Справа № 2а-434/10/0970
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р.
справа № 2a-434/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Чуприни О.В.

за участю секретаря судового засідання
Драгомирецького І.М.

представника позивача: Державної
податкової інспекції у
Богородчанському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківської області - Карпінця
В.С.

відповідача: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Богородчанському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
штрафних санкцій в сумі 4 732,05 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківським окружним
адміністративним судом 12.02.2010 року
відкрито провадження у справі за
позовом Державної податкової
інспекції в Богородчанському районі
Івано-Франківської області (далі по
тексту - позивач) до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту
- відповідач) про стягнення штрафних
санкцій в сумі 4 732,05 гривень.

Позовні вимоги Державної податкової
інспекції у Богородчанському районі
Івано-Франківської області мотивовані
тим, що 30.12.2009 року посадовими особами
Державної податкової адміністрації в
Івано-Франківської області проведено
перевірку дотримання суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій. Даною
перевіркою встановлено не проведення
відповідачем розрахункової операції
на суму покупки через реєстратор
розрахункових операцій (надалі по
тексту - РРО), невидачу розрахункового
документа, незабезпечення щоденного
друку на РРО фіскальних звітних чеків
та порушення порядку ведення обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації, здійснення продажу
товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, чим порушено
вимоги пунктів 1, 2, 9, 12, 13 частини 1
статті 3, статей 6, 9 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", Порядку ведення Книги обліку
доходів і витрат, Інструкції про
прибутковий податок з громадян.
Виявлені порушення зафіксовані в акті
за №090519 від 30.12.2009 року. За наслідками
розгляду вказаного акту позивачем до
відповідача рішенням за №/0 від
21.01.2010 року застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 4 732,05
гривень. У встановлений термін
відповідач не сплатив застосований
штраф, у зв'язку із чим позивач просить
його стягнути у судовому порядку.

Ухвалою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 29.03.2010 року
провадження по даній справі №2а-434/10/0970
зупинено до набрання законної сили
судового рішення у справі №2а-361/10/0970.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
18.06.2010 року по справі №2а-361/10/0970,
залишеної без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14.11.2013 року у справі №9104/29671/10,
відмовлено у задоволенні позову
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
скасування рішення №/0 від 21.01.2010
року про застосування штрафної санкції
в сумі 4 732,05 гривень, стягнення якої є
предметом розгляду у справі
№2а-434/10/0970.

03.01.2014 року ухвалою суду провадження у
справі №2а-434/10/0970 поновлено та
призначено до судового засідання.

У зв'язку із проведенням в період часу з
2010 року по 2014 року реорганізації
Державної податкової інспекції в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області в судовому
засіданні 22.01.2014 року за клопотанням
позивача у відповідності до вимог
статті 55 Кодексу адміністративного
судочинства України ухвалою суду
допущено правонаступництво Державної
податкової інспекції в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області на Державну
податкову інспекцію у
Богородчанському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківської області (а.с. 93-100).

Представник позивача у судовому
засіданні 22.01.2014 року позовні вимоги
підтримав з підстав викладених у
адміністративному позові. Суду
пояснив, що штрафні (фінансові) санкції
в розмірі 4 732,05 гривень, застосовані до
відповідача у відповідності до вимог
статті 17 і 20 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", є узгодженими та підлягають
стягненню в дохід бюджету. Таке рішення
позивача пройшло процедуру судового
оскарження і на час розгляду справи є
чинним. У зв'язку із тим, що застосовані
штрафні (фінансові) санкції станом на
22.01.2014 року відповідачем не сплачено,
заборгованість по них становить
4 732,05 гривень, а тому просить стягнути
їх у судовому порядку.

Відповідач та його представник у
судове засідання призначене на 03.01.2014
року з розгляду питання про поновлення
провадження та у засідання з розгляду
адміністративної справи призначене на
22.01.2014 року - не з'явилися. Однак,
відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, що підтверджується
отриманими 25.12.2013 року і 15.01.2014 року
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення, які
міститься в матеріалах справи (а.с. 71, 79).
20.01.2014 року на адресу суду ОСОБА_2 подав
клопотання із змісту якого слідує, що
позивач заперечує проти
адміністративного позову і на
підтвердження вказаних обставин подав
касаційну скаргу на ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14.11.2013 року і на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 18.06.2010 року.
У зв'язку із виконанням ухвали суду
касаційної інстанції про залишення без
руху його касаційної скарги,
відповідач просив відкласти судове
засідання з розгляду справи (а.с. 81).

На переконання суду таке клопотання є
необґрунтованим, а оскарження
відповідачем у касаційну інстанцію
судових рішень, якими залишено чинним
рішення позивача про застосування
штрафних санкцій від 21.01.2010 року, не є
процесуальною і правовою перешкодою
для розгляду справи по суті.

Відповідно до приписів 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції Закону від 17.11.2011
року) у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Судом, за умови належного повідомлення
відповідача про розгляд справи у
відповідності до вимог частини 3 статті
33 і частини 3 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, продовжено розгляд справи за
відсутності відповідача на підставі
частини 4 статті 128 коментованого
Кодексу.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши і оцінивши зібрані по
справі докази, в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального права, які врегульовують
спірні правовідносини, суд виходить з
таких підстав та мотивів.

Суд у відповідності до статті 161
Кодексу адміністративного судочинства
України, вирішуючи питання, яку правову
норму слід застосувати до спірних
правовідносин та враховуючи період, в
якому тривали спірні правовідносини, а
також дати застосування штрафних
санкцій зазначає, що до правовідносин
між сторонами підлягають застосуванню
норми права, що діяли в часі на момент
їх виникнення.

Предмет адміністративного позову між
позивачем та відповідачем був
врегульований положеннями Законів
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" та "Про державну податкову
службу в Україні", в редакції чинній на
час їх дії.

Судом встановлено, що 30.12.2009 року
посадовими особами Державної
податкової адміністрації в
Івано-Франківської області проведено
перевірку щодо дотримання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій господарської одиниці
крамниця "Каріна", що знаходиться за
адресою вул. Шевченка, смт. Богородчани,
Богородчанський район,
Івано-Франківська область. Вказана
господарська одиниця належать суб'єкту
господарської діяльності - фізичній
особі підприємцю ОСОБА_2.

За наслідками проведеної перевірки,
30.12.2009 року, посадовими особами
Державної податкової адміністрації в
Івано-Франківській області за
виявленими фактами не проведення
розрахункової операції на суму покупки
через РРО, невидачу розрахункового
документа, незабезпечення щоденного
друку на РРО фіскальних звітних чеків
та порушення порядку ведення обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації, здійснення продажу
товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, складено акт за
№090519, на підставі якого позивачем,
21.01.2010 року, винесено рішенням про
застосування відносно відповідача
штрафних (фінансових) санкцій за
№/0 в розмірі 4 732,05 гривень (а.с. 7-8,
11).

У розгляді справи судом з'ясовано, що
ОСОБА_2 оскаржено до
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду рішення
відповідача про застосування штрафних
(фінансових) санкцій №/0 від 21.01.2010
року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
18.06.2010 року по справі №2а-361/10/0970,
залишеної без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14.11.2013 року у справі №9104/29671/10,
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2
відмовлено у задоволенні позову до
Державної податкової інспекції в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
скасування рішення №/0 від 21.01.2010
року про застосування штрафної санкції
в сумі 4 732,05 гривень,
стягнення якої є предметом розгляду у
даній справі №2а-434/10/0970 (а.с. 50-63).

Івано-Франківським окружним
адміністративним судом так як і
Львівським апеляційним
адміністративним судом в розгляді
справи та в порядку апеляційного
перегляду судового рішення першої
інстанції, встановлено наступні
обставини.

Актом перевірки №090519 від 30.12.2009 року
виявлено і зафіксовано порушення
відповідачем порядку проведення
розрахунків, а саме: непроведення
розрахункової операції через РРО,
невидача розрахункового документу,
незабезпечення щоденного друку на РРО
звітного чеку (Z-звіт №0279 за 05.10.2009 року
роздруковано 06.10.2009 року в 0 год. 25 хв.,
Z-звіт №0299 за 25.10.2009 року роздруковано
26.10.2009 року о 00 год. 23 хв., Z-звіт №0339 за
04.12.2009 року роздруковано 05.12.2009 року о 09
год. 52 хв.). Також зафіксовано порушення
порядку ведення обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації,
здійснення продажу товарів, які не
обліковані у встановленому порядку, а
саме: невідображення в книзі обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації, у книзі доходів і витрат,
суми вартості товарів, отриманих для
продажу на загальну суму 1 746,40 гривень
(а.с. 7-9).

За вказані порушення 21 січня 2010 року
Державною податковою інспекцією у
Богородчанському районі
Івано-Франківської області прийнято
рішення №/0 про застосування до
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 4 732,05 гривень (а.с. 11).

Правові засади застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг визначаються
Законом України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" №1776-111 від 01.06.2000
року (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 15 цього Закону
контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством
України.

Відповідно до частини 4 статті 16 даного
Закону планові або позапланові
перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій,
розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються у
порядку, передбаченому законодавством
України.

Згідно статті 11 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні"
органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право, серед іншого,
здійснювати документальні невиїзні
перевірки, планові та позапланові
виїзні перевірки, а також здійснювати
контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому
законом порядку.

Відповідно до частини 7 статті 11-1
коментованого Закону позаплановими
перевірками вважаються також
перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених
законами України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

З метою налагодження належної
взаємодії між підрозділами органів
державної податкової служби при
організації та проведенні перевірок
платників податків, а також
забезпечення об'єктивності та
прозорості при здійсненні
контрольно-перевірочної роботи
наказом Державної податкової
адміністрації №355 від 27.05.2008 року
затверджено Методичні рекомендації
щодо порядку взаємодії між
підрозділами органів державної
податкової служби України при
організації та проведенні перевірок
платників податків (далі по тексту -
Методичні рекомендації).

У розділі 3 Методичних рекомендацій
передбачено, що працівниками органів
Державної податкової служби
здійснюються, відповідно, до
щомісячних планів органу Державної
податкової служби планові перевірки
щодо контролю за здійсненням
суб'єктами господарювання
розрахункових операцій у готівковій
та/або безготівковій формі, а також
операцій купівлі-продажу іноземної
валюти (далі - розрахункові операції) та
касових операцій, а також наявністю
свідоцтв про державну реєстрацію,
патентів і ліцензій та позапланові
перевірки у випадках, передбачених
законодавством, на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби.

Такі перевірки проводяться групою у
складі не менше двох посадових осіб
органів Державної податкової служби за
наявності у них службових посвідчень
та направлення на перевірку. За
результатами проведеної перевірки
щодо контролю за здійсненням
суб'єктами господарювання
розрахункових та касових операцій,
наявністю свідоцтв про державну
реєстрацію, патентів та ліцензій
посадовими особами органу Державної
податкової служби складається акт за
формою, встановленою Державною
податковою адміністрацією України
(пункт 3.7 Методичних рекомендацій).

У разі встановлення при проведенні
перевірки порушень законодавства за
результатами розгляду матеріалів
такої перевірки керівником
(заступником керівника) органу
Державної податкової служби, на обліку
в якому перебуває такий суб'єкт
господарювання, приймається у
встановлені законодавством терміни та
надсилається суб'єкту господарювання
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій за встановленою
формою (пункт 3.11 Методичних
рекомендацій).

Оскільки перевірка дотриманням
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій проводилась
відповідно до плану перевірок
суб'єктів господарювання за
дотриманням порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій відділу
контролю за суб'єктами господарювання,
що здійснюють розрахунки в готівковій
формі на грудень 2009 року, затвердженого
30.11.2009 року головою Державної
податкової адміністрації в
Івано-Франківській області, та
направлення №625 від 28.12.2009 року, в
розгляді даної справи і суд
апеляційної інстанції в розгляді
справи №9104/29671/10, дійшов висновку про
законність її проведення.

Доводи ОСОБА_2 про недотримання
податковим органом вимог статті 11-1
Закону України "Про державну податкову
службу в Україні" щодо завчасного
повідомлення про проведення перевірки
колегією суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду
відхилено, оскільки цією нормою закону
встановлено вимоги щодо проведення
перевірок своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків
та зборів (обов'язкових платежів), і не
регламентованого порядку та підстав
проведення перевірок дотримання
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій.

Також зроблено висновок про
відсутність належної фіксації відмови
ОСОБА_2 від допуску до перевірки. Поряд
з цим, ОСОБА_2 та продавці відмовилися
від підпису та отримання примірника
направлення на проведення перевірки,
про що свідчить відповідна відмітка в
направленні.

ОСОБА_2 відмовився від підпису та
одержання матеріалів перевірки, що
підтверджено відповідним актом №090519
від 30.12.2009 року (а. с. 10).

Щодо встановлених перевіркою порушень,
суд виходить з наступного.

Як вбачається з акту перевірки
відповідачем, серед іншого, не
проведено розрахункову операцію на
суму покупки через РРО та здійснено
невидачу розрахункового документа.
Зокрема, відповідачем здійснено продаж
горілки, пива та сигарет на загальну
суму 43,85 гривень без застосування РРО
та видачі розрахункового документа

У відповідності до вимог пункту 2
статті 2 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" реєстратор розрахункових
операцій - пристрій або
програмно-технічний комплекс, в якому
реалізовані фіскальні функції і який
призначений для реєстрації
розрахункових операцій при продажу
товарів (наданні послуг), операцій з
купівлі-продажу іноземної валюти
та/або реєстрації кількості проданих
товарів (наданих послуг). До
реєстраторів розрахункових операцій
відносяться: електронний
контрольно-касовий апарат, електронний
контрольно-касовий реєстратор,
комп'ютерно-касова система,
електронний таксометр, автомат з
продажу товарів (послуг) тощо.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини 1
статті 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" передбачено обов'язок суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції в
готівковій формі та/або в
безготівковій формі при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, серед іншого, проводити
розрахункові операції на повну суму
покупки (надання послуги) через
зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій; видавати особі, яка отримує
або повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції.

Згідно пункту 4.4 Порядку реєстрації,
опломбування та застосування
реєстраторів розрахункових операцій
за товари (послуги), затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 01.12.2000 року
№614 (далі по тексту Порядок №614),
реєстрація продажу товару (оплати
послуг) через РРО проводиться
одночасно з розрахунковою операцією.
Розрахунковий документ видається
покупцеві не пізніше завершення
розрахункової операції. Розрахункова
операція вважається проведеною через
РРО, якщо дані про її обсяг введені в
режимі реєстрації.

Пунктом 1 частини 1 статті 17 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" визначено, що за порушення
вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність - у разі
непроведення розрахункових операцій
через реєстратори розрахункових
операцій, у разі нероздрукування
відповідного розрахункового
документа, що підтверджує виконання
розрахункової операції.

Враховуючи виявлене порушення, із
урахуванням вказаних норм Закону, суд
вважає правомірним застосовування до
відповідача штрафної (фінансової)
санкції в загальному розмірі 219,25
гривень (43,85 гривень х 5).

Перевіркою виявлено факт
незабезпечення щоденного друку на
реєстраторі розрахункових операцій
фіскальних звітних чеків. Зокрема,
встановлено невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку, а
саме: Z-звіт №0279 за 05.10.2009 року
роздруковано 06.10.2009 р. в 0 год. 25 хв.,
Z-звіт №0299 за 25.10.2009 року роздруковано
26.10.2009 року о 00 год. 23 хв., Z-звіт №0339 за
04.12.2009 року роздруковано 05.12.2009
року о 09 год. 52 хв.

Пунктом 9 частини 1 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" визначено обов'язок суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції в
готівковій формі та/або в
безготівковій формі у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг -
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Статтею 1 цього ж Закону встановлено, що
фіскальний звітний чек - документ
встановленої форми, надрукований
реєстратором розрахункових операцій,
що містить дані денного звіту, під час
друкування якого інформація про обсяг
виконаних розрахункових операцій
заноситься до фіскальної пам'яті.

Відповідно до пункту 4.6 даного Порядку
№614 суб'єкт господарювання повинен
забезпечити, зокрема, друкування
X-звітів, Z-звітів та інших документів
(крім розрахункових), що передбачено
експлуатаційною документацією на РРО,
підрахунок готівки на місці проведення
розрахунків під час здійснення
перевірки господарської одиниці на
вимогу представника контролюючого
органу. При цьому Z-звіт - це денний звіт
з обнуленням інформації в оперативній
пам'яті та занесенням її до фіскальної
пам'яті РРО. Для РРО, у Z-звіті яких не
зазначається інформація про операції
"службового внесення" або "службової
видачі" сум готівки, Z-звіт означає
сукупність X-звіту та Z-звіту, при цьому
першим виконується X-звіт.

Доводи ОСОБА_2 щодо виконання ним
обов'язку друку фіскальних звітних
чеків спростовані їх копіями, в яких
зазначено, що такі роздруковані
наступного дня, в той час як згідно
пункту 9 частини 1 статті 3 Закон України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти підприємницької
діяльності зобов'язані щоденно (в межах
календарної доби, тобто до 24 год. 00 хв.
відповідної доби), а не позмінно
друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій фіскальні
звітні чеки.

Крім того, ОСОБА_2 не надав суду доказів
цілодобового режиму роботи закладу, що
перевірявся.

Пунктом 4 частини 1 статті 17 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" визначено, що за порушення
вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
розмірі двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його не
зберігання в книзі обліку
розрахункових операцій.

У зв'язку із виявленням перевіркою
трьох фактів не роздрукування щоденних
відповідних звітних чеків, суд вважає
правомірним застосування до
відповідача штрафної (фінансової)
санкції в загальному розмірі 1 020,00
гривень (340,00 гривень х 3).

Перевіркою також встановлено, що
позивачем допущено порушення порядку
ведення обліку товарних запасів за
місцем їх реалізації, здійснення
продажу товарів, які не обліковані у
встановленому порядку у Книзі обліку
доходів та витрат, в розмірі 1
746,40 гривень. Вказаний висновок
податковий орган зробив на підставі
того, що таку Книгу обліку доходів та
витрат податковим
ревізорам-інспекторам надано не було, а
тому здійснено опис товарів, що
знаходилися на місці реалізації,
сукупна вартість яких становила 1 746,40
гривень (а.с. 89).

За змістом вимог пункту 12 частини 1
статті 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" визначено обов'язок суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції в
готівковій формі та/або в
безготівковій формі у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг -
вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або місцем їх реалізації,
здійснювати продаж лише тих товарів,
які відображені в такому обліку тощо.

Статтею 6 вказаного Закону встановлено,
що облік товарних запасів фізичною
особою - суб'єктом підприємницької
діяльності ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) - у порядку, визначеному
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку.
Облік ведеться з урахуванням
особливостей, встановлених для
об'єктів малого підприємництва.
Обов'язок із ведення обліку товарних
запасів не застосовується до осіб, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що
передбачають ведення обліку придбаних
або проданих товарів.

Постановою Кабінету Міністрів України
№1269 від 26.09.2001 року затверджено Порядок
ведення книги обліку доходів і витрат,
відповідно до якого книга обліку
доходів і витрат ведеться суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами, оподаткування доходів яких
здійснюється згідно із законодавством
з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва (у тому числі
шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку), а також особами, які
мають пільговий торговий патент для
продажу товарів (крім підакцизних)
(надання послуг) відповідно до
законодавства з питань патентування
деяких видів підприємницької
діяльності, якщо такі особи не є
платниками податку на додану вартість
згідно із законодавством (далі -
суб'єкти підприємницької діяльності).
Книга зберігається у суб'єкта
підприємницької діяльності протягом 3
років після виконання останнього
запису.

Громадяни, які отримують прибуток від
здійснення будь-якої підприємницької
діяльності, пов'язаної з виробництвом,
реалізацією товарів, наданням послуг,
зобов'язані вести облік доходів і
витрат у Книзі обліку доходів і витрат
громадян суб'єктів підприємницької
діяльності за формою, затвердженою
Додатком №10 до Інструкції про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю, затвердженої наказом
Головної державної податкової
інспекції України від 21.04.1993 року №12.

Порядком ведення Книги обліку доходів
і витрат громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності (з
особливості її ведення для сфери
торгівлі) форма №10 (лист
Державної податкової адміністрації
№7-0117/10-8886 від 05.11.1997 року) встановлено,
що книга повинна знаходитися на місці
здійснення діяльності у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг протягом всього робочого дня та
пред'являтися до перевірки
представникам податкової служби на
першу їх вимогу.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
вести Книгу форму №10 у встановленому
порядку. Крім того, наявність книги
обліку доходів і витрат для суб'єктів
малого підприємництва на місці
проведення розрахунків є обов'язковою.

Згідно із статтею 20 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" до суб'єктів підприємницької
діяльності, що здійснюють реалізацію
товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, застосовується
фінансова санкція у розмірі подвійної
вартості необлікованих товарів за
цінами реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Зважаючи не те, що під час перевірки
відповідача було встановлено
відсутність вказаної Книги, що не
спростовано ОСОБА_2 у судовому
засіданні, та із урахуванням
коментованих норм Закону і підзаконних
нормативно-правових актів, податковим
органом до відповідача правомірно
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 3 492,80
гривень. (1746,40 гривень х 2).

Наказом Державної податкової
адміністрації України №253 від 21.06.2001
року затверджено Порядок направлення
органами державної податкової служби
України податкових повідомлень
платникам податків та рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, відповідно до пункту 7.1 якого
податковий орган здійснює розрахунок
суми штрафних (фінансових) санкцій та
приймає відповідно до Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", законів з питань
зовнішньоекономічної діяльності та
інших законодавчих актів, якими
податковим органам надано право
застосовувати штрафні (фінансові)
санкції, рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Таке рішення про застосування до
ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій
№/0 від 21.01.2010 року було направлене
та отримано фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, про що
свідчить копія рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 12 ).

Відповідно до пункту 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини які, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої вставлено ці обставини.

Таким чином, у розгляді даної справи не
підлягають доказуванню обставини щодо
правомірності рішення позивача від
21.01.2010 року, так як судовим рішенням у
спірних відносинах за участю позивача
і відповідача встановлено
правомірність застосування штрафних
(фінансових) санкцій у в розмірі 4 732,05
гривень (219,25 гривень + 1
020,00 гривень + 3 492,80 гривень).

Відповідно до статті 25 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" суми фінансових санкцій, які
визначені статями 17-24 цього Закону,
підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до
Державного бюджету України в
десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби
України рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Згідно довідки позивача №57/10/09-01-10,
станом на 22.01.2014 року, відповідачем
застосовані до нього штрафні
(фінансові) санкції не сплачені і на
момент розгляду та вирішення справи
сума заборгованості становить 4 732,05
грн., які підлягають стягненню з
відповідача в дохід бюджету.

Належних та допустимих доказів, які б
свідчили про погашення заборгованості,
що є предметом стягнення або
спростування її наявності, відповідач
суду не надав.

За змістом вимог пункту 11 частини 1
статті 10 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" (на час
звернення позивачем до суду) державні
податкові інспекції в районах, містах
без районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані спеціалізовані
державні податкові інспекції вправі
подавати до судів позови про стягнення
заборгованості перед бюджетом і
державними цільовими фондами за
рахунок їх майна.

З огляду на вказане, позовні вимоги про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 штрафних санкцій в сумі 4 732,05
гривень є обґрунтованими, а позов таким
що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) в дохід бюджету штрафну
(фінансову) санкцію в сумі
4 732 (чотири тисячі сімсот тридцять дві)
гривні 05 копійок згідно рішення
№/0 від 21.01.2010 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Складання постанови в повному обсязі
було відкладено на 5 днів, у зв'язку із
чим постанова в повному обсязі
виготовлена 27.01.2014 року.

Суддя
/підпис/
Чуприна О.В.