Справа № 2-а-3510/11
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гнип
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Семенівської
районної державної адміністрації
Чернігівської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання
виплатити компенсацію вартості
путівки, за апеляційною скаргою
Управління праці та соціального
захисту населення Семенівської
районної державної адміністрації
Чернігівської області на постанову
Семенівського районного суду
Чернігівської області від 29.03.2011 року, -

В С Т А
Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просив зобов'язати відповідача
виплатити суму компенсації 50 процентів
середньої вартості путівки в Україні
за 2010 рік.

Постановою Семенівського районного
суду Чернігівської області від 29.03.2011
року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що постанову суду слід
скасувати з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України - за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про задоволення позову,
виходячи з того, що відповідачем
порушено вимоги ст. 23 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Однак, колегія суддів не погоджується з
позицією суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є непрацюючим пенсіонером,
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Згідно ст. 23 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 4 надається першочергове
щорічне забезпечення пільговою
санаторно-курортною путівкою або
путівкою на відпочинок чи компенсація
за їх бажанням 50 процентів середньої
вартості путівки в Україні.

Виплата компенсації здійснюється за
рахунок видатків, передбачених
Мінсоцполітики у Державному бюджеті на
відповідний рік, органами, що
організовують оздоровлення осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відповідно до Положення
про організацію оздоровлення громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2000
року №800, за умови подання зазначеною
особою відповідної заяви, довідки
(форма 070-У) та фінансового документа, що
підтверджує оплату
саніторно-курортного лікування за
власні кошти.

Позивач для отримання компенсації
вартості самостійного
санітарно-курортного лікування до
управління праці не звертався та
необхідних документів та фінансового
документа, що підтверджує оплату
санітарно-курортного лікування за
власні кошти не надавав.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відсутні правові
підстави для задоволення позовних
вимог про зобов'язання провести
перерахунок та виплату компенсації в
розмірі 50% середньої вартості путівки в
Україні, оскільки позивач не звертався
до відповідача з заявою про видачу
санаторно-курортної путівки.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає позовні вимоги
необґрунтованими.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що постанову
суду першої інстанції слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 197, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Семенівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
на постанову Семенівського районного
суду Чернігівської області від 29.03.2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Семенівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання виплатити компенсацію
вартості путівки - задовольнити.

Постанову Семенівського районного
суду Чернігівської області від 29.03.2011
року - скасувати та постановити нову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Семенівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання виплатити компенсацію
вартості путівки - залишити без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, тобто з
23.01.2014 року, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови
виготовлено 23.01.2014 року.

Головуючий суддя

Кузьменко В. В.

Судді:

Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.