Справа № 2а-75/11
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
Справа №
46354/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Макарика В.Я.,

суддів:
Глушка І.В., Большакової О.О.,

за участю секретаря судового засідання
- Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Городенківського
районного суду Львівської області від
14 березня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Городенківської РДА про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
відмови виплачувати допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,- в розмірі не менше
від прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей віком до 6
років, про зобов'язання відповідача
зробити перерахунок нарахованих сум
допомоги з листопада 2009 р., їх виплату,
та про зобов'язання відповідача надалі
виплачувати щомісячно допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі не менше
прожиткового мінімуму на місяць,-

В С Т А Н О В
И В :

15 листопада 2010 року позивачка ОСОБА_1
звернулась в суд з адміністративним
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Городенківської районної державної
адміністрації, в якому просить визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови виплачувати допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі не менше від
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей віком до 6 років, зобов'язати
відповідача зробити перерахунок
нарахованих сум допомоги до рівня не
менше прожиткового мінімуму на місяць
та зобов'язати надалі щомісячно
виплачувати допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі не менше прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до 6 років Зобов'язати
відповідача нарахувати і виплатити
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трьохрічного віку
відповідно до ч.1 ст.15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
в розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років в сумі 2928,92 грн.

Ухвалою Городенківського районного
суду від 14.03.2011 року позовну заяву
ОСОБА_1 залишено без розгляду в частині
вимог за період з 03.11.2009 р. по 14.05.2010 року
включно на підставі ст.ст.99, 100 КАС
України з підстави пропущення
позивачкою шестимісячного строку
звернення до суду.

Постановою Городенківського районного
суду Львівської області від 14 березня
2011 року в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Городенківської РДА
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною по
досягненню нею трьохрічного віку
відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_2 подала до Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу, в якій з посиланням
на порушення судом першої інстанції
норм права, просить скасувати
оскаржувану постанову та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року вона народила дочку ОСОБА_3

Позивачка є особою, незастрахованою в
системі загальнообов'язкового
соціального страхування. Управління
праці та соціального захисту населення
Городенківської РДА виплачує їй
допомогу по догляду за дитиною у
розмірі по 130 грн. щомісяця. Позивачка
вважає, що розмір допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку повинен бути не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, тому вона в
листопаді 2010 р. зверталась до
управління праці та соціального
захисту населення Городенківської РДА,
щоб їй провели виплати в розмірах,
визначених законом, але їй було
відмовлено.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення з
наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_3, що
стверджується її свідоцтвом про
народження. Статтею 5 Закону України
«Про державну допомогу сiм'ям з дітьми»
передбачено, що всі види державної
допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги
у зв'язку з вагітністю та пологами
жінкам, зазначеним у частині другій
статті 4 цього Закону, призначають і
виплачують органи соціального захисту
населення за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).
Згідно з п. 3 ч.1ст. 3 цього ж закону одним
із видів державної допомоги сім'ям з
дітьми є допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку. У
відповідності до ст.ст. 13,14 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», особа, яка фактично здійснює
догляд за дитиною, має право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, яка
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення нею
вказаного віку.

Позивачка перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Городенківської РДА
Івано-Франківської області, за його
Рішенням від 06.11.2009 р. ОСОБА_1, як
непрацюючій особі, з 03.11.2009 р.
призначена допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі 130 грн. Із довідки
управління праці та соціального
захисту населення Городенківської РДА
№ 1418 від 09.11.2010 р. встановлено, що з
листопада 2009 р. по жовтень 2010 р.
позивачці проводились виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі по 130 грн. щомісячно, як
передбачено Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Підпунктом 7 п.23 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до частини першої ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» - допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень. Згідно з п.п.8 п.23 розділу II
згаданого Закону пункт 3 розділу VIII
"Прикінцеві положення" Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
викладений у такій редакції: «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року -
50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними), деякі пункти
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України».

Відповідно до ст. 147 Конституції
України питання про відповідність
законів та інших правових актів
Конституції України належить виключно
Конституційному Суду України. Внесені
пунктом 23 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» зміни до
ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» не визнані
Конституційним Судом
неконституційними.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання. Немає
також закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу. Водночас Конституційний Суд
України у пункті 3 мотивувальної
частини рішення від 3 жовтня 1997 року №
4-зп у справі про набуття чинності
Конституцією України зазначив:
«Конкретна сфера суспільних відносин
не може бути водночас врегульована
однопредметними нормативними
правовими актами однакової сили, які за
змістом суперечать один одному.
Звичайною є практика, коли наступний у
часі акт містить пряме застереження
щодо повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше». За змістом частини третьої
статті 150 Конституції України рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України.

За наявності декількох законів, норми
яких по-різному регулюють конкретну
сферу суспільних відносин, під час
вирішення спорів у цих відносинах
необхідно застосовувати положення
закону з урахуванням дії закону в часі
за принципом пріоритету тієї норми, яка
прийнята пізніше.

Отже, при вирішенні спорів про
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку застосуванню підлягають норми
Законів про Державний бюджет на
відповідний рік.

Ст. 46 Закону України «Про державний
бюджет України на 2009 рік» встановлено,
що в 2009 році допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сімям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з статтею 45 Закону України «Про
державний бюджет України на 2010 рік»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 22 Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 р. № 1751 (з наступними змінами
та доповненнями) - допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р.
- 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Згідно з
частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з питань захисту
прав людини.

Оскільки позивачці проводились
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі по 130 грн. щомісячно, тому суд
приходить до висновку, що відповідач
діяв в межах повноважень, наданих йому
законами України та підзаконними
нормативно-правовими актами, його дії
по призначенню, нарахуванню та виплаті
позивачці допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з листопада 2009 р. по
жовтень 2010 р., є правомірними, тому
позовні вимоги про стягнення в користь
позивачки допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, виходячи із прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
цей період не підлягають задоволенню.

Відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства України
захисту підлягає порушене право
позивача. Позовні вимоги ОСОБА_1 про
зобов'язання відповідача надалі
виплачувати щомісячно допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі не менше
прожиткового мінімуму суд вважає
безпідставними, оскільки на момент
розгляду справи допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень, а в майбутньому розмір
допомоги може бути змінений в сторону
зменшення/збільшення шляхом внесення
змін до закону

Колегія суддів апеляційного суду з
урахуванням встановлених судом
обставин справи та доказів, вважає, що
суд першої інстанції дотримався
зазначених вимог.

Обставини, викладені відповідачем на
обґрунтування доводів апеляційної
скарги колегія суддів апеляційного
суду вважає такими, що не заслуговують
на увагу і не спростовують висновків
суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.., ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Городенківського районного суду
Львівської області від 14 березня 2011
року у справі №2а-75/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі. На
ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий
В.Я. Макарик

Судді
І.В. Глушко

О.О. Большакова

Повний текст ухвали складено 28 січня 2014
року.