Справа № 756/15936/13-а
Суддя: Шумейко О. І.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а/756/27/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого
судді - Шумейко О.І.,

при
секретарі - Острянко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС ДАІ Шевченківського РУ
ГУ МВС України в м. Києві Пахоленка
В’ячеслава Михайловича про визнання
дій протиправними та скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду в порядку адміністративного
судочинства з позовом до інспектора
ДПС ДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС
України в м.Києві Пахоленка В.М. про
визнання дій протиправними та
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 29 жовтня 2013 року
він був зупинений інспектором ДПС ДАІ
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві Пахоленка В.М., оскільки він,
керуючи автомобілем «Мерседес Бенц»,
д.н.з. НОМЕР_1, по вул.Стеценка поблизу
метро «Сирець» в м. Києві перевищив
допустиму швидкість на 25 км./год., у
зв'язку з чим відповідачем було
складено протокол про адміністративне
правопорушення та винесено постанову
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності.

Позивач вважає, що він не скоював
адміністративного правопорушення, а
тому у відповідача були відсутні
законні підстави для притягнення його
до адміністративної відповідальності.
Так, позивач вказує, що радіолокаційний
вимірювач швидкості «Візир» визначив
швидкість іншого автомобіля, який
рухався в кількох десятках метрів від
автомобіля позивача, до протоколу про
адміністративне правопорушення не
долучені докази на підтвердження вини
позивача, відсутні докази роботи
приладу «Візир» в автоматичному
режимі, його допуску до експлуатації та
належної повірки приладу, порушено
право позивача на правову допомогу.
Також позивач наполягає на тому, що він
рухався зі швидкість 75-78 км./год., за що
не передбачена відповідальність
положеннями статті 122 КУпАП.

За таких обставин, позивач просить
визнати протиправними дії відповідача,
визнати протиправною та скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення від 29 жовтня 2013 року
серія АА2 № 856915.

Позивач у судове засідання не
з'явився, явку свого представника не
забезпечив, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
заяв, клопотань на адресу суду не
надіслав. У адміністративному позові
просив розглянути справу за його
відсутності.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, явку своїх представників у
судове засідання не забезпечили,
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень.

Суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідача за наявних у справі
доказів відповідно до ч.4 ст.128 КАС
України.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, зібрані у
справі докази, суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2013 року
ОСОБА_1 був зупинений інспектором ДПС
ДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в
м. Києві Пахоленка В.М. за перевищення
дозволеної швидкості руху. Цього ж дня
інспектором ДАІ було складено протокол
про адміністративне правопорушення
серії АА2 № 909188 та постанову серії АА2 №
856915 у справі про адміністративне
правопорушення, якою позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн. У постанові було зазначено, що 29
жовтня 2013 року о 12 год. 30 хв. позивач
ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес
Бенц», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Стеценка в м.
Києві зі швидкістю 85 км./год.,
перевищивши встановлену швидкість
руху на 25 км./год., чим порушив п. 12.4
Правил дорожнього руху. Швидкість
вимірювалась приладом «Візир» № 0810738.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 було
виявлено за допомогою вимірювача
швидкості Візир № 0810738, дані про його
застосування занесені до тексту
протоколу та постанови. Підстав, які б
свідчили про технічну неспроможність
даного приладу здійснювати фіксацію
швидкості руху транспортних засобів,
суд не вбачає.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за свої
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП,
відповідальність за дане
правопорушення встановлена за
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину.

Згідно п.12.4 ПДР України, у населеному
пункті рух транспортного засобу
дозволяється зі швидкістю 60 км/год.

Про порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР
України та вчинення правопорушення,
передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП,
обґрунтованість притягнення його до
відповідальності за вказаною статтею,
на думку суду, вказує те, що при
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення,
розгляді справи та винесенні постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 були належним
чином оцінені всі зібрані по справі
докази, дотримані вимоги ст.ст. 251, 254, 256,
280 КУпАП, правильно визначено статтю,
якою нормою закону передбачено
відповідальність за вчинення такого
правопорушення та застосовано
стягнення в межах санкції ст.122 ч.1
КУпАП. Оскаржувана постанова
відповідає вимогам ст.283 КУпАП є
законною та обґрунтованою. Посилання
позивача щодо руху його транспортного
засобу зі швидкістю руху, за яку не
передбачена адміністративна
відповідальність, повністю
спростовуються даними протоколу про
адміністративне правопорушення,
оформленого в порядку визначеному
КУпАП.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою прокурора, особи,
щодо якої винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що
оскаржувана постанова винесена у
відповідності з вимогами ст.ст. 251, 258, 283
КУпАП, порушення позивачем вимог ПДР
було зафіксовано спеціальним
технічним засобом, будь-які дані, які б
спростовували доводи, викладені у
протоколі про адміністративне
правопорушення та в оскаржуваній
постанові, матеріали справи не містять,
а тому позовні вимоги позивача є
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 161-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
інспектора ДПС ДАІ Шевченківського РУ
ГУ МВС України в м. Києві Пахоленка
Вячеслава Михайловича про визнання дій
протиправними та скасування постанови
у справі про адміністративне
правопорушення - відмовити.

Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя
О.І. Шумейко