Справа № 2а-1223/10/1070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/6718/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційні скарги ОСОБА_1 та
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
09.08.2010 та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.01.2011 у справі №2-а-1223/10/1070 за
позовом Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
застосування та стягнення фінансових
санкцій у вигляді штрафу, конфіскацію
грального обладнання

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційних
скарг щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляд суду передано вимоги
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області (далі - Броварська ОДПІ
Київської області, позивач) до ОСОБА_1
(далі - ОСОБА_1, відповідач-1), ОСОБА_2
(далі - ОСОБА_2, відповідач-2) про
застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу у розмірі восьми тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання,
стягнення фінансових санкцій у вигляді
штрафу в розмірі восьми тисяч
мінімальних заробітних плат в доход
місцевого бюджету та стягнення
прибутку (доходу) від проведення
азартних ігор до Державного бюджету
України шляхом вилучення готівки з
конфіскованого грального обладнання.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 09.08.2010, у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано недоведенням Броварською
ОДПІ Київської області факту вчинення
відповідачами правопорушення.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.01.2011
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 09.08.2010
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позові вимоги задоволено
частково. Постановлено стягнути з
ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді
штрафу в розмірі восьми тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання та
прибуток (дохід) від проведення
азартних ігор до Державного бюджету
України шляхом вилучення готівки з
конфіскованого грального обладнання. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_1 та
Броварська ОДПІ Київської області
14.02.2011 звернулись з касаційними
скаргами до Вищого адміністративного
суду України, який своїми ухвалами від
15.02.2011 та 17.03.2011 прийняв їх до свого
провадження.

Позивач в касаційній скарзі просить
скасувати постанову Київського
окружного адміністративного суду від
09.08.2010 та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.01.2011 в частині відмови у
задоволенні позовних вимог та прийняти
в цій частині нове рішення, яким позові
вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема ст.ст. 1, 2 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»,
ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідач-1 в касаційній скарзі
просить скасувати постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.01.2011 та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

В обґрунтування своїх вимог
відповідач-1 посилається на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст.ст. 1, 3 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»,
ст.ст. 1, 4, 42, 43 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», ст.ст. 2, 3,
55, 218, 238, 250 Господарського кодексу
України, ст.ст. 85, 186, 190
Кримінально-процесуального кодексу
України, ст.ст. 8, 9 Закону України «Про
оперативно-розшукову діяльність»,
ст.ст. 11№, 19, 21 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»,
ст.ст. 9, 69, 70, 71, 86, 139, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи,
наведені у скаргах доводи, колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційні
скарги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, 10.07.2009 посадовими особами
Броварської ОДПІ Київської області
проведено перевірку нежитлового
приміщення площею 18 мІ, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1. Як зазначено у
протоколі огляду місця події, у
вказаному приміщенні надавались
послуги гри на гральних автоматах. Під
час перевірки встановлено, що їх
кількість складає 11 гральних
автоматів, які знаходяться у робочому
стані та використовуються з метою
надання послуг азартної гри з
отриманням виграшу у грошовій формі.

Зазначені висновки підтверджуються
матеріалами оперативної відео-зйомки,
що дає можливість встановити факт
надання послуги азартної гри
відвідувачам.

Вищевказане гральне обладнання було
вилучено працівниками податкового
органу та передано на відповідальне
зберігання ТОВ «Крона 33».

Допитаний у судовому засіданні суду
першої інстанції свідок ОСОБА_3
повідомив, що 10.07.2009 у складі
оперативної групи працівників
податкової міліції брав участь у
проведенні перевірки приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. З його
слів, він увійшов до приміщення кафе, де
окрім нього були присутні ще декілька
відвідувачів, які здійснювали гру на
гральних автоматах. Після чого
оперативними працівниками було
розпочато оформлення результатів
перевірки.

Допитана у якості свідка ОСОБА_4
пояснила суду, що 10.07.2009 приблизно о 18:00
вона прийшла до приміщення, що
перевірялось, для отримання послуги з
гри на гральних автоматах. Поклавши у
гральний автомат 30 (тридцять) гривень
вона грала до 23:00, тобто до моменту
входу до вказаного приміщення
перевіряючих. Зі слів свідка, вона
приходить у це приміщення майже щодня
щоб здійснити гру на гральних
автоматах.

У зв'язку з наведеним, податкова
інспекція звернулась із даним позовом
до суду про застосування та стягнення
законодавчо визначених штрафних
(фінансових) санкцій з відповідачів за
порушення приписів Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні».

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України «Про заборону грального
бізнесу в Україні», п. 18 ч. 1 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» подакові інспекціі мають
право звертатися у передбачених
законом випадках до судових органів із
заявою (позовною заявою) про
застосування санкцій, пов'язаних із
забороною організації і проведення
азартних ігор на території України.

Приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»
встановлено, що до суб'єктів
господарювання, які організовують і
проводять на території України азартні
ігри, застосовуються фінансові санкції
у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання, а
прибуток (дохід) від проведення такої
азартної гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»
гральним бізнесом є діяльність з
організації та проведення азартних
ігор у казіно, на гральних автоматах, у
букмекерських конторах та в
електронному ( віртуальному ) казіно, що
здійснюють організатори азартних ігор
з метою отримання прибутку. Азартну гру
законодавець визначає будь-яку гру,
умовою участі в якій є внесення гравцем
ставки, що дає змогу отримати виграш
(приз), і результат якої повністью або
частково залежить від випадковості.

Абзацом 4 частини 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про заборону
грального бізнесу в Україні» Кабінет
Міністрів України зобов'язано прийняти
нормативно-правові акти необхідні для
реалізації даного Закону.

Проте, на час розгляду справи
нормативно-правових актів, які б
забезпечували реалізацію норм
вищезазначеного Закону, зокрема
визначали б порядок здійснення
перевірки, порядок доведення обставини
здійснення організації та проведення
азартних ігор, під час розгляду справи
не прийнято, а тому застосуванню
підлягають норми ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідно до якої доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Як вбачається з матеріалів справи,
протоколом огляду місця події,
матеріалами податкової перевірки,
доданими до матеріалів справи
письмовими поясненнями та показами
свідків, матеріалами оперативної
відео-зйомки підтверджуються факти
здійснення діяльності з організації та
проведення азартних ігор, що
здійснювалась організатором з метою
отримання прибутку за адресою: АДРЕСА_1.
Умовами участі в азартній грі, було
внесення гравцем ставки, що давало
змогу отримати виграш (приз) та
результат якої повністю або частково
залежав від випадковості.

Крім того, судами встановлено, що
приміщення, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, в якому на час проведення
перевірки знаходилися гральні
автомати, належить на праві власності
ОСОБА_2 На момент проведення перевірки
вказане приміщення було передано у
строкове використання на підставі
договору оренди від 17.06.2009 укладеного
між ОСОБА_2 (орендодавець) та ОСОБА_1
(орендар) строком дії до 17.03.2010 з метою
ведення господарської діяльності.

З огляду на те, що ОСОБА_2 не здійснював
діяльності, що порушує законодавчі
приписи Закону України «Про заборону
грального бізнесу в Україні», висновок
суду апеляційної інстанції про відмову
у задоволенні позовних вимог в частині
застосування стягнення фінансових
санкцій у вигляді штрафу до ОСОБА_2 є
правомірним.

Доводи касаційних скарг зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 210, 2201, 223, 224, 230, 231, ч.5
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги ОСОБА_1 та Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області залишити
без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 09.08.2010 та
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.01.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, на підставі та у строки,
передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв