Справа № 442/6283/13-а
Суддя: Грицай М. М.
Дата ухвалення: 2013-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/6283/13-а
Провадження № 2-а/442/20/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2013 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючої - судді Грицай М.М.

при секретарі - Антоненко В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дрогобичі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Львівської митниці
Міндоходів, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача «Partner» Sp.z.o.o, про
скасування постанови про порушення
митних правил, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Львівської митниці
Міндоходів, в якому просить визнати
протиправною та скасувати винесену
відносно нього постанову про порушення
митних правил. У підтвердження
позовних вимог посилається на те, що,
будучи віце-президентом (засновником)
фірми «Partner» Sp.z.o.o (37 - 600 Lubaczow, ul. Abp Baziaka, 5),
і одночасно її працівником, його
відряджено на територію України в
господарський суд в інтересах
Товариства на службовому
транспортному засобі «JEEP GRAND CHEROKEE» 2003
р.в., VIN НОМЕР_1 Д.Н.З. НОМЕР_2, який
зареєстрований на території
Республіки Польща на ім'я фірми «Partner»
Sp.z.o.o. Також зазначає, що
правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470
Митного кодексу України, не вчиняв,
оскільки, в'їжджаючи на територію
України, не мав наміру і не здійснював
жодної доставки товарів чи
транспортного засобу комерційного
призначення, що перебувають під митним
контролем до митного органу.
Автомобіль, на якому він в'їжджав,
поставлено безпідставно в режим
транзиту, і про це його не було
повідомлено, в обґрунтування чого
подано додаткові пояснення по справі з
посиланням та аналізом норм п. 57, 58, 60 ч. 1
ст. 4, ч. 1 ст. 90, 92, 94, 95, ч. 1 ст. 381, ч. 3 ст. 470
Митного кодексу України, наказ
Державної митної служби України від
17.11.2005 року № 1118 «Про затвердження
Правил митного контролю та митного
оформлення транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон
України». Окрім наведених норм
порушення матеріального права,
відповідач порушив, на його думку,
норми процесуального права, зокрема те,
що розгляд справи 16.08.2013 року відбувся
без його участі, в порушення ст. 498
Митного кодексу України, незважаючи на
подану ним телеграму про перебування
його за кордоном, а також порушення
відповідачем норм ст. 525 Митного
кодексу України та ч. 2 ст. 279 КпАП
України, зокрема, винесено оскаржувану
постанову поза межами, передбачених
строків її прийняття.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
в позовній заяві, просить їх
задоволити.

Представник Львівської митниці
Міндоходів Писарєв О.Ю. в судове
засідання не з'явився, подав письмові
заперечення та клопотання, якими
просив в позові відмовити та розгляд
справи проводити у його відсутності. У
посилання безпідставності позовних
вимог зазначає, що автомобіль позивача
ввезений на територію України без
подання митної декларації і є
транспортним засобом особистого
користування і охоплюється поняттям
«товар». Посилається на ст. 194 Митного
кодексу України про необхідність
попереднього повідомлення митного
органу про намір ввезення товару та
наявність книжки А.Т.А. або книжки СPD, а
наказ Державної митної служби України
від 17.11.2005 року № 1118 «Про затвердження
Правил митного контролю та митного
оформлення транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон
України» не поширюється на транспорті
засоби особистого користування, які
ввозяться на територію України в
порядку ст.. 381 Митного кодексу України.

Представник третьої особи «Partner» Sp.z.o.o в
судове засідання не з'явився, не
повідомивши суд про причини своєї
неявки, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Вислухавши позивача, перевіривши
письмові докази по справі, суд вважає,
що позов є підставним та підлягає
задоволенню з таких міркувань.

Судом встановлено, що інспектором ВМО
м/п «Шегині» щодо ОСОБА_1 30.07.2013 року
складено протокол про порушенням
митних правил № 1682/20908/13, яким
встановлено, що він, будучи резидентом
України, 26.04.2013 року обрав смугу руху
зелений коридор, ввіз в режимі транзиту
через митний пост «Шегині» Львівської
митниці, транспортний засіб марки «JEEP
GRAND CHEROKEE» 2003 р.в., VIN № Д.Н.З. НОМЕР_2, який
зареєстрований на території
Республіки Польща на ім'я фірми «Partner»
Sp.z.o.o (37 - 600 Lubaczow, ul. Abp Baziaka, 5). 30.07.2013 року
виявлено, що станом на дану дату ОСОБА_1
зазначений транспортний засіб не
вивозився та у інший режим не
поміщений, у зв'язку з чим мною порушено
митні правила, передбачені ч. 3 ст. 470 МК
України, а саме, що він не доставив
транспортний засіб до митного органу
призначення чим перевищив
встановлений МК строк доставки
транспортних засобів, що перебувають
під митним контролем до митного органу
призначення, терміном більше ніж на 10
діб.

16.08.2013 року посадовою особою
Львівської митниці Міндоходів
Прокоповичем Г.В. винесено постанову у
справі про порушення митних правил №
2055/20908/13, якою визнано винним ОСОБА_1 у
вчиненні порушення митних правил,
передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та
накладено на нього стягнення у вигляді
штрафу розміром п'ятсот
неоподаткованих мінімум доходів
громадян на суму 8 500 грн. Відповідачем
зазначено що

Зі змісту оскаржуваної постанови у
справі про порушення митних правил №
2055/20908/13 від 16.08.2013 року вбачається, що
викладені у ній висновки не
відповідають фактичним обставинам
справи, а в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки
порушення митних правил з огляду на
наступне.

Згідно приписів ч. 1 ст. 486 МК України
завданнями провадження у справах про
порушення митних правил є своєчасне,
всебічне, повне та об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її з дотриманням вимог
закону, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
порушень митних правил, та запобігання
таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України передбачено, що
посадова особа при розгляді справи про
порушення митних правил зобов'язана
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують та/або обтяжують
відповідальність, чи є підстави для
звільнення особи, що вчинила
правопорушення, від адміністративної
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Статтею 8 МК України визначено принципи
діяльності державної митної служби, а
саме законності та презумпції
невинуватості та єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України.

Проте ст. 470 МК України може бути
застосована лише щодо осіб, які на будь
- якому транспортному засобі
здійснювали перевезення товару в
режимі транзиту або здійснювала
доставку транспортного засобу
комерційного призначення і перевищили
терміни, встановлені ст.. 95 МК України
строки його (їх) доставки до митного
органу для розмитнення або виїзду з
території України.

Службовий транспортний засіб «JEEP GRAND
CHEROKEE» 2003 р.в., VIN № Д.Н.З. НОМЕР_2 підпадає
лише під ознаки товару, згідно
визначення МК України, проте в даному
випадку ним не є.

Згідно пункту 57 ч. 1 ст. 4 МК України
товари - це будь-які рухомі речі, у тому
числі ті, на які законом поширено режим
нерухомої речі (крім транспортних
засобів комерційного призначення),
валютні цінності, культурні цінності, а
також електроенергія, що переміщується
лініями електропередачі;

Пункту 58 даної статті передбачає, що
транспортні засоби - це транспортні
засоби комерційного призначення,
транспортні засоби особистого
користування, трубопроводи та лінії
електропередачі.

Тобто чинний МК України ідентифікує
окремо поняття товару, транспортного
засобу комерційного призначення та
транспортного засобу особистого
користування.

Згідно ч. 1 ст. 90 чинного МК України
транзит - це митний режим, відповідно до
якого товари та/або транспортні засоби
комерційного призначення
переміщуються під митним контролем між
двома митними органами України або в
межах зони діяльності одного митного
органу без будь-якого використання цих
товарів, без сплати митних платежів та
без застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

Ст.. 92, 94 МК України, п. 4, 7, 9 Наказу
Державної митної служби України від 17
листопада 2005 року N 1118 «Про
затвердження Правил митного контролю
та митного оформлення транспортних
засобів, що переміщуються громадянами
через митний кордон України» із
змінами та доповненнями встановлюють
митні формальності (перелік необхідних
документів) для можливості поміщення
транспортного засобу як товару в режим
транзиту.

Згідно п. 2 ч. 1 даних правил вбачається,
що вимоги цих Правил не застосовуються
за умови документального
підтвердження, що транспортні засоби
ввозяться для особистого користування
особами, зазначеними в статтях 287 - 290, 292
- 294 Митного кодексу України, до яких
застосовується ст.. 381 Митного кодексу
України, як до окремої категорії -
транспортних засобів особистого
користування, які ввозяться на
територію України в митному режимі
транзиту, про що додатково зазначає
Відповідач у своїх поясненнях.

Тобто постійно зареєстровані
транспортні засоби особистого
користування при в'їзді на територію
України не є товарами, а класифікуються
як окрема категорія - транспортний
засіб особистого користування,
відповідальність за порушення яким
правил транзиту чинним МК України не
передбачено.

Стаття 470 МК України може бути
застосована виключно у випадку не
доставки товарів (транспортних
засобів, які ввезені в Україну як
товар), транспортних засобів
комерційного призначення, що
перебувають під митним контролем, до
органу доходів і зборів призначення.

Як встановлено матеріалами справи, під
час перетину кордону, в'їзду на
територію України 29.05.2013 року ОСОБА_1
представлено трудовий договір від
15.05.2012 року, службове відрядження на
транспортному засобі Фірми та
реєстраційні документи на
транспортний засіб марки «JEEP GRAND CHEROKEE»
2003 р.в., VIN НОМЕР_1 Д.Н.З. НОМЕР_2, який
зареєстрований на території
Республіки Польща на ім'я фірми «Partner»
Sp.z.o.o. Жодних інших документів у нього
не вимагалось. Проте незважаючи на
поданий пакет документів транспортний
засіб марки «JEEP GRAND CHEROKEE» 2003 р.в., VIN
НОМЕР_1 Д.Н.З. НОМЕР_2 був безпідставно
поставлений в митний режим транзиту, як
транспортний засіб особистого
користування, а не митний режим
тимчасового ввезення, про що ОСОБА_1 не
було повідомлено з вини Відповідача,
адже доказів протилежного суду не
надано.

Порядок та підстави тимчасового
ввезення товарів в транспортних
засобів на митну територію України
регламентовано Конвенцією про
тимчасове ввезення (Стамбул, 1990 рік) та
Розділом V митного кодексу України.
Відповідно до п. «а» ст. 1 зазначеної
Конвенції та ст. 130 МК України термін
«тимчасове ввезення» означає: митний
режим, відповідно до якого іноземні
товари, транспортні засоби
комерційного призначення ввозяться
для конкретних цілей на митну
територію України з умовним повним або
частковим звільненням від
оподаткування митними платежами та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності і підлягають реекспорту до
завершення встановленого строку без
будь-яких змін, за винятком звичайного
зносу в результаті їх використання.

При цьому, відповідно до приписів
Конвенції транспортні засоби
розподіляються на транспортні засоби
приватного та комерційного
використання.

Відповідно до визначень п. 60 ст. 4 МК
України транспортними засобами
особистого користування є наземні
транспортні засоби товарних позицій
8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни),
що зареєстровані на території
відповідної країни, перебувають у
власності або тимчасовому
користуванні відповідного громадянина
та ввозяться або вивозяться тим
громадянином у кількості не більше
однієї одиниці на кожну товарну
позицію виключно для особистого
користування, а не для промислового або
комерційного транспортування товарів
чи пасажирів за плату або безоплатно.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади і їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень і в
спосіб, передбачений Конституцією і
законами України.

Статтею 11 Закону України «Про порядок
ввезення (пересилання) в Україну,
митного оформлення й оподаткування
особистих речей, товарів та
транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України» передбачено
порядок та умови тимчасового ввезення
транспортних засобів на митну
територію України громадянами.

Разом з тим, відповідно до статті 13
цього ж Закону, якщо міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, встановлено інші
правила, ніж ті, що містяться у цьому
Законі, то застосовуються правила
міжнародного договору.

Згідно з пунктом 2 статті 2 Конвенції
про тимчасове ввезення, прийнятої у м.
Стамбулі, до якої Україна приєдналась
згідно із Законом України «Про
приєднання України до Конвенції про
тимчасове ввезення» (далі Стамбульська
конвенція), не впливаючи на положення
Додатка Е (Додаток, щодо товарів, які
ввозяться з частковим звільненням від
ввізного мита та податків), режим
тимчасового ввезення надається із
загальними умовами звільнення від
ввізного мита і податків та без
застосування ввізних обмежень чи
заборон економічного характеру.

Згідно з пунктом «а» статті 5 Додатка С
до Стамбульської конвенції для того,
щоб можна було скористатись правами на
пільги, що надаються цим Додатком,
транспортні засоби комерційного
використання повинні бути
зареєстровані на території, яка не є
територією тимчасового ввезення, на
ім'я особи, яка зареєстрована або
постійно проживає за межами території
тимчасового ввезення, і ввозитись та
використовуватись особами, які
здійснюють свою діяльність з такої
території.

Пунктом «f» статті 1 Стамбульської
конвенції термін «особа» означає як
фізичну, так і юридичну особу, якщо інше
не передбачене контекстом.

Виходячи з вищевказаних положень
Стамбульської конвенції, можна зробити
висновок, що громадянин-резидент
України може тимчасово в'їжджати на
територію України на транспортному
засобі, зареєстрованому постійно у
відповідних реєстраційних органах
іноземних держав, без сплати будь-яких
податків і зборів та без застосування
до нього ввізних обмежень чи заборон
економічного характеру, за умови, що
зазначений транспортний засіб
знаходиться у власності
(розпорядженні) фізичної (юридичної)
особи, яка проживає (зареєстрована) на
території іншої держави та
використовується в комерційних цілях.

Згідно з умовами Стамбульської
Конвенції про тимчасове ввезення,
прийнятої 26.06.1990 році у м. Стамбулі,
ратифікованої Україною Законом
України від 24.03.2004 року № 1661-IV «Про
приєднання України до Конвенції про
тимчасове ввезення», позивач має право
тимчасово (на час виконання
контрактних зобов'язань, пов'язаних з
використанням транспортного засобу)
в'їжджати на територію України на
транспортному засобі, який
зареєстрований постійно у
відповідному реєстраційному органі
Польщі, без сплати будь-яких податків і
зборів та без застосування ввізних
обмежень чи заборон економічного
характеру, оскільки зазначений
транспортний засіб використовується з
комерційною метою, відповідно до
контракту від 01.05.2013 року, що свідчить
про відсутність у діях ОСОБА_1 складу
порушення митних правил.

Суд не бере до уваги твердження
відповідача про те, що для можливості
в'їзду на територію України
транспортного засобу марки «JEEP GRAND
CHEROKEE» 2003 р.в., VIN НОМЕР_1 Д.Н.З. НОМЕР_2 в
митному режимі тимчасового ввезення,
можливе із застосуванням міжнародного
митного документа (книжка А.Т.А. або
книжка C.P.D.), що місить чинну міжнародну
гарантію сплати митних платежів або
надання фінансової гарантії,
передбаченому розділом Х Митного
кодексу України або подання
попередньої митної декларації.

Згідно приписів п. 41 ч. 1 ст. 4 Митного
кодексу попереднє повідомлення - це
завчасне повідомлення органу доходів і
зборів про намір ввезти товари на митну
територію України або вивезти їх за її
межі;

Книжка А.Т.А. є документом на тимчасове
ввезення, що використовується товарів,
за винятком транспортним засобом.

Книжка C.P.D. є документом на тимчасове
ввезення, що використання для
тимчасового ввезення транспортних
засобів.

Пунктами 1, 2 ст. 110 Митного кодексу
передбачено, що забезпечення
дотримання вимог митного режиму
тимчасового ввезення здійснюється
шляхом:

1) застосування міжнародного митного
документа (книжки А.Т.А. або книжки CPD),
що містить чинну міжнародну гарантію
сплати митних платежів, встановлених
законом на імпорт товарів;

2) надання фінансової гарантії у
порядку, передбаченому розділом X цього
Кодексу.

Згідно приписів ч. 3 п. 8 ст. 110 Митного
кодексу гарантія дотримання вимог
митного режиму тимчасового ввезення не
вимагається щодо транспортних засобів
комерційного призначення.

Подання ОСОБА_1 при в'їзді на територію
України митних документів як книжка
А.Т.А. та попереднього повідомлення є
неможливим, так як він не перевозив
жодного товару, що встановлено
матеріалами справи. Книжка C.P.D на
Україну не видається, що
підтверджується абз. 3 п. 9 додатку ІІ до
додатку А Стамбульської Конвенції про
тимчасове ввезення, прийнятої 26.06.1990
році у м. Стамбулі, ратифікованої
Україною Законом України від 24.03.2004
року № 1661-IV «Про приєднання України до
Конвенції про тимчасове ввезення».

Згідно вищенаведених тверджень
Конвенції книжка, яка видана
відповідно до положень Митної
конвенції про тимчасове ввезення
приватних автотранспортних засобів (1954
р.) і комерційних автотранспортних
засобів (1956 р.) із змінами 1992 р., може
використовуватись в наступних країнах
під гарантією вказаних уповноважених
асоціацій. України в переліку цих країн
немає, а тому в'їзд на територію України
транспортних засобів комерційного
призначення здійснюється без її
пред'явлення.

Враховуючи вищенаведене слід вважати,
що транспортний засіб марки «JEEP GRAND
CHEROKEE» 2003 р.в., VIN НОМЕР_1 Д.Н.З. НОМЕР_2
відповідає зазначеним критеріям
транспортного засобу комерційного
використання, його ввезення на митну
територію України здійснюється в
пільговому режимі, тобто, зі
звільненням від оподаткування. Крім
цього, відповідно до ст. 6 Додатку «С»
Конвенції, згода на тимчасове ввезення
транспортного засобу надається без
вимагання митного документа або
гарантії, без подання митної
декларації. Зазначений автомобіль мною
був ввезений у режимі тимчасового
ввезення з дотриманням вимог
законодавства, а тому висновки
Львівської митниці про те, що
зазначений автомобіль було ввезено у
режимі транзит є безпідставним.

У той же час, при винесенні постанови
про порушення митних правил № 2055/20908/13,
заступником начальника Львівської
митниці Прокоповичем Г.В. не взято до
уваги того факту, що ч. 3 ст. 470 Митного
кодексу України встановлює
відповідальність за перевищення
встановленого статтею 95 цього Кодексу
строку доставки товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
митних або інших документів на ці
товари більше ніж на десять діб, а так
само втрата цих товарів, транспортних
засобів, документів чи видача їх без
дозволу митного органу. Частина 1 ст. 95
Митного кодексу України встановлено
строки транзитних перевезень залежно
від виду транспорту, зокрема для
автомобільного транспорту - 10 діб (у
разі переміщення в зоні діяльності
одного митного органу - 5 діб). Водночас,
у на спірні правовідносини, що виникли,
не поширюється митний режим транзиту,
що врегульований главою 17 Митного
кодексу України, а їх регулювання
здійснюється положеннями глави 18
Митного кодексу України, що стосується
митного режиму тимчасового ввезення.

Згідно приписів ч. 4 ст. 3 МК України у
разі якщо норми законів України чи
інших нормативно-правових актів з
питань державної митної справи
допускають неоднозначне (множинне)
трактування прав та обов'язків
підприємств і громадян, які
переміщують товари, транспортні засоби
комерційного призначення через митний
кордон України або здійснюють операції
з товарами, що перебувають під митним
контролем, чи прав та обов'язків
посадових осіб митних органів,
внаслідок чого є можливість прийняття
рішення як на користь таких
підприємств та громадян, так і на
користь митного органу, рішення
повинно прийматися на користь
зазначених підприємств і громадян.

Як вбачається з матеріалів справи
протокол про порушення митних правил
складений 30.07.2013 року, а постанова
винесена 16.08.2013 року. Відповідачем не
спростовано твердження позивача про
передачу справи на розгляд посадовій
особі митного органу 30.07.2013 року та
порушення строків її розгляду на один
день. Статтею 277 КпАП України
передбачено ідентичне.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що обов'язок доказування
покладається на Відповідача, якщо він
заперечує щодо позову.

Ч. 1. ст.. 529 МК України передбачено, що
постанова митниці у справі про
порушення митних правил може бути
оскаржена до центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи, або до
місцевого загального суду як
адміністративного суду в порядку,
передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Під час винесення оскаржуваної
Постанови Відповідачем порушено п. 2, 3, 5
ст. 531 МК України, що є безумовними
підставами для визнання її
протиправною та скасування.

Керуючись ч. 4 ст.. 3, 4, 8, ч. 4 ст. 92, ч. 1 ст.
94, ч. 1, п. 8 ч. 3 ст. 110, ч. 3 ст. 470, ч. 1 ст. 486, 489,
ч. 1 ст. 529, п. 2, 3 , 5 ст. 531, Митного кодексу
України, п. 4, 7, 9 Наказу Державної
митної служби України від 17 листопада
2005 року N 1118 «Про затвердження Правил
митного контролю та митного оформлення
транспортних засобів, що переміщуються
громадянами через митний кордон
України», ст.. 11 Закону України «Про
порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України» ст. 17, ч. 2 ст. 18, ч. 1
ст. 162, п. 1 ч. 2 ст. 162, ст. 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Львівської митниці
Міндоходів відносно ОСОБА_1 у справі
про порушення митних правил №2055/20909/13
від 16.08.2013 року.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя