Справа № 435/12625/13-а
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Калашник В.Л.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року
справа №435/12625/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д.,
суддів Шальєвої В.А., Бишова М.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська на
постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 06 грудня 2013 року в
адміністративній справі №435/12625/13-а за
позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати протиправними
дії відповідача щодо зменшення
призначеного відсотка від заробітної
плати, з якої розраховується пенсія;
зобов'язати відповідача перерахувати
пенсію позивача з урахуванням 83% від
суми заробітку з 15.04.2013 року з
урахуванням складових заробітної
плати - матеріальної допомоги на
оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових потреб, індексації
заробітної плати.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Луганська від 06 грудня 2013 року позов
задоволено, визнано протиправними дії
відповідача щодо зменшення
призначеного ОСОБА_3 відсотка
заробітної плати, з якого
розраховується пенсія з 83% до 80%.

Зобов'язано відповідача здійснити з
15.04.2013 р. перерахунок призначеної
позивачу пенсії в розмірі 83% від суми
заробітку з урахуванням складових
заробітної плати - матеріальної
допомоги на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових потреб, індексації
заробітної плати.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій апелянт з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
постанову, ухвалити нову про відмову у
задоволенні позову. Апеляційна скарга
мотивована порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, а
саме, Закону України «Про державну
службу». Апелянт зазначає, що судом
неправильно застосовано положення ст.37
ЗУ «Про державну службу», оскільки на
час проведення перерахунку пенсії
позивача за рішенням суду розмір
пенсії державних службовців становить
80% від заробітної плати.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст.197
КАС України суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги за матеріалами
справи, розглядаючи справу в межах
доводів апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивачу ОСОБА_3

з 06.07.2010
року призначена пенсія державного
службовця.

На підставі постанови про відкриття
виконавчого провадження відповідачем
здійснено ОСОБА_3 перерахунок пенсії з
врахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, вирішення
соціально-побутових потреб, щомісячної
індексації заробітної плати з 15.04.2013
року.

Проте пенсійним органом замість 83%
загального відсотку розрахунку пенсії
від заробітку визначено 80%.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну
службу» в редакції, чинній на час
призначення пенсії позивачу, за кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на один відсоток заробітку, але не
більше 90 відсотків заробітної плати.

Оскільки ОСОБА_3 пенсія державного
службовця призначена з 2010 року в
розмірі 83% від суми її заробітної плати,
тому пенсійний орган, здійснюючи 15.04.2013
року перерахунок вже призначеної
пенсії позивачу в розмірі 80% від
заробітної плати, діяв протиправно.

Колегія суддів вважає такий
висновок суду першої інстанції
обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну
службу» в редакції, чинній на час
призначення пенсії позивачу, на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

На час виходу ОСОБА_3 на пенсію її стаж
на державній службі складав більш 13
років, тобто пенсія їй повинна була
призначатися в розмірі 83% від суми її
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Оскільки пенсійним органом при
призначенні пенсії позивачу не було
враховано всіх складових заробітної
плати державного службовця, тому
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом,
який задоволено та зобов'язано
відповідача провести з 15.04.2013 року
перерахунок пенсії позивача з
врахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, які враховуються при
обчисленні пенсії та з яких сплачено
страхові внески з урахуванням фактично
отриманих сум відповідно до ЗУ «Про
державну службу».

З огляду на положення ст.37 ЗУ «Про
державну службу», які були чинні саме
на час призначення пенсії позивачу,
пенсійний орган повинен був зробити
перерахунок пенсії позивачу на
підставі судового рішення, виходячи з
розміру 83% від суми її заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Дійсно, Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року, (розділ ІІ, пункт 6, підпункт
9) стаття 37 ЗУ «Про державну службу»
викладена в редакції, відповідно до
якої на одержання пенсії державних
службовців мають право чоловіки, які
досягли віку 62 роки, та жінки, які
досягли пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

До досягнення віку, встановленого
першим реченням частини першої цієї
статті, право на пенсію за віком мають
державні службовці - чоловіки 1955 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку:

60 років - які народилися по 31 грудня 1952
року;

60 років 6 місяців - які народилися з 1
січня 1953 року по 31 грудня 1953 року;

61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року
по 31 грудня 1954 року;

61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня
1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія, призначена відповідно до цієї
статті, в період роботи на посадах, які
дають право на призначення пенсії в
порядку і на умовах, передбачених цим
Законом, законами України "Про статус
народного депутата України", "Про
прокуратуру", "Про наукову і
науково-технічну діяльність",
виплачується у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а після звільнення з
таких посад - у розмірі, обчисленому
відповідно до цього Закону.
Максимальний розмір пенсії (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Достроково призначена
пенсія з урахуванням підпункту "г"
частини першої пункту 1 статті 26 Закону
України "Про зайнятість населення",
пункту "в" частини другої статті 12
Закону України "Про загальні засади
подальшої експлуатації і зняття з
експлуатації Чорнобильської АЕС та
перетворення зруйнованого четвертого
енергоблока цієї АЕС на екологічно
безпечну систему" і статті 21 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні"
у період до досягнення пенсійного віку,
встановленого частинами першою та
другою цієї статті, працюючим
пенсіонерам не виплачується.

Визначення заробітної плати для
обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Цей Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011
року, крім абзацу одинадцятого
підпункту 11 та абзацу сто тридцять
восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II
цього Закону, які набрали чинності з 1
січня 2012 року.

Таким чином, у вищезазначеній редакції
Закон застосовується до пенсій, які
призначаються з 01.10.2011 року.

З огляду на наведене, розглядаючи
справу в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
постанова прийнята з дотриманням норм
матеріального, процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду, не
вбачається.

Керуючись статтями 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська на постанову
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 06 грудня 2013 року в адміністративній
справі №435/12625/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 06 грудня 2013 року в
адміністративній справі №435/12625/13-а-
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Суддя-доповідач І.Д.Компанієць

Судді:
В.А. Шальєва

М.В. Бишов