Справа № 872/4090/13
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2013 р. справа № 2а-3558/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Богданенка І.Ю.,

суддів: Дадим Ю.М.
Уханенка С.А. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області на
постанову Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 11 серпня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
незаконною бездіяльність відповідача
щодо нарахування підвищення до пенсії
у меншому розмірі, ніж це передбачено
статтею 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплатити різницю у
період з січня 2006 року і в подальшому.

Постановою Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 11 серпня 2011 року позовні
вимоги задоволені. Визнано
протиправними дії відповідача щодо
нездійснення перерахунку та виплати
позивачу підвищення до пенсії згідно
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
підвищення до пенсії згідно статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 16 листопада 2010
року в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову та
відмовити в задоволені позовних вимог
посилаючись при цьому на порушення
судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" має статус дитини війни, що
підтверджується відміткою в
пенсійному посвідченні і має право
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" на
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2008 році дія статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
відновлена рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року
та в подальшому не призупинялася, а
застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28 травня 2008 року щодо
визначення розміру підвищення пенсії є
безпідставним, оскільки розмір
підвищення пенсії визначений Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни", який має вищу юридичну силу, ніж
постанова Кабінету Міністрів України.

При цьому суд погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
розмір мінімальної пенсії за віком
необхідно обраховувати відповідно до
частини 1 статті 28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті, мінімального розміру
пенсії за віком.

Разом з цим, судом першої інстанції
неправильно застосовані норми
матеріального права, оскільки судом
безпідставно не було застосовано до
спірних правовідносин норми постанови
Кабінетом Міністрів України №745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Так, 06 липня 2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№745 "Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року.

До набрання чинності зазначеною
постановою, тобто до 23 липня 2011 року
застосуванню підлягають положення
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Отже, період за який частково
задовольняються позовні вимоги
підлягає обмеженню кінцевою датою 22
липня 2011 року..

Дані нормативні акти
неконституційними не визнані, а тому
підлягають застосуванню, у зв'язку з
чим вимоги позивача підлягають
задоволенню з 16 листопада 2010 року по 22
липня 2011 року включно.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
частково, рішення суду першої
інстанції - скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись статтею 197, частиною 1 статті
198, пунктом 4 частини 1 статті 202,
статтями 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 11 серпня 2011 року -
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області щодо не нарахування та
невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії
у розмірі 30% від розміру мінімальної
пенсії за віком, як дитині війни з 16
листопада 2010 року - протиправними.

Зобов`язати управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії,
у розмірі 30% від розміру мінімальної
пенсії за віком, згідно статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та частини 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування" за
період з 16 листопада 2010 року по 22 липня
2011року включно з урахуванням
виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
С.А. Уханенко