
про визнання дій неправомірними,
скасування наказу, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановила:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Міністерства
внутрішніх справ України, Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Тернопільській області,
Тернопільського міського відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Тернопільській області
про визнання дій неправомірними та
скасувати наказ від 21 жовтня 2011 року №
249 о/с в частині його звільнення з
органів внутрішніх справ, поновлення
його на службі в управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
в Тернопільській області та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2012
року, залишеним без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подала
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги, рішення судів
першої та апеляційної інстанцій щодо
правильності застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, не
вбачає порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права
при прийнятті рішення, і тому вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а рішення судів першої та
апеляційної інстанцій - без змін, з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 01 квітня 2011 року ОСОБА_4
призначений на посаду старшого
дільничного інспектора міліції СДІМ
МГБ 1-го МВМ Тернопільського МВ.

Наказом Тернопільського міського
відділу управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Тернопільській області від 23 вересня
2011 року № 382 позивачу оголошено догану
за систематичне порушення службової
дисципліни, що виразилось у невиході на
службу без поважних причин.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 20 жовтня 2011 року № 1748
позивача звільнено з органів
внутрішніх справ за пунктом 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, за систематичний
невихід на службу без поважних причин,
порушення вимог Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України та пункту 10.9 наказу
Міністерства внутрішніх справ України
«Про затвердження Положення про службу
дільничних інспекторів міліції в
системі МВС України». Також, 20 жовтня 2011
року прийнято наказ Міністерства
внутрішніх справ України № 1129 «По
особовому складу».

Зазначені накази було реалізовано
наказом управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Тернопільській області від 21 жовтня 2011
року № 249 о/с

Підставою для винесення оскаржуваних
наказів слугував висновок службового
розслідування від 19 жовтня 2011 року по
факту грубого порушення позивачем
службової дисципліни, яке виразилося в
систематичному невиході позивача на
службу без поважних причин, а саме: у
період з 07 квітня 2011 року по 19 жовтня 2011
року.

Суди попередніх інстанцій дійшли
вірного висновку про те, що доводи
позивача про порушення відповідачем
при винесенні оскаржуваного наказу
вимог законодавства, у зв'язку із його
звільненням зі служби в період
перебування на лікарняному, є
безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту «є» пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в органах внутрішніх справ в
запас (з постановкою на військовий
облік) за порушення дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
передбачено, що за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 зазначеного
Статуту на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, який
визначає, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. У разі
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що наказом Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Тернопільській області від 01 квітня
2011 року № 75 о/с призначено ОСОБА_4 на
посаду старшого дільничного
інспектора міліції СДІМ МГБ 1-го МВМ
Тернопільського МВ УМВС України в
Тернопільській області. Листами від 01
квітня 2011 року № 2/27-1074 та від 07 квітня
2011 року № 2/27-1127 позивача було
повідомлено про призначення на вказану
посаду.

Однак, з 02 квітня 2011 року по 23 вересня 2011
року позивач на службу не виходив та
керівництво Тернопільського МВ УМВС
України в Тернопільській області про
причини своєї відсутності на службі не
повідомляв. Наведене підтверджується
актами про невихід на роботу ОСОБА_4

14 вересня 2011 року заступник начальника
відділу кадрового забезпечення УМВС
України в Тернопільській області
Монастирський І.С., в телефонній
розмові повідомив позивача про
проведення щодо нього службового
розслідування по факту його
відсутності протягом тривалого часу на
службі без поважних причин. А також
позивачу запропоновано з'явитись в
Тернопільський міський відділ
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Тернопільській області
для дачі пояснень по факту тривалого
невиходу на службу або надати
підтверджуючі документи щодо
перебування на лікуванні.

Проте, позивач відмовився надати
будь-які пояснення стосовно свого
невиходу на службу та повідомити де він
знаходиться. А в подальшому, рапортом
від 25 вересня 2011 року позивач повідомив
заступника начальника управління
кадрового забезпечення УМВС України в
Тернопільській області Мокрія О.І. про
те, що він перебуває на лікуванні, після
закінчення якого представить листки
непрацездатності починаючи з березня
2011 року.

Як вірно досліджено судами першої та
апеляційної інстанцій, з 14 вересня 2011
року позивачу було відомо про його
призначення на посаду старшого
дільничного інспектора міліції СДІМ
МГБ 1-го МВМ Тернопільського МВ та про
необхідність виходу на службу.

При цьому, в підтвердження поважності
причин невиходу на службу в період з 02
квітня 2011 року по 23 вересня 2011 року
позивачем надано довідки про його
тимчасову непрацездатність, а саме:
довідку від 18 квітня 2011 року № 286,
видану Тернопільською комунальною
міською лікарнею № 2 (в підтвердження
факту непрацездатності в період з 02
квітня 2011 року по 18 квітня.2011 року);
довідку № 133, видану Тернопільською
міською комунальною лікарнею швидкої
допомоги (в підтвердження факту
непрацездатності в період з 18 квітня 2011
року по 20 квітня 2011 року); довідку № 12,
видану Тернопільською обласною
комунальною клінічною
психоневрологічною лікарнею (в
підтвердження факту непрацездатності
в період з 21 квітня 2011 року по 22 квітня
2011 року); довідку від 18 травня 2011 року №
1193, видану комунальною установою
«Микулинецька обласна
фізіотерапевтична лікарня
реабілітації» (в підтвердження факту
непрацездатності в період з 23 квітня 2011
року по 18 травня 2011 року); листок
непрацездатності серія АВИ № 091185,
виданий Обласною комунальною
установою «Чернівецька обласна
клінічна лікарня» (в підтвердження
факту непрацездатності в період з 19
травня 2011 року по 06 червня 2011 року);
листок непрацездатності серія АВЗ №
122467, виданий Чернівецькою лікарнею
швидкої медичної допомоги (в
підтвердження факту непрацездатності
в період з 07 червня 2011 року по 27 червня
2011 року); листок непрацездатності серія
АВЗ № 255768, виданий Державним закладом
«Вузлова клінічна лікарня станції
Чернівці» (в підтвердження факту
непрацездатності в період з 29 червня 2011
року по 08 липня 2011 року); довідку від 25
жовтня 2011 року № 44/67, видану
Благодійною установою «Шпиталь імені
митрополита Андрея Шептицького» (в
підтвердження факту непрацездатності
в період з 08 липня 2011 року по 25 жовтня 2011
року).

З огляду на приписи Інструкції про
порядок видачі документів, що
засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 13
листопада 2001 року № 455 та досліджені
судами попередніх інстанцій докази на
підтвердження факту тимчасової
непрацездатності позивача, суди дійшли
вірного висновку про те, що надані
позивачем довідки, видані лікарями
закладів охорони здоров'я, та довідка,
видана благодійною організацією, не є
належними та обґрунтованими доказами.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про те, що при винесенні
відповідачами спірних наказів не було
порушено вимог чинного законодавства,
оскільки службове розслідування та
накладення дисциплінарного стягнення
були проведені за фактом грубого
порушення ОСОБА_4 службової дисципліни,
яке виразилося в систематичному
невиході позивача на службу без
поважних причин, і відповідно, суди
першої та апеляційної інстанцій дійшли
вірного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 залишити без задоволення, а
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21 листопада 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Міністерства
внутрішніх справ України, Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Тернопільській області,
Тернопільського міського відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Тернопільській області
про визнання дій неправомірними,
скасування наказу, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко