Справа № 1423/8232/2012
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 р.Справа № 1423/8232/2012Категорія:
10.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Алєйніков
В.О. Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Центрального
районного суду м. Миколаєва від 01
жовтня 2012 року та постанову
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 01 жовтня 2012 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Центральному районі
м. Миколаєва про захист соціальних
прав, що передбачені Законом України
«Про соціальний захист дітей війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 01 жовтня 2012 року позовні
вимоги ОСОБА_2 за період з 01 січня 2006
року по 22 вересня 2011 року залишено без
розгляду.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 01 жовтня 2012 року
позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 23
вересня 2011 року залишені без
задоволення.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями позивач звернувся з
апеляційної скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
ухвалу та постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва
від 01 жовтня 2012 року та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в
повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
розгляду, позивач має статус «дитина
війни», що підтверджується відповідним
посвідченням, а, отже на нього
розповсюджується дія Закону України
«Про соціальний захист дітей війни».

Звертаючись з позовом до суду першої
інстанції позивач посилався на те, що
виплата йому щомісячної державної
соціальної допомоги як «дитині війни»
з 01 січня 2006 року по теперішній час
здійснювалась у розмірі меншому, ніж
передбачено Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», у
зв'язку з чим просив зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
йому недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу як «дитині війни»
за вказаний період.

Відповідно до ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, право позивача на отримання
підвищення до пенсії у 2007 році виникло
після винесення рішення
Конституційним Судом України від 09
липня 2007 року № 06-рп/2007, яким зупинення
дії ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» на 2007 рік,
передбачене п. 12 ст. 71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» визнано таким, що не відповідає
Конституції України. У 2008 році
зазначене право у позивача виникло
після винесення Конституційним Судом
України від 22 травня 2008 року № 10 рп/2008
року, яким положення Закону України
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», що
стосується виплати доплати «дітям
війни» визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним). Вказані рішення
Конституційного Суду України були у
встановленому порядку опубліковано у
липні 2007 року та у травні 2008 року. Зміни
до законодавства з приводу нарахування
соціальної допомоги дітям війни
Законом України «Про державний бюджет
України на 2009 рік» та Законом України
«Про державний бюджет України на 2010
рік» не вносилися. Тобто, позивач
повинен був дізнатись про порушення
свого права саме у липні 2007 року та у
травні 2008 року, проте з даним позов
позивач звернувся лише 26 березня 2012
року (22 березня 2012 року - дату підпису
позовної заяви).

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції щодо відсутності
підстав для поновлення позивачу строку
звернення до суду з позовними вимоги за
період з 01 січня 2006 року по 22 вересня 2011
року.

Посилання апелянта на те, що суми
пенсії, не одержані своєчасно з вини
органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком, колегія
суддів вважає помилковими виходячи з
наступного.

Так, згідно ст. 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено
такі строки виплати пенсій за минулий
час: нараховані суми пенсії, не
затребувані пенсіонером своєчасно,
виплачуються за минулий час не більш як
за 3 роки перед зверненням за
одержанням пенсії; суми пенсії, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

На сьогодні, також, діє Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року, який набрав чинності
з 01 січня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 46 цього Закону
нараховані суми пенсії, не отримані з
вини органу, що призначає і виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком із
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Вказана норма говорить про те, що
тільки до нарахованих сум пенсій
застосовуються такі правила, тобто
по-іншому регулює зазначене питання
ніж ч. 2 ст. 87 Закону «Про
пенсійне забезпечення».

У п. 16 прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
вказано, що до приведення
законодавства України у відповідність
із цим законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Оскільки Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» прийнятий пізніше, ніж
Закон України «Про пенсійне
забезпечення», то він має над ним
пріоритет, тому в цьому випадку
застосовуються положення ст. 46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
якими виплачується за минулий час лише
нарахована пенсія.

Отже, щодо не нарахованих пенсій
ніякими нормативно-правовими актами,
крім КАС України, не визначено строк
звернення до суду.

Щодо вимог позивача за період з 23
вересня 2011 року колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30%
мінімальної пенсії за віком (в редакції
станом на 2010 - 2011 р.р., з урахуванням
рішення Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р.).
Мінімальний розмір пенсії за віком
визначається відповідно до ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», а саме
- такий встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
№ 3491-VI, який набрав чинності 19
червня 2011 року.

Пунктом 7 частини 1 зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та
частини 3 статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання пункту 7 Закону України №
3491-VІ від 14 червня 2011 року «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінет
Міністрів України прийняв Постанову
від 06 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», згідно п. 6 якої
установлено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
«Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,80 гривні.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 таке
законодавче регулювання було визнано
конституційним.

22 грудня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» №
3491-VI, який набрав чинності 01 січня 2012
року.

Пунктом 3 Прикінцевих положень
вказаного Закону передбачено, що у 2012
році норми і положення ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Тобто, у 2012 році законодавцем
делеговано Кабінету Міністрів України
повноваження визначати порядок та
розміри виплат зазначеним категоріям
громадян.

На виконання п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» Кабінетом Міністрів
України 28 грудня 2011 року прийнято
постанову «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення» № 1381, якою
установлено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» і
«Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
провадиться у розмірі 7% прожиткового
мінімуму, встановленого законом, для
осіб, які втратили працездатність.
Особам, які одночасно мають право на
отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», «Про жертви
нацистських переслідувань» і «Про
соціальний захист дітей війни», таке
підвищення провадиться за їх вибором
за однією з підстав. Ця постанова
Кабінету Міністрів України набрала
чинності 01 січня 2012 року.

Таке законодавче регулювання було
визнано конституційним Рішенням
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012.

Таким чином, починаючи з 23 липня 2011 року
визначення розміру підвищення до
пенсії особам, які відносяться до
категорії дітей війни, здійснюється з
урахуванням положень Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» № 3491-VІ, постанови Кабінету
Міністрів України 06 липня 2011 року «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» № 745, а з 01 січня 2012
року - з урахуванням Закону України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» та постанови Кабінету Міністрів
України від 28 грудня 2011 року «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»
№ 1381.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача щодо визнання дій
протиправними та зобов'язання
нарахувати і виплатити пенсію з
урахуванням недоплаченої щомісячної
державної соціальної надбавки у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 23 вересня 2011 року є безпідставними та
відповідно такими, що задоволенню не
підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, рішення суду першої
інстанції прийнятті з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для її
задоволення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 01 жовтня 2012 року та
постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 01 жовтня 2012 року -
залишити без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду м.
Миколаєва від 01 жовтня 2012 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Центральному районі м.
Миколаєва про захист соціальних прав,
що передбачені Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» -
залишити без змін.

Постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 01 жовтня 2012 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Центральному районі м.
Миколаєва про захист соціальних прав,
що передбачені Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через 5 днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання чинності безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/