Справа № 448/102/14-а
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 448/102/14-а
Провадження № 6-а/448/29/14
У Х В А Л А

28.01.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі Власюк М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Мостиська заяву
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції Львівської області Бідак О.Є.
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції Львівської області Бідак О.Є.
звернулася до суду із зазначеною
заявою, покликаючись на те, що у ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області на
примусовому виконанні знаходиться
виконавчий лист Мостиського районного
суду Львівської області № 2а-310/11 від
08.10.2013 року щодо зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Мостиському районі провести
нарахування та виплату ОСОБА_2
щомісячну державну соціальну допомогу
як дитині війни, виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеної залежно від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, відповідно до статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 30.09.2010 року по
22.04.2011 року включно з урахуванням вже
проведених виплат.

Вказує, що постановою державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження від 15.11.2013 року боржника
зобов'язано нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за вищевказаний період. В результаті
проведення виконавчих дій встановлено,
що боржником виконано частину рішення
суду лише про нарахування соціальних
виплат, проте боржником не проводиться
виплата соціальної допомоги, у зв'язку
із відсутністю бюджетних коштів.

Зазначає, що згідно інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України №846/12/13-13 від 13.06.2013 року зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат. Така зміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат.

З огляду на наведене, просить суд
змінити спосіб і порядок виконання
рішення суду зобов'язального характеру
на стягнення суми боргу з рахунків
Управління Пенсійного фонду України у
Мостиському районі Львівської області.

В судове засідання державний
виконавець та представник боржника -
Управління Пенсійного фонду України у
Мостиському районі не з'явилася, однак
від таких надійшли заяви про розгляд
справи за їх відсутності.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилася, про причини неявки суд не
повідомила.

Як відомо із ст.263 КАС України,
неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали поданої
заяви та матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що заяву слід
задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Мостиського районного суду Львівської
області від 22.04.2011 року у справі
№2а-310/2011 зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Мостиському
районі Львівської області нарахувати
та виплатити ОСОБА_2 щомісячне
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за період з 30.09.2010 року по 22.04.2011 року на
підставі положень ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
яка обчислюється відповідно до абз.1 ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з врахуванням
виплачених сум.

Постанова суду в цій частині на даний
час набрала законної сили та є
обов'язковою до виконання.

На підставі даної постанови Мостиським
районним судом Львівської області
видано виконавчий лист № 2а-310/11 від
08.10.2013 року, який пред'явлено для
примусового виконання у ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області.

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Мостиського РУЮ
Львівської області Бідак
О.Є. від 15.11.2013 року відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
вищевказаного виконавчого листа та
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Мостиському районі
Львівської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
отриманої в період з 30.09.2010 року по
22.04.2011 року у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Як вбачається із доданих до заяви
матеріалів, до ВДВС Мостиського РУЮ
надійшов лист від боржника УПФ України
в Мостиському районі Львівської
області №6672/03-20 від 30.12.2013 року, з якого
вбачається, що зазначені кошти
стягувачу ОСОБА_2 нараховані, однак у
зв'язку із відсутністю фінансування не
виплачені.

Окрім цього, із листа управління
Пенсійного фонду України у Мостиському
районі Львівської області від 23.01.2014
року за № 315/03-20 відомо, що ОСОБА_2 за
період за період з 30.09.2010 року по 22.04.2011
року нараховано до виплати 1167,19 грн.

З наведеного вбачається, що боржником -
УПФ України в Мостиському районі
Львівської області виконано лише
частину рішення суду про нарахування
соціальних виплат, а виплата таких не
проводиться через відсутність
бюджетних коштів.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.11 цього ж Закону,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, крім іншого, звертатися до
суду, який видав виконавчий документ,
із заявою про роз'яснення рішення, про
видачу дубліката виконавчого
документа, про встановлення чи зміну
порядку і способу виконання, про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення.

Як відомо із змісту ч.1 ст.36 цього ж
Закону, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу і порядку виконання.

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон
України від 05.06.2012р. №4901-VI «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», яким встановлюються гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження», та особливості їх
виконання.

Відповідно до ч.1 ст.3 зазначеного
Закону, виконання рішення суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішення
суду.

Таким чином, гарантом виконання
рішення суду, де боржником є державний
орган, виступає держава в особі
Державної казначейської служби.
Однак законом не передбачено
виконання Державною казначейською
службою рішень суду зобов'язального
характеру, що в свою чергу унеможливлює
виконання зазначених рішень без зміни
його способу.

У державному бюджеті України на 2013 рік
та на 2014 рік Державній казначейській
службі України на виконання рішень
судів передбачено кошти за окремою
бюджетною програмою.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіттям з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ст.124 Конституції України,
судові рішення ухвалюються іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органів державної влади на відсутність
коштів як на причину неможливості
виплатити кошти за рішенням суду, судом
не може бути прийнято до уваги.

У відповідності до ст.263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Вказана норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Вирішуючи питання щодо зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, суд вважає,
що під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюються на відносини, після його
ухвалення.

У даній категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» держава
гарантує виконання рішення суду
виключно про стягнення коштів,
боржником за яким є державний орган.

Згідно із інформаційним листом Вищого
адміністративного суду України №
846/12/13-13 від 13.06.2013 р. щодо трудностей, що
виникли при виконання рішень,
ухвалених у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, у цій категорії
справ зміна способу і порядку
виконання рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат.

Суд вважає, що в даному випадку питання
полягає у можливості здійснити заміну
способу та порядку виконання судового
рішення із зобов'язанням виплатити
визначену конкретизовану нараховану
суму на стягнення такої суми. Правових
обмежень або перешкод які б
унеможливлювали здійснити таку заміну
немає та законодавством не
передбачено. На думку суду, будь-яких
змін предмету або підстав розглянутих
судом вимог не відбувається, лише
відбувається зміна формулювання
обов'язку відповідача (боржника)
здійснити виплату відповідної суми
коштів, які такий зобов'язаний був
проводити.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що заявником доведені
обставини, на яких ґрунтуються його
вимоги, такі є законними, а відтак
вказана заява про зміну способу і
порядку виконання рішення суду
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 41, 160, 165, 263 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції Львівської області Бідак О.Є.
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання
постанови Мостиського районного суду
Львівської області від 22.04.2011 року по
справі №2а-310/2011 року в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Мостиському районі
Львівської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 щомісячне підвищення
до пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком за період з
30.09.2010 року по 22.04.2011 року на підставі
положень ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», яка
обчислюється відповідно до абз.1 ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з врахуванням
виплачених сум на стягнути з
Управління Пенсійного фонду України у
Мостиському районі Львівської області
на користь ОСОБА_2 нараховане на
підставі положень ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії за період з 30.09.2010
року по 22.04.2011 року в сумі 1167 (одна
тисяча сто шістдесят сім) гривень 19
коп., з урахуванням проведених виплат.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
адміністративного суду Львівської
області через Мостиський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Ю.В.
Кічак