Справа № 2а-40/13
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/800/53167/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Вишгородського районного суду
Київської області від 15 лютого 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області про визнання дій
протиправними,

встановила:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області про визнання дій протиправними
та скасування рішення.

Ухвалою Вишгородського районного суду
Київської області від 15 лютого 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2013 року, у задоволенні
клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку звернення до суду відмовлено, а
позовну заяву ОСОБА_2 залишено без
розгляду.

У касаційній скарзі позивач просить
рішення суду першої та апеляційної
інстанцій скасувати, та направити
справу до суду першої інстанції для
розгляду по суті, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судового рішення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 03 травня 2012 року
Управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області листом №1719/05 на виконання
рішення комісії Київської обласної
державної адміністрації по вирішенню
спірних питань щодо визначення статусу
осіб, які брали участь в ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС повідомило
позивача про припинення виплати йому
пенсії та просило з'явитись до
управління для вирішення питання
відшкодування зайво нарахованої та
виплаченої пенсії.

Адміністративний позов до
Вишгородського районного суду
Київської області про визнання дій
протиправними та скасування рішення
Управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області про припинення виплати пенсії
було подано позивачем 18 січня 2013 року.

Вирішуючи даний спір, суди попередніх
інстанцій дійшли вірних висновків, що
позивачу було відомо про порушення
його прав у травні 2012 року, проте до
суду він звернувся лише 18 січня 2013
року, тобто за межами строку
встановленого статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з приписами частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

За таких обставин, враховуючи
відсутність належних доказів про
поважність причин пропуску строку,
встановленого статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суди попередніх інстанцій
прийшли до правильного висновку, що
адміністративний позов підлягає
залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню,
а ухвалу Вишгородського районного суду
Київської області від 15 лютого 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року необхідно залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Вишгородського
районного суду Київської області від 15
лютого 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І.
Гаманко

А.Ф. Загородній