Справа № 2а-585/12/2770
Суддя: Куімов М.В.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2013 року Справа
№2а-585/12/2770

Окружний адміністративний суд м.
Севастополя у складі:

головуючого - судді: Куімова
М.В.

за участю секретаря: Сухобрус
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі
адміністративну справу за позовом
Першого заступника прокурора м.
Севастополя в інтересах держави в
особі Управління Пенсійного фонду
України в Нахімовському районі м.
Севастополя до Публічного
акціонерного товариства
«Севастопольський морський завод» про
стягнення суми заборгованості, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора м.
Севастополя, в інтересах держави в
особі Управління ПФУ в Нахімовському
районі м. Севастополя звернувся до
суду з позовом до ПАТ
«Севастопольський морський завод» про
стягнення заборгованості.

22 листопада 2013 року представником
позивачем було подано заяву про
зменшення позовних вимог, згідно якої,
позивач просить суд стягнути
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за лютий 2012 року по
списках №1 і №2 в сумі 190.591,03 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ
«Севастопольський морський завод»
порушено вимоги Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 лютого 2003 року №21-1, у зв'язку з чим, у
відповідача виникла заборгованість
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій
за лютий 2012 року по списках №1 і №2 в
сумі 190.591,03 грн..

У судовому засіданні представник
позивача Мандзюк І.М. та прокурор
Скворцова Г.М. позовні вимоги
підтримали.

У судовому засіданні представник
відповідача Фрідман Л.Д. проти
заявлених позовних вимог
заперечувала.

Суд, заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Пенсійний фонд України та його органи,
відповідно до ст.ст.58, 72 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003
року, п.1 Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України від 01.03.2001 року
№212/2001, є центральним органом
виконавчої влади, що здійснює
керівництво та управління солідарною
системою загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
проводить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає та
забезпечує своєчасну і в повному
обсязі виплату пенсій за рахунок
коштів ПФУ.

Згідно п.1 ч.1 ст.14 вказаного Закону,
страхувальниками визнаються
роботодавці підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору або на інших умовах,
передбачених законодавством, або за
договорами цивільно-правового
характеру. Частиною 1 статті 15
вказаного Закону визначено, що
платниками страхових внесків є
страхувальники, зазначені у статті 14
Закону.

На підставі п.3 ч.2 ст.64 вказаного Закону
Україну, Пенсійний фонд України
здійснює функції щодо призначення
(перерахунку), забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
фінансування і виплату пенсій.

Відповідно до п.1 статті 73 цього Закону,
кошти Пенсійного фонду України
використовуються на виплату пенсій,
передбачених цим Законом.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень
вказаного Закону, відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до пункту "а", пунктів "б - з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Порядок відшкодування підприємствами
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
визначено пунктом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).
Визначенням сум до відшкодування,
формування розрахунків фактичних
витрат здійснюється органами Фонду.

Відповідно до пункту 6.2. вказаної
Інструкції, підприємство зобов'язано
відшкодовувати ПФУ розмір фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій пропорційно стажу
роботи працівника на зазначеному
підприємстві.

Згідно пункту 6.4 вказаної Інструкції,
розмір відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплат та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону №1058, які надсилаються
підприємствам, що є підставою для
відшкодування коштів Пенсійному фонду
України.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 розділу
XV Закону №1058, підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Згідно п.6.8 Інструкції, підприємства
щомісячно до 25 числа вносять до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

У судовому засіданні встановлено, що
ПАТ «Севастопольський морський завод»
зареєстроване в Управлінні ПФУ в
Нахімовському районі м. Севастополя
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

УПФУ в Нахімовському районі м.
Севастополя, з урахуванням зменшення
позовних вимог, заявлені до
відшкодування ПАТ «Севастопольський
морський завод» наступні суми витрат
на доставку і виплату пільгових пенсій
за лютий 2012 року: за списком № 1 - 62.108,19
грн., за списком №2 - 128.482,84 грн., а всього
- 190.591,03 грн..

З приводу заявлених позовних вимог
суд зазначає наступне:

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 03 жовтня 2011 року у справі
№2а-1892/11/2770, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29 лютого 2012
року, визнано протиправними дії УПФУ в
Нахімовському районі м. Севастополя по
включенню до розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, пред'явлених до
відшкодування ПАТ «Севморзавод»,
витрат на виплату та доставку пенсій
особам, які працювали у ПАТ
«Севморзавод» до 01 січня 1992 року,
зокрема: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24 ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, та зобов'язав
відповідача виключити зазначені
витрати з розрахунків.

Проте, позивач включив до розрахунку
суми, пред'явленої ПАТ «Севморзавод» до
відшкодування у лютому 2012 році, витрати
на виплату та доставку пенсій ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_12,
ОСОБА_33, ОСОБА_19, ОСОБА_20 ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_34,
ОСОБА_29, ОСОБА_30 у загальній сумі 6.557,14
грн., у тому числі: ОСОБА_31 - 793,92 грн. + 700,94
грн. = 1494,86 грн.; ОСОБА_7 - 135,61 грн.; ОСОБА_6 -
507,13 грн.; ОСОБА_29 - 153,22 грн.; ОСОБА_21 - 461,55
грн.; ОСОБА_35 - 5,78 грн.; ОСОБА_23 - 104,77 грн.;
ОСОБА_24 - 30,48 грн.; ОСОБА_34 - 329,31 грн.;
ОСОБА_33 - 70,96 грн.; ОСОБА_32 - 467,98 грн.;
ОСОБА_12 - 503,10 грн.; ОСОБА_30 - 51,91 грн.;
ОСОБА_19 - 1383,71 грн. та ОСОБА_20 - 694,14 грн.;

В результаті, позивачем безпідставно
заявлена до відшкодування сума в
розмірі 6.394,51 грн., що не підлягає
відшкодуванню відповідачем.

Суд також зазначає, що з розрахунку
ціни позову, наведеному у заяві про
зменшення позовних вимог, вбачається,
що позивачем пред'явлені до
відшкодування витрати на виплату та
доставку пенсій попередні періоди,
донараховані у лютому 2012 року, за
списком №1 - в сумі 12.231,79 грн., за списком
№2 - в сумі 25.354,96 грн., всього - 37.586,75 грн.

Суд вважає, що включення до розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за поточний
місяць (лютий 2012 року) донарахувань за
попередній період здійснено позивачем
у порушення вимог законодавства та за
відсутністю відповідних повноважень.

Так, Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 лютого 2003 року №21-1, передбачено
щомісячне стягнення витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій за
поточний місяць. Предметом позову є
стягнення витрат за лютий 2012 року.

Позивач обґрунтовує пред'явлення до
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій за попередній (минулий)
період щодо пенсіонерів ОСОБА_36,
ОСОБА_37 та ОСОБА_24 тим, що згідно ст.42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ним було здійснено
індексацію та перерахунок пенсій, але
він не встигнув пред'явити ці витрати
своєчасно, внаслідок чого був змушений
пред'явити ці витрати у лютому 2012 року.
Правовою підставою таких дій позивач
вважає ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», якою передбачено право
пенсіонерів на індексацію та
перерахунок пенсій у зв'язку зі
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України, прожиткового
мінімуму та страхового стажу, а також
надане ПФУ право на відшкодування у
повному обсязі понесених ним витрат на
виплату пенсій, призначених на
пільгових умовах, за рахунок
підприємств, що використовували працю
цих осіб.

Законодавчі норми, які встановлюють
порядок пенсійного забезпечення, не
регулюють та не можуть регулювати
спірні правовідносини, що виникли з
приводу порушення позивачем порядку
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій,
унормованого окремим законодавчим
актом - Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України

Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, передбачено дві підстави для
донарахування підприємству
додаткових витрат понад місячний
розмір фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій: 1) за новопризначеними
пенсіями (за період з дати призначень
пенсії до дати складання розрахунку; 2)
за результатом звірки за попередній
період (стягується недоплачена сума).

При цьому, стягнення недоплаченої суми
за попередній рік, виявленої за
результатами звірки, повинно
здійснюватись одноразово, лише у
першому поточному місяці року, тобто
разом із сплатою фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за січень поточного року, що вбачається
з приміток з позначкою «**» у доданої
№№6,7 до п.6.4 вказаної Інструкції.

Враховуючи, що предметом позову є
стягнення боргу за лютий 2012 року, у
позивача не має підстав для стягнення
будь-яких недоплат за попередній 2011 рік
у лютому 2012 року.

Крім того, сума недоплати за попередній
2011 рік була пред'явлена відповідачу до
відшкодування у січні 2012 року. Спір з
цього приводу вирішено постановою
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя від 30 жовтня 2013 року у
справі №2а-649/12/2770 за адміністративним
позовом Прокурора Нахімовського
району м. Севастополя в інтересах
держави в особі УПФУ Нахімовському
районі м. Севастополя до ПАТ
«Севморзавод» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за січень 2012 року.

Друга підстава для стягнення
донарахувань за попередні періоди
передбачена ч.3 п.6.8 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованим
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, згідно якої,
суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій сплачуються одночасно з оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Додатком 7 до вказаної Інструкції
передбачено визначення цих витрат у
графі «17» розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій в частині пенсій, призначених
відповідно до пунктів «а» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(тобто за Списком №1), а Додатком 6 до
Інструкції - у графі «№15» розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (тобто за
Списком №2). У примітках до розрахунку
вказано, що зазначена сума сплачується
одночасно із сплатою фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за перший поточний місяць.

Отже, вищевказаною Інструкцією
передбачено стягнення витрат за
попередній період лише відносно осіб,
яким призначені пенсії напередодні
періоду стягнення (за період з дати
призначення пенсій до дати складання
розрахунку), тобто за новопризначеними
пенсіями. Інших підстав для стягнення
донарахувань за попередній період, у
тому числі для стягнення суми
недоплати за попередній місяць, діючим
законодавством України не
передбачено.

На підтвердження обґрунтованості
позовних вимог, позивач долучив до
матеріалів справи розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, з яких вбачається, що
пред'явлена до стягнення сума
донарахувань за попередній період
включена позивачем до графи «17»
розрахунку щодо осіб, які отримують
пенсію відповідно до пункту «а» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (тобто за списком №1), та
до графи «15» щодо осіб, які отримують
пенсію відповідно до п.п. «б» - «з» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (тобто за списком №2),
тобто за новопризначеними пенсіями.

У порушення вказаних вимог
законодавства, позивач включив до
розрахунків (гр.17 - за Списком №1 та гр.15
- за Списком №2) донарахування за
попередні періоди щодо пенсіонерів,
які отримують пенсію вже тривалий
період, що вбачається з графи 3
розрахунків та свідчить про
відсутність підстав для включення до
граф «17» (за Списком №1) та «15» (за
Списком №2) розрахунків будь-яких
донарахувань за попередні періоди
відносно вказаних осіб, зокрема:
ОСОБА_38 ( дата призначення пенсії
11.06.2006 року), сума донарахувань за
попередній період, пред'явлена до
стягнення - 13,71 грн., ОСОБА_24 (27.05.2007 року)
- 0,72 грн., ОСОБА_39 (08.12.2009 року) - 2,98 грн.,
ОСОБА_37 (06.08.2007 року ) - 225,44 грн., ОСОБА_40
(02.01.2001 року) - 1.027,04 грн., ОСОБА_36 (14.10.2009
року ) - 86,7 грн., ОСОБА_36 (14.10.2009 року) - 33,08
грн., а всього: 1.389,67 грн..

Позивачем також не підтверджена
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій сума
донарахувань за попередній період щодо
пенсіонерів ОСОБА_38, ОСОБА_39 та
ОСОБА_40

Крім того, з письмових пояснень
позивача від 04 грудня 2013 року
вбачається, що сума донарахування
витрат відносно пенсіонерів ОСОБА_38 та
ОСОБА_39 пред'явлена за січень 2012 року.
Однак, заборгованість ПАТ
«Севморзавод» перед УПФУ в
Нахімовському районі м. Севастополя з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за січень 2012
року вже стягнута постановою
Окружного адміністративного суду
міста Севастополя від 30 жовтня 2013 року
у справі №2а-649/12/2770 за позовом
Прокурора Нахімовського району м.
Севастополя в інтересах держави в
особі УПФУ в Нахімовському районі м.
Севастополя до ПАТ «Севастопольський
морський завод» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за січень 2012 року.

Відносно пенсіонера ОСОБА_40, суд
звертає увагу на те, що позивачем не
заперечується що пред'явлена сума
відшкодування визначена ним за
результатом звірки за попередній
період (2011 рік). Однак, стягнення
недоплаченої суми за попередній рік,
виявленої за результатом звірки,
згідно діючої Інструкції, повинно
здійснюватись одноразово, лише у
першому поточному місяці року, тобто у
січні 2012 року. Крім того, сума недоплати
за попередній 2011 рік, виявлена за
результатом річної звірки, стягнута
постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 30 жовтня 2013 року у справі №2а-649/12/2770,
що унеможливлює повторний розгляд
спору між сторонами.

Вказане свідчить про те, що позивач
включив до суми боргу донарахування за
попередні періоди за відсутністю
передбачених законодавством підстав
та з порушенням вимог ч.3 п.6.8
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України.

Суд також вважає, що позивач пред'явив
до відшкодування витрати на виплату та
доставку пенсій особам, які досягли
загального пенсійного віку, що
підтверджується матеріалами справи
(копіями особових карток вказаних осіб
та розрахунками фактичних ви трат на
виплату та доставку пільгової пенсії
(графа 3), зокрема: ОСОБА_22 (дата
досягнення пенсійного віку - 01.02.2012 року
) - 5,78 грн. (1 день).

Згідно ч.4 п.п.1 п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

При цьому, позивач не враховує, що
вказана норма регулює порядок
стягнення щодо пенсіонерів, які
отримують пільгову пенсію за роботу з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1. Разом з
тим, пенсіонер ОСОБА_22 отримує пільгову
пенсію за роботу за списком №2. Отже,
правовідносини сторін регулюються
іншою нормою Закону, зокрема, ч.4 п.1 ст.2
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», згідно
якої, фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» є об'єктом оподаткування
збором на обов'язкове державне
пенсійне страхування лише до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст. 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне забезпечення».
Відтак, досягнення вказаною особою
пенсійного віку 01 лютого 2012 року
свідчить про безпідставність
пред'явлення до відшкодування
будь-яких витрат, які поніс позивач у
лютому 2012 року.

Отже, пред'явлена до стягнення сума
боргу безпідставно заявлена позивачем
у розмірі 7.783, 46 грн. ( 6.394, 51 грн. + 1389,67
грн. - 0,72 грн.).

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з ПАТ «Севастопольський
морський завод» на користь УПФУ в
Нахімовському районі м. Севастополя
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і
доставку пенсій в сумі 182.807 гривень 57
копійок (190.591,03 - 7.783,46 ).

Керуючись ст.ст.11, 71, 72, 76, 151, 161, 163
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Севастопольський морський
завод» на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Нахімовському районі м.Севастополя
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій в сумі 182.807 гривень 57 копійок.

У задоволені решти позовних вимог, -
відмовити.

Судові витрати у справі віднести на
рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду в 10-денний
строк з дня отримання копії постанови.

Суддя
М.В. Куімов