Справа № 291/1795/13-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Грек
Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

30 січня 2014 року Справа № 291/1795/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області на ухвалу
Ружинського районного суду
Житомирської області від 09 грудня 2013
року про зміну способу і порядку
виконання судового рішення за поданням
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ружинському районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ружинського районного суду
Житомирської області від 09 грудня 2013
року задоволено подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про зміну способу і порядку
виконання у виконавчому проваджені
виконавчого листа № 2а-1500/2011 від 23.05.2011
року виданого Ружинським районним
судом Житомирської області.

Змінено спосіб виконання постанови
Ружинського районного суду
Житомирської області від 23.05.2011 року у
виконавчому проваджені із зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Ружинському районі Житомирської
області здійснити ОСОБА_3
нарахуваннящомісячної соціальної
допомоги у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком та провести відповідні
виплати за період з 10.11.2010 року по 17.12.2010
року на стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області на користь
ОСОБА_3 суми в розмірі 210,42 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, Управління Пенсійного фонду
України в Ружинському районі
Житомирської області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказану ухвалу та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
заяви про зміну способу і порядку
виконання судового рішення.

Сторони в судове засідання не
з"явились, хоч були повідомлені
належним чином про дату, час і місце
апеляційного розгляду, про що свідчать
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у
судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних
статей, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що постановою
Ружинського районного суду
Житомирської області від 23 травня 2011
року позов задоволено, зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Ружинському районі Житомирської
області провести перерахунок та
виплату підвищення пенсії ОСОБА_3 за
період з 10 листопада 2010 року по 17 грудня
2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, предбаченого ст.52
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" з врахуванням
фактично проведених виплат.

Відповідно до ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень", відповідно
до ст. 2 якого, держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Згідно ст. 3 вказаного Закону виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків державного органу, а
в разі відсутності у зазначеного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Виходячи з положень вказаного Закону
та приписів Порядку, затвердженого на
виконання цього Закону, постановою
Кабінету Міністрі України від 3 серпня
2011 року №845, органи Казначейства на
теперішній час не мають повноважень
для зобов'язання іншого органу вчинити
певні дії та можливості прийняти до
виконання виконавчий документ без
зазначення про стягнення з державного
органу конкретної суми коштів, а тому
судове рішення у відповідних спорах
може бути виконано лише при зазначенні
судом про стягнення з державного
органу конкретної суми грошових
коштів.

На підставі викладеного, вбачається
наявність підстав, що ускладнюють
виконання рішення суду, що в свою чергу
є підставою для зміни способу і порядку
виконання рішення суду у даній
адміністративній справі.

Суд дійшов даного висновку з
урахуванням також і наступного.

Приписами ст. 19 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ратифікованої Україною 17.07.1997 року
(надалі-Конвенція), передбачено, що для
забезпечення дотримання Високими
Договірними Сторонами, однією з яких є
Україна, їхніх зобов'язань за
Конвенцією та протоколами до неї,
створюється Європейський суд з прав
людини. Він функціонує на постійній
основі.

Статтею 46 Конвенції передбачено, що
Високі Договірні Сторони
зобов'язуються виконувати остаточні
рішення Суду в будь-яких справах, у яких
вони є сторонами. Крім того, статтею 17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" визначено, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Європейського
суду з прав людини як джерело права.

Згідно п. 29 рішення Європейського суду
з прав людини від 13.07.2006 року по справі
"Васильєв проти України" виконання
рішення щодо боржника залишається
обов'язком держави. Отже, держава
повинна виконувати взяті на себе
зобов'язання та не може посилатися на
власне порушення зобов'язань для
запобігання відповідальності.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення заяви
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду.

На думку апеляційного суду, оскаржена
ухвала законна і обґрунтована,
відповідає матеріалам справи та
вимогам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не є
переконливими, не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Підстави для скасування ухвали
відсутні, а тому її слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 200, 205-206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а ухвалу Ружинського
районного суду Житомирської області
від 09 грудня 2013 року про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в Ружинському районі
Житомирської області вул. Леніна,
36,смт. Ружин,Житомирська область,
Ружинський район,13601

4- відділ примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області