Справа № 2а-13829/09/2170
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/79845/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Служби безпеки України в Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 03
грудня 2010 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16 листопада 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління Служби
безпеки України в Херсонській області
про стягнення одноразової грошової
допомоги,

встановила:

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління Служби
безпеки України в Херсонській області
про стягнення одноразової грошової
допомоги.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2012 року, позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано дії
Управління Служби безпеки України в
Херсонській області щодо відмови в
призначені та виплаті одноразової
грошової допомоги неправомірними та
стягнуто з Управління Служби безпеки
України в Херсонській області на
користь ОСОБА_2 одноразову грошову
допомогу у розмірі 19064,91 грн. В решті
позовних вимог відмовлено.

Управління Служби безпеки України в
Херсонській області подало касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2010
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2012 року скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, колегія суддів вважає, що
касаційна скарги задоволенню не
підлягає, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційних скарг є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судового
рішення.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, ОСОБА_2 проходив службу в
Управлінні Служби безпеки України в
Херсонській області на посаді
начальника другого сектору
Новокаховського МРВ УСБ України в
Херсонській області.

Під час відрядження слідчо-оперативної
групи співробітників управління до
м.Коростень Житомирської області 16
березня 2005 року стався нещасний
випадок, внаслідок якого ОСОБА_2
отримав травму. Відповідно до наказу
Управління Служби безпеки України в
Херсонській області №63-ос від 18.03.2009, у
зв'язку із втратою професійної
працездатності за станом здоров'я
позивача було звільнено із займаної
посади.

Згідно акту розслідування нещасного
випадку з військовослужбовцем під час
виконання обов'язків військової
служби, що стався 16.03.2005, комісія
прийшла до висновку, що даний нещасний
випадок підлягає обліку і про нього
складається акт за формою НВС-1.

Відповідно до довідки-висновку №05 від
19 січня 2009 року ГВЛК ВМС ВМУ СБ України
в Управлінні Служби безпеки України в
Херсонській області встановлено, що
ОСОБА_2 отримав травму, пов'язану з
виконанням обов'язків військової
служби.

Оскільки після встановлення
зазначеного факту позивач звертався із
заявами до управління Служби безпеки
України в Херсонській області про
призначення та виплату йому
одноразової грошової допомоги як
постраждалому від нещасного випадку
при виконанні службових обов'язків, а
йому було відмовлено у нарахуванні та
виплаті такої допомоги, він звернувся
до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону
України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей" у разі поранення (контузії,
травми або каліцтва), заподіяного
військовослужбовцю під час виконання
ним обов'язків військової служби, а
також інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України. Нормою цього Закону
визначено, що до складу грошового
забезпечення входять посадовий оклад,
оклад за військовим званням, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(підвищення посадового окладу,
надбавки, доплати, винагороди, які
мають постійний характер, премія),
одноразові додаткові види грошового
забезпечення.

Аналогічні норми містяться в статті 29
Закону України "Про Службу безпеки
України", яка передбачає, що у разі
поранення (контузії, травми або
каліцтва), заподіяного
військовослужбовцю Служби безпеки
України під час виконання ним
обов'язків військової служби, а також
інвалідності, що настала в період
проходження служби, пов'язаного з
виконанням службових обов'язків,
залежно від ступеня втрати
працездатності йому виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
до п'ятирічного грошового забезпечення
за останньою посадою в порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України.

Стаття 30 Закону України "Про Службу
безпеки України" передбачає, що форми
та розміри грошового забезпечення
військовослужбовців Служби безпеки
України встановлюються законодавством
і повинні забезпечувати достатні
матеріальні умови для комплектування
Служби безпеки України якісним складом
військовослужбовців, враховувати
характер, умови роботи, стимулювати
досягнення високих результатів у
службовій діяльності. Умови та оплата
праці працівників Служби безпеки
України визначаються Кабінетом
Міністрів України.

За змістом пункту 2 Порядку та умов
призначення і виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми
або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 № 499, одноразова грошова
допомога виплачується
військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової служби),
військовозобов'язаним чи резервістам,
які призвані на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори,
проходять службу у військовому
резерві, у разі поранення (контузії,
травми або каліцтва) без встановлення
групи інвалідності, заподіяного їм під
час виконання обов'язків військової
служби, залежно від ступеня втрати
працездатності - у розмірі, що
визначається у відсотках 36-місячного
грошового забезпечення. Грошове
забезпечення визначається за
останньою посадою, яку вони займали на
день втрати працездатності (на день
звільнення) виходячи з посадового
окладу, окладу за військовим званням,
відсоткової надбавки за вислугу років.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх
інстанцій, що норми Закону України "Про
Службу безпеки України" та "Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" підлягають переважному
застосуванню перед положеннями
постанови Кабінету Міністрів України
№ 499, яка містить норми, що звужують
розмір грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена
у постанові Верховного Суду України
від 12 листопада 2013 року №21-383а13.

Згідно довідки Херсонського обласного
Центру медико-соціальної експертизи
про результати визначення ступеня
втрати професійної працездатності у
відсотках застрахованого № 000822
ступінь втрати професійної
працездатності ОСОБА_2 становить 15
відсотків. Відповідно до довідки
управління Служби безпеки України в
Херсонській області від 15.10.2009 № С-37
розмір щомісячного грошового
забезпечення ОСОБА_2 за останньою
посадою перед звільненням складав 3530,54
грн. Таким чином, з урахуванням ступеня
втрати професійної працездатності
позивачем, який складає 15 відсотків,
сума одноразової грошової допомоги,
яка підлягає стягненню з відповідача,
становить 19064,91 грн.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, суди
дійшли правильного висновку, що при
визначенні розміру грошового
забезпечення позивачу, застосуванню
підлягає закон оскільки має вищу
юридичну силу, а не постанова Кабінету
Міністрів України № 499 від 28.05.2008, яка
звужує поняття грошового забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суди першої та
апеляційної інстанції дійшли вірного
висновку, що позовні вимоги щодо
визнання неправомірними дій
Управління Служби безпеки України в
Херсонській області щодо відмови у
призначенні та виплаті одноразової
грошової допомоги та стягнення такої
допомоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління Служби
безпеки України в Херсонській області
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2010
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Служби безпеки України в
Херсонській області про стягнення
одноразової грошової допомоги - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній