Справа № 826/1994/13-а
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року м.
Київ К/800/30710/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Муравйова О.В., Усенко Є.А. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 6 березня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року

у справі№ 826/1994/13-а за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Алмаз-ТМ»
доДержавної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби
провизнання протиправним та
скасування рішення, -В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алмаз-ТМ» (надалі
також - ТОВ «Алмаз-ТМ», позивач)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби
(надалі також - ДПІ, відповідач) про
визнання протиправним та скасування
рішення відповідача про відмову у
прийнятті податкової декларації від 21
серпня 2012 року № 3982/10/18-413, яким
податкова декларація з податку на
додану вартість позивача за липень 2012
року не визнана як податкова
декларація; визнання протиправним та
скасування рішення відповідача про
відмову у прийнятті податкової
декларації від 12 жовтня 2012 року №
5150/10/18-413, яким податкова декларація з
податку на додану вартість позивача за
вересень 2012 року не визнана як
податкова декларація.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
6 березня 2013 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Києва Державної податкової
служби від 21 вересня 2012 року № 3982/10/18-413
про відмову у прийнятті податкової
декларації. Визнано протиправним та
скасовано рішення Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
Державної податкової служби від 12
жовтня 2012 року № 5150/10/18-413 про відмову у
прийнятті податкової декларації.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва ДПС
залишено без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 6
березня 2013 року - без змін.

ДПІ в касаційній скарзі, вказуючи на
допущені судами першої та апеляційної
інстанцій порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
даного спору, просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 6 березня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року і прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
ТОВ «Алмаз-ТМ» у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ прийнято рішення:

- від 21 серпня 2012 року № 3982/10/18-413 про
відмову у прийнятті податкової
декларації ТОВ «Алмаз-ТМ» з ПДВ за
липень 2012 року.

- від 21 жовтня 2012 року № 5150/10/18-413 про
відмову у прийнятті податкової
декларації ТОВ «Алмаз-ТМ» з ПДВ за
вересень 2012 року.

За змістом зазначених рішень,
податкові декларації позивача з ПДВ за
липень та вересень 2012 року не
вважаються податковими деклараціями,
оскільки вони складені з порушенням
вимог пункту 48.3 статті 48, пункту 49.8
статті 49 Податкового кодексу України
(надалі також - «ПК України»), а саме:
недостовірний обов'язковий реквізит -
«номер свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість», у
зв'язку з тим, що з реєстру платників
ПДВ позивача виключено 18 жовтня 2010
року.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 ПК
України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до підпунктів 49.1, 49.8 статті
49 Податкового кодексу України
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків. Прийняття
податкової декларації є обов'язком
органу державної податкової служби.
Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

За змістом пункту 48.3 статті 48
Податкового кодексу України податкова
декларація повинна містити такі
обов'язкові реквізити, зокрема,: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відмітку у паспорті); місцезнаходження
(місце проживання) платника податків;
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність; дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків; підписи платника податку -
фізичної особи та/або посадових осіб
платника податку, визначених цим
Кодексом, засвідчені печаткою платника
податку (за наявності).

При цьому, згідно з пунктом 48.4 статті 48
ПК України у окремих випадках, коли це
відповідає сутності податку або збору
та є необхідним для його
адміністрування, форма податкової
декларації додатково може містити такі
обов'язкові реквізити: відмітка про
звітування за спеціальним режимом; код
виду економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ; індивідуальний податковий
номер та номер свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість згідно з даними реєстру
платників податку на додану вартість
за звітний (податковий) період.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 листопада 2010 року у справі №
2а-16414/10/2670, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13березня 2011
року, акт ДПІ у Шевченківському районі
міста Києва ДПС про анулювання
свідоцтва платника ПДВ позивача від 18
жовтня 2010 року № 1093 визнано
протиправним та скасовано.

Водночас, згідно з підпунктом 5.6.1
пункту 5.6 Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 7 листопада 2011
року № 1394 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 29
листопада 2011 за № 1369/20107, підставою для
внесення до Реєстру запису про відміну
анулювання реєстрації, що відбулась за
ініціативою податкового органу, є
рішення суду, яке набрало законної
сили, або рішення податкового органу
про скасування рішення про анулювання
реєстрації платника ПДВ під час
адміністративного оскарження.

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про те, що у відповідача не
було належних правових підстав для
відмови ТОВ «Алмаз-ТМ» у прийнятті
податкових декларацій з ПДВ за липень
та вересень 2012 року.

Доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права. Таким чином, ухвалені по справі
рішення суду є законними і
обґрунтованими, а зазначена в
касаційній скарзі позиція не знаходить
свого підтвердження за матеріалами
справи та не ґрунтується на положеннях
чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За правилами статті 2201 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів,
перевіривши у межах касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно відхилити, а
оскаржувані рішення слід залишити без
змін.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби
відхилити,а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
6 березня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
О.В. Муравйов

Є.А. Усенко