Справа № 427/1500/13-а (2а/427/105/13)
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/800/39436/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Калашнікової О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 липня
2013року

у справі №427/1500/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного
фонду України у м. Свердловську

Луганської області

про зобов'язання призначити
пенсію та здійснити виплату за час її
неотримання,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Свердловську Луганської області (далі
по тексту Пенсійний фонд), яким просила
визнати дії відповідача
неправомірними, скасувати рішення
Пенсійного фонду від 11.01.2013 року про
відмову в призначенні пенсії,
зобов'язати відповідача призначити
ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових
умовах з урахуванням стажу роботи в
районах Крайньої Півночі зі зменшенням
віку на 4 роки, починаючи з 28.09.2011 року та
нарахувати і виплатити їй пенсію з
28.09.2011 року..

Постановою Свердловського міського
суду Луганської області від 21 травня
2013року у справі №427/1500/13-а позовні
вимоги задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 липня
2013року у справі №427/1500/13-а постанову
Свердловського міського суду
Луганської області від 21 травня 2013року
у зазначеній справі скасовано,
прийняти нову постанову. В задоволенні
позовних вимог відмовлено.

При скасуванні рішення місцевого
адміністративного суду Донецький
апеляційний адміністративний суд
виходив з того, в процесі розгляду
справи позивачем не доведено наявність
підстав для задоволення позовних
вимог. Призначення пенсії ОСОБА_4 є не
можливим в зв'язку з відсутністю
визначеного законом розміру
пільгового та загального стажу. Крім
того, суд першої інстанції застосував
до спірних правовідносин
законодавство іншої країни, що є
незаконним.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить вищезазначене рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі постанову
Свердловського міського суду
Луганської області від 21 травня 2013 року
у справі №427/1500/13-а.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що загальний стаж роботи
ОСОБА_4 16 років 07 місяців 04 дні, у тому
числі стаж роботи в районах Крайньої
Півночі - 12 років 09 місяців 16 днів.

Рішенням Пенсійного фонду від 11.01.2013
року в призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах за роботу в районах
Крайньої Півночі ОСОБА_4 відмовлено.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

На виконання частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судами попередніх інстанцій
досліджені оскаржені позивачами
рішення, їм надано юридичну оцінку.

Згідно абзаців 1,2 пункту 5 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року. Пільгове обчислення страхового
стажу застосовується для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року "Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди
між Урядом України і Урядом Російської
Федерації про гарантії прав громадян,
які працювали в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, які прирівнені
до районів Крайньої Півночі, в галузі
пенсійного забезпечення (далі по
тексту Тимчасова угода), громадяни
Сторін, що домовляються, які
пропрацювали не менше 15 календарних
років в районах Крайньої Півночі або не
менше 20 календарних років в
місцевостях, які прирівнені до районів
Крайньої Півночі, незалежно від місця
їх постійного проживання на території
обох держав мають право на пенсію по
старості (за віком): чоловіки - по
досягненню 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, жінки - по
досягненню 50 років і при загальному
стажі роботи не менше 20 років.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України
погоджується з правовою позицією суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності підстав для призначення
пенсії, оскільки у ОСОБА_4 не має
пільгового стажу роботи 15 років та
загального стажу роботи 20 років.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що адміністративними
судами правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенню, воно
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 липня
2013року у справі №427/1500/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: