Справа № 0503/10922/12 (2а/219/27/13)
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/800/39598/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Калашнікової О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5

на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 липня
2013року

у справі №0503/10922/2012

за позовом 1) ОСОБА_4,

2) ОСОБА_5

до Парасковіївської
сільської ради Артемівського району
Донецької області

про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулись до суду з позовом до
Парасковіївської сільської ради
Артемівського району Донецької
області, яким, з урахування уточнень
позовних вимог, просили зобов'язати
відповідача надати письмову згоду на
їх реєстрацію у житловій квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1,
визнати протиправними відмову
відповідача у наданні письмової згоди
на проведення реєстрації та вимогу у
наданні правовстановлюючого документа
на житлову квартиру за вказаною
адресою для проведення в ній
реєстрації позивачів.

Постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 23 квітня 2013 року у справі №0503/10922/2012
позовні вимоги задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 липня
2013року у справі №0503/10922/2012 постанову
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 23 квітня 2013 року
у зазначеній справі скасовано,
прийняти нову постанову, позов
задовольнити частково, зобов'язано
Парасковіївську сільську раду
Артемівського району Донецької
області розглянути заяву позивачів від
29.11.2012 року про надання згоди на їх
реєстрацію в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, у відповідності з нормами
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні". В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

При скасуванні рішення місцевого
адміністративного суду Донецький
апеляційний адміністративний суд
виходив з того, в процесі розгляду
справи позивачами частково доведено
наявність підстав для задоволення
позовних вимог. Однак, зобов'язання
Парасковіївської сільської ради
Артемівського району Донецької
області в наданні письмової згоди на
реєстрацію ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вказаній
вище квартирі є передчасною вимогою,
оскільки будь-якого рішення, в
установленому законом порядку, з
питання реєстрації позивачів
сільською радою не приймалось.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 звернулись до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуальног права, просять
вищезазначене судове рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі постанову
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 23 квітня 2013року у
справі №0503/10922/2012.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 1965 року ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 проживали та були зареєстровані
у АДРЕСА_1, яку отримали у користування
на підставі ордера.

Починаю чи з 1983 року рішеннями
виконавчого комітету Парасковіївської
сільської ради Артемівського району
Донецької області вказана квартира
була заброньована у зв`язку з виїздом
позивачів на роботу в райони Крайньої
Півночі. Термін дії бронювання
неодноразово поновлявся
відповідачами.

В 2011 році ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали
посвідку на постійне проживання та
звернулися до Артемівського МВ ГУ ДМС
України в Донецькій області із заявою
про реєстрацію у спірній квартирі,
однак, їм листом було роз'яснено, що для
їх реєстрації необхідно отримати
письмовий дозвіл Парасковіївської
сільської ради Артемівського району
Донецької області, у комунальній
власності якої перебуває спірна
житлова квартира.

Для отримання дозволу позивачі 16.05.2011
року подали заяву до відповідача, яка
їм повернута без розгляду. 29.11.2012 року
позивачі звернулися до відповідача з
аналогічною заявою, яка також не була
розглянута.

Переглядаючи судові рішення суду
апеляційної інстанції, з урахуванням
доводів касаційної скарги, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

На виконання частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судами попередніх інстанцій
досліджені оскаржені позивачами
рішення, їм надано юридичну оцінку.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України
погоджується з правовою позицією суду
апеляційної інстанції та наголошує, що
в процесі розгляду справи позивачами
не доведено факту відмови
Парасковіївської сільської ради
Артемівського району Донецької
області в наданні згоди на реєстрацію
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в АДРЕСА_1.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Надання письмової згоди на реєстрацію
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вищевказаній
квартирі є повноваженням відповідача,
а не суду, на що вірно акцентовано увагу
в оскарженому судовому рішенні.

До посилань в касаційній скарзі на
вихід судом апеляційної інстанції за
межі позовних вимог та, відповідно,
порушення норм процесуального
законодавства, судова колегія
відносить критично з огляну на таке.

Частиною другою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Вийшовши за межі позовних вимог та
зобов'язавши Парасковіївську сільську
раду Артемівського району Донецької
області розглянути заяву позивачів від
29.11.2012 року про надання згоди на їх
реєстрацію в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, у відповідності з нормами
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", апеляційний
адміністративний суду скористався
своїм правом на вихід за межі позовних
вимог для захисту прав, свобод та
інтересів позивачів, порушень
процесуальних норм касаційним судом не
встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що апеляційним
адміністративним судом
правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенні, воно
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 липня
2013року у справі №0503/10922/2012 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: