Справа № 2а-4052/10/1970
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
Справа №
10242/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Тернопільської обласної
організації профспілок працівників
автомобільного транспорту та
шляхового господарства на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2011
року у справі за позовом
Тернопільської обласної організації
профспілок працівників автомобільного
транспорту та шляхового господарства
до управління Пенсійного фонду України
у м.Тернополі про визнання нечинним та
скасування рішення і вимоги, -

в с т а н о
в и в :

20 грудня 2010 року позивач -
Тернопільська обласна організація
профспілок працівників автомобільного
транспорту та шляхового господарства
звернулася в суд з позовом до
відповідача - управління Пенсійного
фонду України у місті Тернополі, в
якому просила визнати нечинними та
скасувати рішення № 1737 про
застосування штрафних фінансових
санкцій та нарахування пені від 01
грудня 2010 року у загальній сумі 40,83 грн.
за період з 20 вересня 2010 року по 20
листопада 2010 року та вимогу № 3036 від 03
грудня 2010 року про стягнення боргу в
розмірі 465,82 грн. в тому числі: недоїмки
383,82 грн., штрафних санкцій 62,70 грн., пені
19,30 грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2011
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та підлягає скасуванню, покликаючись
на те, що оскаржувані рішення та вимога
є незаконними, оскільки у жовтні 2010
року відповідно до вимог чинного
законодавства Тернопільською обласною
організацією профспілок працівників
автомобільного транспорту та
шляхового господарства проведено
оплату страхових внесків за вересень
2010 року, що підтверджується
відповідними платіжними дорученнями,
таким чином заборгованість щодо сплати
страхових внесків відсутня. Просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, а тому суд,
відповідно до положень п.2 ч.1 ст.197 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи в їхній відсутності в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
за несвоєчасну сплату страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
позивачу нараховані фінансові санкції
та пеня, що підтверджується рішеннями
№ 1776, № 1777 від 24 жовтня 2008 року, № 0091 від
19 січня 2010 року, № 0484 від 13 квітня 2010
року, № 0798 від 28 травня 2010 року, №1086 від
02 липня 2010 року, № 1346 від 05 серпня 2010
року, № 1445 від 05 жовтня 2010 року, № 1593 від
01 листопада 2010 року та рішенням №1356 від
01 вересня 2010 року.

Рішення № 1776, № 1777 від 24 жовтня 2008 року
оскаржені позивачем в судовому
порядку.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду у справі
№2-а-12075/08 від 26 січня 2009 року відмовлено
в задоволенні позовних вимог
Тернопільської обласної організації
профспілок працівників автомобільного
транспорту та шляхового господарства
до управління Пенсійного фонду України
у місті Тернополі про визнання
нечинними рішень № 1776 від 24 жовтня 2008
року та рішення №1777 від 24 жовтня 2008
року про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені. Вказане
рішення суду набрало законної сили.

Рішення №1356 від 01 вересня 2010 року
оскаржене позивачем в судовому порядку
та виключене з особового рахунку
страхувальника - розрахунок по
фінансових санкціях 15 жовтня 2010 року
(а.с.16).

Рішення про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені № 0091 від 19
січня 2010 року, № 0484 від 13 квітня 2010 року,
№ 0798 від 28 травня 2010 року, №1086 від 02
липня 2010 року, № 1346 від 05 серпня 2010 року,
№ 1445 від 05 жовтня 2010 року, № 1593 від 01
листопада 2010 року вручені позивачу та
не скасовані у встановленому порядку.

Суми штрафу та пені, визначені у
вищезазначених рішеннях, в тому числі у
рішеннях № 1776, № 1777 від 24 жовтня 2008 року
позивачем самостійно не сплачені та
відображені в картці особового рахунку
страхувальника (а.с. 16-19), якою
підтверджується, що відповідачем
проведено зарахування сплачених
позивачем поточних сум страхових
внесків протягом лютого-грудня 2010 року
в порядку черговості виникнення
недоїмки та із здійсненням розподілу
сплачених поточних сум страхових
внесків у рахунок сплати недоїмки, пені
та фінансових санкцій застосованих до
позивача згідно з рішеннями, які не
скасовані у встановленому порядку та
не сплачені позивачем самостійно, а
саме: в лютому 2010 року зараховано 32,37
грн. сплачених позивачем внесків з
заробітної плати за лютий 2010 року в
рахунок сплати штрафу згідно з
рішенням №0091 від 19 січня 2010 року на
суму штрафу 32,37 грн.; в квітні 2010 року
зараховано 179,43 грн. сплачених
позивачем внесків з заробітної плати
за квітень 2010 року в рахунок сплати
штрафу згідно з рішеннями за № 1776, № 1777
від 24 жовтня 2008 року на загальну суму
штрафів 179,43грн.; в травні 2010 року
зараховано 3,33 грн. сплачених позивачем
внесків з заробітної плати за травень
2010 року в рахунок сплати штрафу згідно
з рішенням № 0484 від 13 квітня 2010 року на
суму штрафу 3,33грн.; в червні 2010 року
зараховано 27,11 грн. сплачених позивачем
внесків з заробітної плати за червень
2010 року в рахунок сплати штрафу згідно
з рішенням № 0798 від 28 травня 2010 року на
суму штрафу 27,11 грн.; в серпні 2010 року
зараховано 10,81 грн. сплачених позивачем
внесків з заробітної плати за серпень
2010 року в рахунок сплати штрафів згідно
з рішенням № 1086 від 02 липня 2010 року на
суму штрафу 27,52 грн. та рішенням №1356 від
01 вересня 2010 року на суму штрафу 31,05
грн.; у вересні 2010 року зараховано 16,71
грн. сплачених позивачем внесків з
заробітної плати за вересень 2010 року в
рахунок сплати штрафів згідно з
рішенням № 1086 від 02 липня 2010 року на
суму штрафу 27,52 грн. та рішенням №1356 від
01 вересня 2010 року на суму штрафу 31,05
грн.; у жовтні 2010 року відповідачем
проведено корегування належних до
сплати фінансових санкцій, а саме:
виключено суми штрафу згідно з
рішенням №1356 від 01 вересня 2010 року на
суму штрафу 31,05 грн. та відображено
штрафні санкції згідно з рішенням № 1445
від 05 жовтня 2010 року на суму штрафу
30,33грн.; у листопаді 2010 року зараховано
31,05 грн. сплачених позивачем внесків з
заробітної плати за листопад 2010 року в
рахунок сплати штрафів згідно з
рішенням № 1593 від 01 листопада 2010 року
на суму штрафу 32,37 грн.

У період з лютого по жовтень 2010 року
відповідачем також проведено
зарахування поточних платежів
здійснених позивачем в рахунок
погашення пені нарахованої згідно з
рішеннями №№1776, 1777 від 24 жовтня 2008
року, № 0484 від 13 квітня 2010 року, №0798 від
28 травня 2010 року, № 1086 від 02 липня 2010
року, №1356 від 01 вересня 2010 року, № 1086
від 02 липня 2010 року, №1356 від 01 вересня
2010 року, № 1593 від 01 листопада 2010 року з
врахуванням періодів виникнення
заборгованості та суми пені належної
до сплати.

Також у жовтні 2010 року відповідачем
проведено корегування належних до
сплати фінансових санкцій, а саме:
виключено суми пені нарахованої згідно
з рішенням №1356 від 01 вересня 2010 року на
суму 8,93 грн. та відображено пеню згідно
з рішенням № 1445 від 05 жовтня 2010 року.

Таким чином, після проведення
управлінням Пенсійного фонду України у
м.Тернополі зарахування сплачених
позивачем поточних сум страхових
внесків, станом на 01 грудня 2010 року борг
позивача становив 465,82 грн. в тому числі:
недоїмка 383,82 грн., штрафні санкції 62,70
грн., пеня 19,30 грн., що підтверджується
матеріалами справи, зокрема карткою
особового рахунку страхувальника та
відображено відповідачем у надісланій
позивачу вимозі про сплату боргу № 3036
від 03 грудня 2010 року.

Крім того, після перерозподілу
сплачених позивачем 22 листопада 2010
року поточних сум страхових внесків в
рахунок сплати недоїмки, штрафів та
пені, яка виникла станом на 20 вересня 2010
року, 04 жовтня 2010 року та 20 жовтня 2010
року в сумі 51,43 грн., 31,05 грн., 323,70 грн.
відповідно, управління Пенсійного
фонду України у м.Тернополі на суми
своєчасно не сплачених (не
перерахованих) страхових внесків і
фінансових санкцій нарахована пеня в
розмірі 0,1 відсотка зазначених сум
коштів, розрахованих за кожен день
прострочення платежу та накладено
штраф у розмірі 10 відсотків від
своєчасно не сплачених сум.

Таким чином, відповідно до розрахунку
фінансових санкцій та пені по
особовому рахунку 4%,32%,42% (розділ 1)
позивачу нараховано 28,40 грн. штрафу та
12,43 пені (а.с.20), які відображені у
рішення № 1737 про застосування штрафних
фінансових санкцій та нарахування
пені.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржуване рішення та вимога
прийняті управлінням Пенсійного фонду
України у м.Тернополі у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений законами України. Сума
заборгованості в повному обсязі
своєчасно не сплачена, таким чином
Тернопільською обласною організацією
профспілок працівників автомобільного
транспорту та шляхового господарства
не дотримано передбачений чинним
законодавством порядок сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а відтак вимога про
стягнення заборгованості є законною та
обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Такий висновок суду першої інстанції,
на думку колегії суддів, відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» платниками
страхових внесків до солідарної
системи є страхувальники, зазначені в
ст.14 цього Закону, і застраховані особи,
зазначені в ч.1 ст.12 цього Закону.

П.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
страхувальник зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Згідно зі ст.20 вказаного Закону
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у разі виявлення
своєчасно не сплачених сум страхових
внесків страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені. Суми
страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього ж Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду, вважаються
простроченою заборгованістю із сплати
страхових внесків і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Згідно з ч.3 ст.106 цього Закону,
територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.
Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій. Органи Пенсійного фонду
вправі звернутись до суду з позовом про
стягнення недоїмки.

Абз.5 п.6.3 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
27 вересня 2010 року N 21-5 передбачено, що
вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Відповідно до вимог ч.5 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
рахунок сум, що надходять від
страхувальника або від державної
виконавчої служби в рахунок сплати
недоїмки, погашаються суми недоїмки,
пені та фінансових санкцій у порядку
календарної черговості їх виникнення.
У разі, коли страхувальник має
несплачену недоїмку, пеню та фінансові
санкції і здійснює сплату поточних сум
страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Згідно з п.2 ч.9 ст.106 вказаного Закону за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно несплачених сум.

Відповідно до п.8.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 27 вересня 2010 року N 21-5 суми
страхових внесків, своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками, у тому числі
обчислені органами Пенсійного фонду,
вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням фінансових
санкцій.

Судом першої інстанції безспірно
встановлено наявність у
Тернопільської обласної організації
профспілок працівників автомобільного
транспорту та шляхового господарства
заборгованості щодо сплати страхових
внесків, що підтверджується наявними в
матеріалах справи розрахунками
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, картками особового
рахунку страхувальника, яку позивач у
встановлені законом строки не сплатив.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що оскаржуване рішення та
вимога є правомірними, прийняті
управлінням Пенсійного фонду України у
м.Тернополі у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений законами
України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Ч.2 ст.71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Тернополі доведено правомірність
прийняття оскаржуваного рішення про
застосування штрафних фінансових
санкцій і нарахування пені та вимоги
про стягнення боргу, разом з тим,
позивач не довів факту дотримання ним
вимог чинного законодавства про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та не надав доказів на
обґрунтування власних вимог.

Доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
безпідставність позовних вимог,
правильно і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому відповідно
до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Тернопільської
обласної організації профспілок
працівників автомобільного транспорту
та шляхового господарства залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2011
року у справі № 2-а-4052/10/1970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик