Справа № 1512/11044/2012
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 р.Справа № 1512/11044/2012

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Салтан Л.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Федусика А.Г.,судді -Вербицької Н.В.

(у зв'язку з неприбуттям у судове
засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС
України )

розглянувши в порядку письмового
провадженнч апеляційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Київського районного суду
м. Одеси від 14 листопада 2013 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2012 року ОСОБА_4 (надалі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративними позовами до
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси (надалі -
відповідач, УПФУ) в якому просила:

- поновити пропущений строк звернення
до суду;

- зобов'язати відповідача врахувати
стаж роботи позивача з 01.03.1990 року по
18.06.1993 року з урахуванням п.5
прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
10.02.1960 року «Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі»;

- зобов'язати відповідача перерахувати
пенсію позивача з урахуванням
страхового стажу роботи з 01.03.1990 року по
18.06.1993 року, як пільгового та виплатити
суми недотриманої пенсії з 01.01.2011 року
по момент винесення рішення суду;

- зобов'язати відповідача призначити
позивачу в подальшому пенсію
відповідно до положень чинного
законодавства.

В обґрунтування позовних вимог було
зазначено, що при виході на пенсію у 2010
році страховий стаж роботи позивача з
01.03.1990 року по 18.06.1993 року був
зарахований в загальний стаж роботи
без врахування п.5 прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року
«Про впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 23.08.2012 року позовні вимоги
залишено без розгляду, у зв'язку з
порушенням позивачем строку звернення
до суду з адміністративним позовом,
встановленого ст.99 КАС України.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2013 року
вищевказану ухвалу Київського
районного суду м. Одеси скасовано,
позовні вимоги в період з 01.01.2011 року по
11.02.2012 року залишено без розгляду, в
іншій частині справу направлено до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Касаційна скарга на вищевказану ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду не подавалась.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 14.11.2013 року в задоволені
позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просять постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач працювала з 01.03.1990 року по 18.06.1993
року в Айхальській міській лікарні
Республіці Саха (Якутія) Російської
Федерації на посаді підсобного
робітника, що підтверджується довідкою
№14 від 20.05.2010 року та трудовою книжкою.

В 2010 році при виході на пенсію позивач
надала відповідачу всі необхідні
документи для зарахування періоду
страхового стажу роботи з 01.03.1990 року по
18.06.1993 року до загального стажу з
урахуванням п.5 прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року
«Про впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», а саме: один рік за
два, проте рішення з приводу
зарахування цього стажу роботи при
перерахунку пенсії прийнято не було.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог суд першої інстанції зазначив, що
правові підстави для зарахування
періоду роботи з 01.03.1990 року по 18.06.1993
року в розмірі один рік за два відсутні,
а відповідач діяв у відповідності та на
підставі закону.

Колегія суддів погоджується з цим
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно п.5 прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року "Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Відповідно до указів Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960
року, 26.09.1967 року та 16.12.1967 року, особам,
які працювали на Крайній Півночі і
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, надавались наступні
пільги: обчислення стажу у подвійному
розмірі за період роботи з 01.08.1945 року
по 01.03.1960 року та у півторакратному
розмірі за період роботи з 01.03.1960 року
01.01.1991 року за умови укладення
письмового трудового договору про
роботу терміном на три роки, а на
островах Льодовитого океану - на два
роки; надбавки до зарплати, додаткові
відпустки, пільгова виплата допомоги
по непрацездатності незалежно від
наявності письмового строкового
договору.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку, що період роботи позивача
з 01.03.1990 року по 01.01.1991 року
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року, а період роботи позивача з 01.01.1991
року по 18.06.1993 року зараховується до
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»

Як вбачається з матеріалів справи
період роботи з 01.03.1990 року по 01.01.1991
року позивача було зараховано до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, яке діяло
до 01.01.1991 року, а період з 01.01.1991 року по
18.06.1993 року до загального стажу,
оскільки пільгове обчислення такого
стажу роботи не передбачено п.5
прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Отже колегія суддів вважає, що позивач
не має право на пільгове обчислення
страхового стажу, а тому дії
відповідача є обґрунтованими та
відповідають діючому законодавству.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1
ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Київського
районного суду м. Одеси від 14 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: А.Г. Федусик Н.В. Вербицька