Справа № 801/385/14
Суддя: Кононова Ю. С.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2014 р. Справа №801/385/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кононової Ю.С., за
участю секретаря судового засідання
Магері М.В., представника позивача
Лідера Д.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом

Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим

до Будівельно-виробничого
підприємства "Строитель-плюс"

про стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція ГУ
Міндоходів в АР Крим звернулась до
Окружного адміністративного суду АР
Крим з позовом про стягнення з
Будівельно - виробничого підприємства
"Строитель-плюс" грошових коштів за
податковим боргом в сумі 89908,96 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач являється платником
податків та зборів, у зв'язку з чим
повинен надавати до податкового органу
декларації та декларувати податкові
зобов'язання, які має сплачувати у
повному обсязі у встановлений
законодавством строк.

Згідно наданими ним податковими
деклараціями з плати за землю за 2012 та
2013 роки, відповідач самостійно
розрахував належні до сплати суми у
загальному розмірі 89738,96 грн., які
сплачені ним не були. Також позивачем
була проведена камеральна перевірка
податкової звітності, якою встановлена
несвоєчасне подання податкової
декларації з орендної плати за землю, в
результаті чого позивачем відносно
відповідача були застосовані штрафні
санкції податковим
повідомленням-рішенням № від
20.03.2013 року на суму 170 грн. Таким чином,
загальний розмір заборгованості
відповідача станом на час розгляду
справи становить 89908,96 грн., яка,
всупереч направленій йому вимозі №2
від 03.04.2012 року не сплачується, через що
позивач просить стягнути цю суму
примусово.

Представник позивача в судовому
засіданні просив позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, місце
та час судового розгляду справи був
повідомлений судовою повісткою,
направленою на його юридичну адресу,
зазначену у Свідоцтві про державну
реєстрацію юридичної особи, але
конверт повернувся на адресу суду з
відміткою «адресат не значиться».

Так, відповідно до п.11 ст.35 КАС України,
у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Суд, вислухавши представника позивача
та дослідивши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідач - БВП
"Строитель-плюс" зареєстроване у якості
юридичної особи 14.12.2010 року (а.с.18) та
перебуває на податковому обліку в
органах Державної податкової служби з
15.01.2002 року (а.с.19).

Відповідно до ст.67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України,
платники податків зобов'язані подавати
до контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 ПК України).

Відповідно до п.54.1 статті 54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 31.11 статті 31
Податкового кодексу України строком
сплати податку та збору визнається
період, що розпочинається з моменту
виникнення податкового обов'язку
платника податку із сплати конкретного
виду податку і завершується останнім
днем строку, протягом якого такий
податок чи збір повинен бути сплачений
у порядку, визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 34 Податкового кодексу України
встановлено, що податковим періодом
може бути календарний рік, календарний
квартал, календарний місяць,
календарний день.

Порядок, підстави та строки сплати
земельного податку передбачені
Податковим кодексом України, що набрав
чинності з 01.01.2011 року.

Пунктом 285.1 статті 285 Податкового
кодексу України передбачено, що
базовим податковим (звітним) періодом
для плати за землю є календарний рік.

Згідно з 286.2. ст.286 Податкового кодексу
України, платники плати за землю (крім
фізичних осіб) самостійно обчислюють
суму податку щороку станом на 1 січня і
не пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Згідно із п.287.3. ст.287 Податкового
кодексу України податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Нарахування орендної плати,
зарахування її до бюджету здійснюється
відповідно до вимог ст.ст.285-287 ПК
України.

Судом встановлено, що відповідачем до
податкової інспекції було подано
податкову декларацію № від 16.02.2012
року з плати за землю за 2012 рік,
відповідно до якої ним самостійно були
визначені належні до сплати суми
податку, які у загальному розмірі
становлять 25893,36 грн. (а.с.26-28).
Самостійно задеклароване податкове
зобов'язання за 2012 рік сплачене
відповідачем не було.

Також, відповідачем до податкової
інспекції було подано податкову
декларацію № від 04.03.2013 року з
плати за землю за 2013 рік, відповідно до
якої ним самостійно були визначені
належні до сплати суми податку, які у
загальному розмірі становлять 63845,60
грн. (а.с.22-24). Самостійно задеклароване
податкове зобов'язання за 2013 рік
сплачене відповідачем не було.

Таким чином, на день розгляду справи у
суді, сума заборгованості відповідача
з самостійно узгодженого податкового
зобов'язання з плати за землю складає
89738,96 грн.

Також, судом встановлено, що позивачем
була проведена камеральна перевірка
БВП "Строитель-плюс" за 2013 рік, за
результатами якої був складений акт
№1574/15.3-20/31263808 від 12.03.2013 року (а.с.33).

Перевіркою встановлено несвоєчасне
подання податкової декларації з
орендної плати за землю за 2013 рік,
граничний строк подання якої - 20.02.2013
року, а фактично була подана - 04.03.2013
року, що є порушенням вимог п.286.3 ст.286
розділу XIII Податкового кодексу
України.

За результатами висновків акта
перевірки, до відповідача були
застосовані штрафні санкції
податковим повідомленням-рішенням
№ від 20.03.2013 року на суму 170 грн.,
яке було направлено відповідачу поштою
на його юридичну адресу, зазначену у
Свідоцтві про державну реєстрацію
юридичної особи, однак конверт
повернувся відправнику з відміткою «за
зазначеною адресою не значиться»
(а.с.32).

Згідно з п.58.2 ст.8 ПК України податкове
повідомлення-рішення надсилається
(вручається) за кожним окремим
податком, збором та/або разом із
штрафними санкціями, передбаченими цим
Кодексом, а також за кожною штрафною
(фінансовою) санкцією за порушення норм
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на такий
контролюючий орган, та/або пенею за
порушення строків розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.56.1 ст.56 ПК України,
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Доказів оскарження зазначеного
податкового повідомлення-рішення
відповідачем суду не надано, однак у
встановлені законодавством строки
визначене ним грошове зобов'язання
сплачене не було.

Відповідно до п.14.1.175 ст.14 ПК України
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання є податковим
боргом.

Таким чином, судом встановлено, що
станом на час розгляду справи сума
податкового боргу відповідача складає
89908,96 грн.

Відповідно до п.59.1. ст.59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що ДПІ у
м.Сімферополі АР Крим ДПС було
направлено податкову вимогу №2 від
03.04.2012 року відповідачу поштою на його
юридичну адресу, зазначену у Свідоцтві
про державну реєстрацію юридичної
особи, однак конверт повернувся
відправнику з відміткою «за
закінченням терміну зберігання», а
отже вимога вважається врученою
належним чином (а.с.7).

Відповідно до п.87.2 ст.87 ПК України,
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно з ст.95 ПК України, контролюючий
орган здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі. Стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Таким чином, станом на час розгляду
справи за відповідачем значиться
податковий борг у загальному розмірі
89908,96 грн., який добровільно не
сплачується, а отже заявлені позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються. Враховуючи,
що позивач не здійснював судових
витрат по справі, судові витрати
стягненню з відповідача не підлягають.

В судовому засіданні 28.01.2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови.

У повному обсязі постанову складено
31.01.2014 року.

Керуючись ст.ст. 158, 160-163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим - задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків
Будівельно-виробничого підприємства
"Строитель-плюс" (95013, АР Крим,
м.Сімферополь, вул.Глінки/Ж.Дерюгіної,
б.57В/2А, ) грошові кошти у
сумі 89908,96 грн. (вісімдесят дев'ять тисяч
дев'ятсот вісім) гривень дев'яносто
шість копійок, які є заборгованістю з
орендної плати з юридичних осіб, код
платежу , р/р0004, ГУ ДКСУ в АР
Крим, МФО 824026, .

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення постанови. У разі
оголошення в судовому засіданні
вступної і резолютивної частини
постанови, а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Ю.С. Кононова