Справа № 2а-5304/10/2170
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/58033/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Стародуба О.П.

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Херсонського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Фермерського господарства "Салют" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за касаційною скаргою Херсонського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2012
року, -

ВСТАНОВИВ:

Херсонське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулось до суду з адміністративним
позовом про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць з Фермерського
господарства "Салют" в розмірі 14775,67 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2011
року адміністративний позов
задоволено повністю.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2012
року скасовано постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 22
лютого 2011 року та прийнято нову, якою
адміністративний позов задоволено
частково. Стягнуто з відповідача на
користь Херсонського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів 4303,30 грн.
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць.

Позивач, Херсонське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів не
погодилось з постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 15 серпня 2012 року звернувся до суду з
касаційною скаргою, в який просить її
скасувати та залишити в силі постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2011
року, посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про часткове
задоволення касаційної скарги з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Позивачем проведено перевірку
фермерського господарства "Салют" щодо
дотримання вимог статей 19 і 20 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" за 2007 -
2009 роки, за результатами якої складено
акт №79 від 06.09.2010 року, яким встановлено
факт неподання звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2009 рік у
строк до 01 березня та ненадання даних
звітів за 2007-2008 роки, а також
невиконання нормативу
працевлаштування інвалідів.

Середньооблікова чисельність штатних
працівників фермерського господарства
"Салют" в 2007 році становила 15 осіб, у 2008
році - 12 осіб, у 2009 році - 11 осіб.
Установлений норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів
становить 1 робоче місце. У зв'язку з
невиконанням нормативу
працевлаштування інвалідів
відповідачу нараховано
адміністративно-господарські санкції
за 2007 - 2009 роки, в розмірі 12573 грн. 74 коп.,
пеня за порушення терміну сплати цих
санкцій, згідно з розрахунками пені
станом на 08.10.2010 року, складає 2201 грн. 93
коп.

Відповідно до повідомлення
Голопристанського районного центру
зайнятості № 1210 від 27.10.2010 року
встановлено, що відповідачем у 2007 році
подано до служби зайнятості звіти за
формою № 3-ПН "Звіт про наявність
вакансій", у яких заявлені вакансії
загального користування, про створення
спеціальних робочих місць, на яких може
використовуватися праця інвалідів та
вакантні посади для даної категорії
громадян, інформації відповідачем не
надано. У 2008-2009 роках від відповідача до
центру зайнятості звіти за формою №
3-ПН "Звіт про наявність вакансій" щодо
наявності вільних робочих місць для
інвалідів не надано.

За наслідком встановлених обставин суд
першої інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання Фермерським
господарством "Салют" нормативу
робочих місць у 2007-2009 роках відповідно
до ст.ст. 19 і 20 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні".

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог про стягнення
адміністративно - господарських
санкцій та пені за 2007-2008 рік, Одеський
апеляційний адміністративний суд
виходив з того, що Херсонським обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів недотриманий строк у
застосуванні
адміністративно-господарських
санкцій, передбачений статтею 250 ГК
України.

Проте, перевіривши матеріали
касаційної скарги, відповідні норми
матеріального та процесуального права,
суд касаційної інстанції не
погоджується з таким висновком на
підставі наступного.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГК
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 238 цього
Кодексу за порушення встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності
до суб'єктів господарювання можуть
бути застосовані уповноваженими
органами державної влади або органами
місцевого самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Водночас за змістом ст. 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
адміністративно-господарські санкції
за недотримання нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів
сплачуються (нараховуються,
застосовуються) підприємствами
самостійно в строк до 15 квітня року,
наступного за роком, в якому відбулося
порушення нормативу, встановленого
частиною 1 статті 19 цього Закону.

Отже на думку Вищого адміністративного
суду України, саме з 16 квітня
відповідного року у контролюючого
органу виникає право на стягнення
несплачених підприємством самостійно
сум санкцій у судовому порядку. При
цьому на дані правовідносини
поширюється строк звернення до суду,
встановлений статтею 99 КАС України.

Частина 4 статті 20 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» за змістом якої до
правовідносин із стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені
статтею 250 ГК, не має правового значення
для вирішення цього спору, оскільки в
останній нормі визначено строки
застосування
адміністративно-господарських
санкцій, а не їх стягнення.

Отже, судом апеляційної інстанції
невірно застосовані приписи ст. 250 ГК
України.

Крім того, слід зазначити, що судом
апеляційної інстанції, всупереч ч.2 ст.
195 КАС України не досліджувались звіти
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів за формою № 3-ПН та № 10-10-ПІ за
2007-2009 рік, які Херсонським обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів подані до матеріалів
касаційної скарги та підтверджують або
спростовують виконання відповідачем
обов'язку передбаченого нормами
чинного законодавства щодо соціальної
захищеності інвалідів в Україні, по
забезпеченню певної кількості робочих
місць.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції може дослідити
докази, які не досліджувалися у суді
першої інстанції, з власної ініціативи
або за клопотанням осіб, які беруть
участь у справі, якщо визнає
обґрунтованим ненадання їх до суду
першої інстанції або необґрунтованим
відхилення їх судом першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції може
дослідити також докази, які
досліджувалися судом першої інстанції
з порушенням вимог цього Кодексу.

Тому, переглядаючи рішення суду першої
інстанції, Одеський апеляційний
адміністративний суд не звернув увагу
на відсутність в матеріалах справи
відповідних звітів, не надав цьому
факту належної оцінки та не зробив
відповідних висновків.

З огляду на те, що зазначені обставини
мають суттєве значення для визначення
правових норм, які слід застосовувати
до спірних правовідносин, а суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати обставини у
справі та давати їм оцінку, а також з
невірним застосуванням судом
апеляційної інстанції ст. 250 ГК України,
колегія суддів вважає, що постанова
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2012
року підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно ч.2 ст.227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 231 КАС
України, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Херсонського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2012
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

В.В. Малинін

О.П. Стародуб