Справа № 2а-13556/12/2670
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Винокуров
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Старової
Н.Е.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу Пенсійного фонду
України на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 квітня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Пенсійного фонду України про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовною заявою
Пенсійного фонду України (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування рішення заступника
Голови правління пенсійного Фонду
України Є. Максимчука № 31268/Б-11 щодо
скарги позивача на рішення начальника
головного управління Пенсійного фонду
України в Миколаївській області;
поновлення порушених прав позивача
на пенсійні виплати з солідарної
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування та
на пільгові пенсійні виплати з
державного бюджету України;
зобов'язання перерахування пенсії
позивача з 01.01.2011 року з врахуванням
сплачених внесків, стажу і заробітку за
36 місяців з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року, з
використанням показника середньої
заробітної плати за попередній рік
перерахунку 2010 року; поновлення
законного права позивача на пільгові
пенсійні виплати передбачені частиною
2 ст. 56 діючого Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали від Чорнобильської
катастрофи», шляхом пільгового
підвищення розміру пенсійних виплат на
22 % врахованого заробітку,
використаного для обчислення пенсії
відповідно до ст. 40 діючого Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» при
врахованому страховому стажі 42 повних
роки; поновлення законного права
позивача шляхом підвищення розміру
додаткової пенсії за шкоду здоров'ю з 15
% до 30 % прожиткового мінімуму діючого
на момент виплати; зобов'язання
територіального управління Пенсійного
фонду України в Миколаївській області
та Корабельному районі міста Миколаєва
виконати вимоги ч. 2 ст. 46 діючого
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування».

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 15 квітня 2013
року адміністративний позов
задоволений частково.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 квітня 2013 року та
постановити нову про відмову в
задоволенні адміністративного позову.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольнивши
позовні вимоги частково, зазначив, що
відповідь відповідача від 19.01.2011 року
на скаргу позивача надана без
додержанням вимог Закону України «Про
звернення громадян».

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про звернення
громадян» під зверненнями громадян
слід розуміти викладені в письмовій
або усній формі пропозиції
(зауваження), заяви (клопотання) і
скарги. При цьому скарга - це звернення
з вимогою про поновлення прав і захист
законних інтересів громадян, порушених
діями (бездіяльністю), рішеннями
державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
посадових осіб.

Таким чином предметом дослідження в
даній справі є правомірність висновків
Відповідача, які містяться у його
листі-відповіді від 19.01.2011 року щодо
підставності та обґрунтованості
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївській області.

Враховуючи, що предметом розгляду як
Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Миколаївській області була
скарги позивача з приводу обчислення
розміру та виплати належних йому
пенсійних виплат саме за період 2010
року, суд першої інстанції вірно
зазначив, що при розгляді зазначених
скарг відповідач повинен був
застосовувати нормативні акти у
редакціях діючих протягом зазначеного
періоду.

Проте у своїй відповіді відповідач
фактично дублює положення рішення про
результати розгляду скарги, яке було
винесене начальником Головного
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області від 25.11.2010 року.
Таке дублювання має місце в частині
позиції викладеної в рішенні
Конституційного суду України від 22.05.2008
року, яким були внесені зміни до ЗУ «Про
державний бюджет на 2008 рік» до ст.ст. 40,
42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та до ст. 51 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» хоч і
були визнані неконституційними, але
водночас рішення щодо відновлення дії
зазначених норм в попередній редакції
не приймалося. Також не приймалося
рішення Верховною Радою України щодо
відновлення даних статей у редакціях,
чинних до внесення змін. Таким чином, на
думку відповідача, це не дає підстави
автоматично використовувати раніше
діючу редакцію зазначених законів для
регулювання правовідносин, які
фігурують у скарзі позивача, а тому
заява позивача задоволенню не
підлягає.

На думку суду, така позиція відповідача
є необґрунтованою та протиправною.

Відповідно до постанови Пленуму ВАСУ
від 16 березня 2012 року N 4 «Про судову
практику вирішення адміністративними
судами спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а саме абз. 6 п. 2. «визнання
неконституційними окремих положень
закону припиняє їх чинність, а у разі
визнання неконституційними положень,
якими внесено зміни до закону,
одночасно відновлює дію попередньої
редакції норми, якщо інше не зазначено
в рішенні Конституційного Суду
України». Такий висновок Пленуму ВАСУ
повністю спростовує позицію
відповідача, окреслену в оскаржуваній
відповіді.

Крім того, суд звертає увагу на питання
пов'язані із застосуванням положень ст.
51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», так як питання щодо її
застосування були відображені у
відповіді відповідача окремо.

Відповідно до п. 7 зазначеної Постанови
пленуму ВАСУ додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію, особам, віднесеним до категорії
2, 3, 4, - статтею 51 цього Закону.

Враховуючи, що предметом оскарження до
відповідача було рішення яке
охоплювало період з 01.01.2010 року
(момент з якого позивач просив провести
перерахунок) до 25.11.2010 року (момент
прийняття оскаржуваного до
відповідача рішення головного
управлінням Пенсійного фонду України в
Миколаївській області) при розгляді
скарги позивача слід приймати до уваги
редакцію ст. 51 саме у цей період.

Враховуючи вищезазначену позицію
Пленуму ВАСУ, щодо автоматичного
відновлення дії попередньої редакції
закону внаслідок визнання
неконституційними наступних змін,
діючою редакцією у той період слід
вважати ту, яка передувала внесенню
неконституційних змін, тобто редакцію
від 09.07.2007 року. Відповідно до абз. 1 ст. 51
у зазначеної редакції «Особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за
віком».

Пленумом ВАСУ також окреслено позицію
щодо порядку визначення розміру
мінімальної пенсії за віком, а саме «п.
10. Розмір мінімальної пенсії за віком,
визначений статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно з якою
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.
Судам необхідно враховувати, що
застереження з приводу поширення дії
частини першої статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» не є перешкодою
для застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого мінімального розміру пенсії за
віком. Розмір прожиткового мінімуму
щороку встановлюється законом про
державний бюджет України на
відповідний рік».

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про зобов'язання відповідача
повторно розглянути скаргу позивача
від 17.12.2010 року та прийняти рішення за
результатами такого повторного
розгляду, оскільки суд не може
перебирати на себе повноваження інших
органів влади. Суд є органом, яким, при
врахуванні наведених доводів та
представлених доказів надається
правова оцінка дій та/або
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень. В рамках даної справи
надана оцінка правовій позиції
відповідача, окресленій у його
відповіді від 19.01.2011 року, то, після
набрання даним рішенням законної сили,
такі висновки суду будуть
обов'язковими для врахування
відповідачем під час повторного
розгляду скарги позивача і винесенні
відповідного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що відповідь
відповідача від 19.01.2011 року на скаргу
позивача надана без додержанням вимог
Закону України «Про звернення
громадян», а тому апеляційну скаргу
Пенсійного фонду України необхідно
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 15 квітня 2013 - без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Пенсійного
фонду України - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали суду
виготовлений 22.01.2014 року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.