Справа № 2-а-21482/11
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Суботін
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Фастові Київської області на
постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 06 жовтня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в м. Фастові
Київської області про визнання дій
суб'єкта владних повноважень
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

встановив:

27 травня 2011 року позивач звернулась до
Фастівського міськрайонного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Фастові Київської області
про визнання дій відповідача, пов'язані
з відмовою у перерахуванні та виплаті
щомісячної соціальної допомоги та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю неправомірними; зобов'язання
відповідача зробити перерахунок та
виплату недоотриманої суми щомісячної
доплати як пенсіонеру проживаючому в
зоні посиленого радіологічного
контролю у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати з 27 листопада 2010 року;
зобов'язання відповідача зробити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком
з 27 листопада 2010 року.

Постановою Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 06 жовтня 2011 року позовні вимоги
позивача до Управління Пенсійного
Фонду України в м. Фастові Київської
області про визнання дій суб'єкта
владних повноважень неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задоволено частково, а саме: визнано
дії відповідача пов'язані з відмовою у
перерахуванні та виплаті щомісячної
соціальної допомоги та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
згідно ст.ст.39,51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
неправомірними; зобов'язано
відповідача зробити перерахунок та
виплату щомісячної доплати як
непрацюючому пенсіонеру проживаючому
в зоні посиленого радіоактивного
контролю, в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відповідно до ст.39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням змін розміру
мінімальної заробітної плати за період
з 27 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року
за виключенням сум фактично проведених
виплат; зобов'язано відповідача
зробити перерахунок та виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком, що дорівнює
прожитковому мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, відповідно до
ст.51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням змін розміру
прожиткового мінімуму, за період з 27
листопада 2010 року по 22 липня 2011 року за
виключенням сум фактично проведених
виплат.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного Фонду
України в м. Фастові Київської області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією посвідчення
(категорія 4), серія НОМЕР_1, виданим
Київською облдержадміністрацією 22
червня 1994 року, отримує пенсію у
відповідача та проживає у АДРЕСА_1, яке
за переліком населених пунктів
Київської області віднесено до зони
посиленого радіоекологічного
контролю.

У відповідності до ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 51 Закону передбачено, що
особам, віднесеним до категорії 4,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Всупереч ст. ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу доплати
виплачувалась відповідно до Постанов
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 року № 530, від 26 липня 1996 року
№836.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановами Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№ 530 та від 26 липня 1996 року №836
відповідач не правомірно виплачував
доплату до пенсії та додаткову пенсію
за шкоду заподіяну здоров'ю в меншому
розмірі ніж це передбачено ст.ст. 39, 51
зазначеного Закону.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м. Фастові
Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 06 жовтня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М. Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.