Справа № 2а-3919/12/0970
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 р.
м.Львів
№ 876/2067/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів Коваля
Р.Й., Гуляка В.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу приватного
підприємства «Газбудсервіс» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 27
грудня 2012 року в адміністративній
справі № 2а-3919/12/0970 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області до
приватного підприємства
«Газбудсервіс» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В :

19.12.2012 р. управління Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі
Івано-Франківської області (далі - УПФУ
в Тисменицькому районі) звернулось до
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду із вказаним
позовом та просило стягнути з
приватного підприємства
«Газбудсервіс» заборгованість з
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах в сумі
2667,33 грн., оскільки відповідач
добровільного вказану заборгованість
не погасив.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПП
«Газбудсервіс» допустило
заборгованість по пільгових пенсіях,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в частині
пенсій, призначених згідно із п.п.«б» -
«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», яка утворилася за
листопад 2012 року та становить 2667,33 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 27
грудня 2012 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою
постановою, її оскаржило ПП
«Газбудсервіс», яке вважає, що рішення
суду першої інстанції прийнято за
невідповідності висновків суду
обставинам справи та з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
Тому просило скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що працівники, по
яких заявлено відшкодування витрат, не
працювали 50 відсотків робочого часу по
спеціальності, що обумовлено заявами
при прийнятті на роботу, у зв'язку з чим
заперечує підставність пільгового
пенсійного забезпечення цих
працівників, які в органах Пенсійного
фонду числяться як пільговики
пенсійного забезпечення за Списком № 2.
Вказане також підтверджується
висновками № 240 від 13.12.2000 р. та № 1393 від
17.06.2004 р., наданими Державкою
експертизою умов праці Головного
управління праці та соціального
захисту населення.

Пільгові пенсії особам, які зазначені у
позові, призначено неправомірно, так як
ці особи не мають права на пільгову
пенсію за Списком № 2, з огляду на таке.

Відповідно до абзацу 7 пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про пенсійне забезпечення» виплата
особам, які були безпосередньо зайняті
повний робочий день, на підземних
роботах з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затверджених
КМУ, та особам, пенсії яким призначені
відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», здійснюється до 01 січня
2005 року за рахунок коштів Пенсійного
фонду, а з 01 січня 2005 року - за рахунок
коштів Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Внаслідок неправомірного нарахування
та призначення пенсій особам, які
вийшли на пенсію, ПП «Газбудсервіс»
завдається шкода, оскільки орган
пенсійного фонду витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій покладає на
підприємство.

У зв'язку із грубим порушенням
позивачем п.3 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
пільгової пенсії та перерахування
підприємствами та організаціями
коштів на її виплату відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 18.07.2007 року № 937, відсутністю
відповідних і обов'язкових документів,
щодо призначення пільгової пенсії,
відповідач не мав права здійснювати
таке призначення, оскільки ПП
«Газбудсервіс» не зобов'язувалось
здійснювати перерахунок коштів, не
підписувало гарантійного листа, а отже,
не має і обов'язку щодо перерахувань
коштів.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до переконання, що
апеляційна скарга не належить до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПП
«Газбудсервіс» зареєстроване 03.02.1997
року та взяте на облік в УПФУ в
Тисменицькому районі і є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Із матеріалів справи видно, що за
період з 26.11.2012 р. по 30.11.2012 р. відповідач
повинен був відшкодувати суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах колишнім працівникам
ПП «Газбудсервіс» у розмірі 2667,33 грн.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що заборгованість відповідача
перед Пенсійним фондом
підтверджується довідкою-розрахунком
про встановлення заборгованості перед
УПФУ в Тисменицькому районі за період з
26.11.2012 р. по 30.11.2012 р. та становить 2667,33
грн., у зв'язку з чим відповідачу було
направлено розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій.
Розрахунки відповідачем отримані,
проте заборгованість по відшкодування
витрат на виплату і доставку пільгової
пенсії у розмірі 2667,33 грн. ним
добровільно не погашена.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Статтею 2 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що об'єктом
оподаткування для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону (а це суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників; філії,
відділення та інші відокремлені
підрозділи платників податку,
зазначених вище, що не мають статусу
юридичної особи, розташовані на
території іншої, ніж платник збору,
територіальної громади) крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку, є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення». Статтею 4
вказаного Закону встановлено ставки
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 100 відсотків від
даного об'єкта оподаткування.

Відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного Фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України № 21-1 від
19.12.2003 р.

Згідно із ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ч.6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та зареєстрованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, підприємства
зобов'язані відшкодовувати витрати
органу Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, що здобули стаж який дає право
на даний вид пенсії на цьому
підприємстві.

За таких обставин фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
колишнім працівникам відповідача,
згідно поданих розрахунків становлять
суму заборгованості. А тому
заборгованість ПП «Газбудсервіс» по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах даним
особам, становить 2667,33 грн., що
підтверджується розрахунками
фактичних витрат на доставку та
виплату пенсій, призначених на
пільгових умовах й розрахунком боргу.

Колегія суддів, вважає, що
заборгованість по розрахунках
фактичних витрат на доставку та
виплату пенсій, призначених на
пільгових умовах є узгодженою,
оскільки відповідач, отримавши дані
розрахунках фактичних витрат, не
оскаржив їх.

Доводи апелянта в частині оскарження
рішень чи дій пенсійного органу щодо
неправомірного призначення пенсій,
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки вони на правомірність
прийнятої постанови не впливають та
висновків суду не спростовують, крім
того такі доводи не стосуються
заявленого позову, проте оскарження
рішень чи дій пенсійного органу щодо
неправомірного призначення пенсій
можуть бути предметом окремого
адміністративного позову.

За таких обставин колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог УПФУ в
Тисменицькому районі щодо стягнення з
ПП «Газбудсервіс» заборгованості з
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах в сумі
2667,33 грн. та правомірність задоволення
таких вимог судом першої інстанції.

У відповідності до ст.159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було, тому
підстави для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Газбудсервіс» залишити
без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2012
року в адміністративній справі №
2а-3919/12/0970, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Р.Й.
Коваль Р.Й. Коваль
Р.Й.Коваль Судді
В.В.Гуляк Н.М.Судова-Хомюк
Р.М. Шавель В.М.
Каралюсь ___________
____________