Справа № 243/167/14-а
Суддя: Чемодурова Н. О.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №243/167/14-а
Номер провадження №6-а/243/5/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 28» січня 2014 року
м.
Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

Головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі - Бондаренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська
подання відділу державної виконавчої
служби Слов'янського міськрайонного
управління юстиції, зацікавлені особи:
Управління праці та соціального
захисту населення Слов'янської міської
ради, ОСОБА_1, про зміну способу і
порядку виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2014 року ВДВС Слов'янського
міськрайонного управління юстиції
звернулося до суду з поданням про зміну
способу виконання постанови
Слов'янського міськрайонного суду від
03 червня 2009 року, мотивуючи свої вимоги
тим, що у ВДВС Слов'янського
міськрайонного управління юстиції
перебуває на виконанні виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2-а-451-09, виданого
Слов'янським міськрайонним судом
Донецької області 25.12.2009р., за яким
УПСЗН Слов'янської міської ради
зобов'язано сплачувати щомісячно на
користь ОСОБА_1 допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі не менше прожиткового
мінімуму, який встановлено для дитини у
віці до 6 років, призначивши допомогу з
09 липня 2007 року. 26.03.2010 року державним
виконавцем винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження,
щодо виконання вищезазначеного
виконавчого документу, в якій боржнику
було надано строк для самостійного
виконання рішення суду. Так, у рішенні
суду не вказано конкретну суму, яка
підлягає примусовому стягненню на
користь ОСОБА_1 з УПСЗН Слов'янської
міської ради. Згідно ст.7 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження», з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду,
зазначені в частині першій цієї статті,
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення. Таким чином,
ВДВС не має можливості виконати
рішення суду примусово, в зв'язку з чим
просить змінити спосіб виконання
рішення Слов'янського міськрайонного
суду від 03.06.2009р. та стягнути з УПСЗН
Слов'янської міської ради на користь
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною в
розмірі 1896 грн. 42 коп.

Представник заявника, Федосенко С.А., в
судове засідання не з'явився, про час,
дату та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, суду
надано клопотання з проханням
розглянути справу без участі
представника ВДВС Слов'янського
міськрайонного управління юстиції,
подання задовольнити в повному обсязі.

Зацікавлена особа, ОСОБА_1, в судове
засідання не з'явилася, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлялася
належним чином.

Представник зацікавленої особи,
Кравченко О.Е., в судове засідання не
з'явилася, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
зазначила, що подання ВДВС
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції підтримує в повному
обсязі та просить його задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи і
дослідивши надані докази, установив
наступне.

Так, постановою Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 03 червня 2009 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені частково, визнано
бездіяльність УПСЗН Слов'янської
міської ради щодо здійснення
перерахунку суми допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 09 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року неправомірною.
Зобов'язано УПСЗН Слов'янської міської
ради сплачувати щомісячно на користь
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі не менше прожиткового
мінімуму, який встановлено для дитини у
віці до 6 років, призначивши допомогу з
09 липня 2007 року.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04.11.2009р.
постанову Слов'янського
міськрайонного суду від 03.06.2009р.
залишено без змін.

25 грудня 2009 року Слов'янським
міськрайонним судом по вказаній справі
було видано виконавчий лист.

26 березня 2010 року у відповідності до
ст.ст. 18, 20, 24 Закону України «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження,
щодо виконання вищезазначеного
виконавчого документу, в якій боржнику
було надано строк для самостійного
виконання рішення суду.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного
суду від 28.10.2010 року задоволено заяву
УПСЗН Слов'янської міської ради про
ухвалення додаткової постанови за
позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Слов'янської
міської ради про зобов'язання
перерахунку та сплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та ухвалено сплатити
на користь ОСОБА_1 шляхом списання з
розрахункового рахунку УПСЗН в
Управлінні Державного казначейства
України в Донецькій області суму
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі не менше прожиткового
мінімуму, який встановлено для дитини у
віці до 6 років за період з 09 липня 2007 по
31 грудня 2007 року в розмірі 1859 грн. 60 коп.

Як вбачається з розрахунку суми
заборгованості, наданого начальником
відділу автоматизованої обробки
інформації та контролю за призначенням
соціальних виплат на підставі рішення
Слов'янського міськрайонного суду за
позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Слов'янської
міської ради про стягнення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 09.07.2007 по
31.12.2007, розмір заборгованості для
примусового стягнення ДВС
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції становить 1896 грн. 42
коп.

Згідно ст.3 п.2 Закону України «Про
виконавче провадження» - рішення про
стягнення коштів з державних та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконується органами
Державного Казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку ( Постанова №845).

У постанові Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 03 червня 2009 року не вказано
конкретну суму, яка підлягає
примусовому стягненню на користь
ОСОБА_1 з УПСЗН Слов'янської міської
ради.

Згідно ст.7 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за якими є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження», з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду,
зазначені в частині першій цієї статті,
не виконано протягом двох місяців з дні
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення.

13 січня 2014 року ВДВС Слов'янського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області подав подання про
заміну способу і порядку виконання
постанови Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 03 червня 2009 року по справі №
2-а-451-2009.

В обґрунтування заяви заявник
посилається на те, що до теперішнього
часу вищезазначену постанову в частині
здійснення виплати ОСОБА_1 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі не менше
прожиткового мінімуму, який
встановлено для дитини у віці до 6
років, призначивши допомогу з 09 липня
2007 року, не виконано. Причиною
невиконання вищенаведеної судової
постанови є зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Таким
чином, у стадії виконання рішення суду
виникли певні труднощі, які суттєво
ускладнюють його виконання.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання визначає
Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» від 05
червня 2012 року № 4901-VI (далі - Закон № 4901).

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень
Закону № 4901, цей законодавчий акт
набрав чинності з 01 січня 2013 року.

Особливості надання державою гарантій
щодо виконання рішень суду визначає
ст.2 Закону № 4901, згідно з ч.1 якої
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є: державний
орган; державні підприємство, установа,
організація (далі - державне
підприємство); юридична особа,
примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Таку позицію викладено і в рішеннях
Європейського Суду з прав людини,
практику якого, відповідно статті 17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського Суду з прав людини»,
судам слід застосовувати як джерело
права.

У справі «Юрій Миколайович Іванов
проти України» від 15 жовтня 2009 року (п.
98) Європейський суд з прав людини
встановив, що будь-який засіб
юридичного захисту, який дозволяє
запобігти порушенню шляхом
забезпечення вчасного виконання
рішення, є в принципі найціннішим.
Однак, якщо судове рішення винесене
проти держави і на користь фізичної
особи, від такої особи в принципі не
слід вимагати використання таких
засобів; тягар виконання такого
рішення покладається головним чином на
органи влади, яким слід використати всі
засоби, передбачені в національній
правовій системі, щоб прискорити
процес виконання рішення і не
допустити таким чином порушення
Конвенції.

Так, у рішенні від 29.06.2006р. у справі
«Пантелеєнко проти України»
Європейський суд з прав людини
зазначив, що ст.13 Конвенції гарантує
наявність на національному рівні
засобу правового захисту для
реалізації прав і свобод, у якій би
формі вони не забезпечувалися у
національному правовому полі. Суд
також підкреслив, що засіб юридичного
захисту має бути ефективним, як на
практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани
проти Ірландії» Європейський суд з
прав людини зазначив, що поняття
«ефективний засіб» передбачає
запобіганню порушенню або припиненню
порушенню, а так само встановлення
механізму відновлення, поновлення
порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші
проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008р.)
Європейський суд з прав людини вказав,
що для Конвенції було б неприйнятно,
якби стаття 13 декларувала право на
ефективний засіб захисту але без його
практичного застосування. Таким чином,
обов'язковим є практичне застосування
ефективного механізму захисту.
Протилежний підхід суперечитиме
принципу верховенства права.

З вищевикладеного випливає, що Держава
Україна несе обов'язок перед
зацікавленими особами забезпечити
ефективний засіб захисту порушених
прав, зокрема - через належний спосіб
захисту та відновлення порушеного
права. Причому обраний судом спосіб
захисту порушеного права має бути
ефективним та забезпечити реальне
відновлення порушеного права.

Виходячи з положень Закону України №4901
та приписів Порядку затвердженого на
виконання цього Закону постановою КМУ
від 03.08.2011р. №845, органи Казначейства на
теперішній час не мають повноважень
для зобов'язання іншого органу вчинити
певні дії та можливості прийняти до
виконання виконавчий документ без
зазначення про стягнення з державного
органу конкретної суми коштів.

В інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2013 № 846/12/13-13 визначено, що у зв'язку з
набранням чинності Законом України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виникли труднощі з
виконанням судових рішень, ухвалених у
справах, пов'язаних із соціальними
виплатами.

Відповідно до статті 2 цього Закону
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган. Водночас судові
рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому суд повинен виходити
з розміру заборгованості боржника
перед стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Проаналізувавши встановлені фактичні
обставини, суд дійшов висновку, що
наявні усі правові підстави для
часткового задоволення подання ВДВС
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції та зміни способу та
порядку виконання судового рішення.
Враховуючи розмір заборгованості
УПСЗН Слов'янської міської ради перед
ОСОБА_1, який складає 1896,42 грн., та ухвалу
Слов'янського міськрайонного суду від
28.10.2010 року, за якою на користь ОСОБА_1
вже стягнуто 1859,60 грн., суд вважає за
необхідне стягнути з УПСЗН
Слов'янської міської ради на користь
ОСОБА_1 36,82 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
263 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Подання відділу державної виконавчої
служби Слов'янського міськрайонного
управління юстиції, зацікавлені особи:
Управління праці та соціального
захисту населення Слов'янської міської
ради, ОСОБА_1, про зміну способу і
порядку виконання рішення -
задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання постанови
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 03 червня 2009 року
із «Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Слов'янської міської ради сплачувати
щомісячно на користь ОСОБА_1 допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі не менше
прожиткового мінімуму, який
встановлено для дитини у

віці до 6 років, призначивши допомогу з
09 липня 2007 року» на «Стягнути з
Управління праці та соціального
захисту населення Слов'янської міської
ради, розташованого за адресою: м.
Слов'янськ, вул. Г.Батюка, 40, за рахунок
коштів Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі не менше прожиткового
мінімуму, який встановлено для дитини у
віці до 6 років, призначивши допомогу з
09 липня 2007 року, у розмірі 36 (тридцять
шість) грн. 82 коп.».

У задоволенні інших заявлених вимог
відмовити за відсутністю підстав.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі апеляційної скарги в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали, а у разі відсутності особи яка
має право на апеляційне оскарження,
протягом 5-ти днів з дня отримання копії
ухвали суду.

Суддя
Н.О. Чемодурова