Справа № 826/12647/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Бужак Н.П.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Позитив Транслайн»
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Позитив
Транслайн» до Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, третя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аверсойл» про
визнання дій протиправними,
зобов»язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Позитив Транслайн»
(далі - Позивач) звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України (далі - Відповідач),
третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аверсойл» (далі -
Третя особа) про визнання
протиправними дій, зобов»язання
скасувати записи від 23.07.2013 року про
приватне обтяження майнових прав та
всього рухомого майна Позивача,
внесених на підставі договору поставки
№0201-01 від 02.01.2013 року в Державний реєстр
обтяжень рухомого майна.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 жовтня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
що 02.01.2013 року між Третьою особою (далі -
Постачальник) та Позивачем (Покупець)
укладено договір поставки
нафтопродуктів №0201-01, за умовами якого
Третя особа взяла на себе зобов»язання
протягом строку дії договору передати
у власність Позивача нафтопродукти, а
Позивач - прийняти товар та оплатити
його згідно умов договорів та
відповідної додаткової угоди.

23.07.2013 року Відповідачем за заявами
Третьої особи до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна внесено
реєстраційні записи щодо приватного
обтяження на все рухоме майно та
майнові права Позивача на підставі
вищевказаного договору поставки
нафтопродуктів, обтяжувач - Третя
особа.

Спеціальним законом, який визначає
правовий режим регулювання обтяжень
рухомого майна, встановлених з метою
забезпечення виконання зобов'язань, а
також правовий режим виникнення,
оприлюднення та реалізації інших прав
юридичних і фізичних осіб стосовно
рухомого майна, є Закон України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» (далі - Закон).

Згідно ст.3 Закону обтяженням є право
обтяжувача на рухоме майно боржника
або обмеження права боржника чи
обтяжувача на рухоме майно, що виникає
на підставі закону, договору, рішення
суду або з інших дій фізичних і
юридичних осіб, з якими закон пов'язує
виникнення прав і обов'язків щодо
рухомого майна.

Відповідно ст.5 Закону предметом
обтяження може бути рухоме майно, не
вилучене з цивільного обороту, на яке
згідно із законодавством може бути
звернене стягнення.

Положенням статті 11 Закону
встановлено, що обтяження рухомого
майна реєструються в Державному
реєстрі в порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно ст.42 Закону держателем
Державного реєстру є уповноважений
центральний орган виконавчої влади.
Порядок ведення Державного реєстру
визначає Кабінет Міністрів України.

До Державного реєстру вносяться
відомості про виникнення, зміну,
припинення обтяжень, а також про
звернення стягнення на предмет
обтяження. Відомості, внесені до
Державного реєстру, є відкритими для
всіх юридичних та фізичних осіб.

Держатель Державного реєстру виконує,
зокрема, такі функції:

- організує ведення Державного реєстру;

- приймає заяви і вносить записи до
Державного реєстру про виникнення,
зміну, припинення обтяжень рухомого
майна, а також про звернення стягнення
на предмет обтяження.

Держатель Державного реєстру наділяє
відповідних суб'єктів повноваженнями
реєстраторів Державного реєстру, які
надаватимуть послуги щодо внесення
записів до Державного реєстру про
виникнення, зміну, припинення обтяжень,
звернення стягнення на предмет
обтяження та надання витягів з
Державного реєстру, в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№1272 від 14.07.1999 року «Про державне
підприємство «Інформаційний центр»
Міністрерства юстиції» підтримано
пропозицію Міністерства юстиції про
визначення державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції адміністратором реєстрів,
створення та забезпечення
функціонування яких належить до
компетенції цього Міністерства.

Наказом Міністерства юстиції України
від 07.07.2006 року №57/5 «Про визначення
реєстраторів Державного реєстру
обтяжень рухомого майна»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 07.07.2006 року за №802/12676
визначено, що реєстраторами Державного
реєстру обтяжень рухомого майна є
державне підприємство «Інформаційний
центр» Міністерства юстиції України,
державні нотаріальні контори та
приватні нотаріуси.

Відповідно ст.43 Закону реєстрація
обтяжень здійснюється на підставі
заяви обтяжувача, в якій зазначаються:

1) відомості про обтяжувача та боржника;

2) посилання на підставу виникнення
обтяження та його зміст. Для
забезпечувальних обтяжень також
зазначаються розмір та строк виконання
вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке
виникає на підставі рішення суду про
стягнення грошових коштів, та
обтяження, відповідно до якого
накладається арешт на рухоме майно для
забезпечення цивільного позову,
зазначається розмір вимоги обтяжувача;

3) опис рухомого майна, що є предметом
обтяження, достатній для його
ідентифікації;

4) відомості про заборону чи обмеження
права боржника відчужувати предмет
обтяження.

Держатель або реєстратор Державного
реєстру вносить запис до Державного
реєстру про відомості, що містяться в
заяві обтяжувача. Запису присвоюється
реєстраційний номер.

Відомості про припинення обтяження
реєструються держателем або
реєстратором Державного реєстру на
підставі рішення суду або заяви
обтяжувача, в якій зазначаються
реєстраційний номер запису,
найменування боржника,
ідентифікаційний код боржника в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України чи
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника в Державному реєстрі фізичних
осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів та інформація
про припинення обтяження. Записи щодо
обтяжень, які втратили свою чинність,
підлягають вилученню з Державного
реєстру через шість місяців після
реєстрації відомостей про припинення
обтяження.

Заяви про виникнення, зміну, припинення
обтяжень та про звернення стягнення на
предмет обтяження підписуються
обтяжувачем. Якщо обтяжувачем є
юридична особа, підпис її
уповноваженої особи скріплюється
печаткою. Якщо заява подається в
електронній формі, вона повинна
містити електронний підпис обтяжувача.

Держателю та реєстраторам Державного
реєстру забороняється вимагати від
обтяжувача подання додаткових
документів чи інформації, а також
перевіряти достовірність і
обґрунтованість відомостей, що
містяться в заяві. Обтяжувач несе
відповідальність згідно із законом за
достовірність відомостей, що містяться
в заяві.

З огляду на вказане, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що дії Відповідача
щодо внесення 23.07.2013 року в Державний
реєстр обтяжень рухомого майна
записів про приватне обтяження
майнових прав та всього рухомого майна
Позивача, внесених на підставі на
підставі заяви обтяжувача - ТОВ
«Аверсойл», вчинені у спосіб та у
відповідності до положень чинного
законодавства.

За приписами статті 44 Закону записи
зберігаються в Державному реєстрі
протягом п'яти років з моменту їх
внесення. Обтяжувач має право в
будь-який час подати заяву про
припинення обтяження і подальше
виключення запису або про продовження
строку дії реєстрації на не більш як
п'ятирічний строк.

Після припинення обтяження обтяжувач
самостійно або на письмову вимогу
боржника чи особи, права якої порушено
внаслідок наявності запису про
обтяження, протягом п'яти днів
зобов'язаний подати держателю або
реєстратору Державного реєстру заяву
про припинення обтяження і подальше
вилучення відповідного запису з
Державного реєстру. У разі невиконання
цього обов'язку обтяжувач несе
відповідальність за відшкодування
завданих збитків.

Таким чином, є також вірною позиція
суду першої інстанції про обрання
Позивачем невірного способу захисту
своїх прав та законних інтересів.

Позивач мав звернутися до обтяжувача
із заявою про припинення обтяження та
вилучення запису про обтяження та при
відмові обтяжувача у задоволенні такої
заяви діяти відповідно вимог чинного
законодавства.

Отже, колегія суддів дійшла висновку
про обгрунтованість та законність
рішення суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні заявлених
позовних вимог, оскільки Відповідач
діяв у спосіб та згідно повноважень,
визначених законами та Конституцією
України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Позитив
Транслайн» залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 жовтня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Бужак Н.П.

Ухвала складена в повному обсязі 28
січня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Бужак Н.П.