Справа № 2а-142/10/0470
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/43534/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу Синельниківського
міськрайонного центру зайнятості на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 27 вересня 2011 року у справі за
позовом Синельниківського
міськрайонного центру зайнятості до
Синельниківської селекційно-дослідної
станції Інституту зернового
господарства Української академії
аграрних наук про стягнення
заборгованості, -в с т а н о в и л
а:Синельниківський міськрайонний
центр зайнятості звернувся до суду з
позовом до Синельниківської
селекційно-дослідної станції
Інституту зернового господарства
Української академії аграрних наук про
стягнення заборгованості.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду

від 27 травня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто з Синельниківської
селекційно-дослідної станції
інституту зернового господарства
Української академії аграрних наук на
користь Синельниківського
міськрайонного центру зайнятості суму
несплачених страхових внесків
(недоїмку) у розмірі 39029 (тридцять
дев'ять тисяч двадцять дев'ять) грн. 87
коп. та пеню у сумі

11297 (одинадцять тисяч двісті дев'яносто
сім) грн. 99 коп.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду

від 27 вересня 2011 року постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

від 27 травня 2010 року скасовано та
постановлено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у
справі рішенням апеляційного суду,
Синельниківський міськрайонний центр
зайнятості звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення апеляційного суду
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що Синельниківська
селекційно-дослідна станція Інституту
зернового господарства Української
академії аграрних наук є платником
страхових внесків до Фонду
загальнообов'язкового державного
страхування України на випадок
безробіття.

Синельниківським міськрайонним
центром зайнятості з 11 жовтня 2005 року
по

13 жовтня 2005 року проведена планова
перевірка правильності нарахування та
своєчасності сплати страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття відповідача за період з 01
січня 2002 року по

01 жовтня 2005 року, за результатами якої
складено акт №60 від 13 жовтня 2005 року.

Зазначеним актом встановлено
порушення відповідачем вимог Закону
України

«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», а саме: виявлено недоїмку
по сплаті страхових внесків у сумі
390219,87 грн., та пені у сумі 11297,99 грн.

З метою стягнення з відповідача
зазначеної заборгованості, позивач
звернувся до суду з цим позовом.

Положеннями пункту 4 статті 1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
страхувальники - це роботодавці,
застраховані особи, фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності та
інші особи (включаючи юридичних осіб),
які використовують працю фізичних осіб
за договорами цивільно-правового
характеру, які відповідно до цього
Закону сплачують страхові внески.

Згідно з пунктом 3 статті 35 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» роботодавець
зобов'язаний своєчасно та в повному
розмірі сплачувати страхові внески.

Відповідно до статті 38 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» роботодавець несе
відповідальність за несвоєчасність
сплати та неповну сплату страхових
внесків, у тому числі страхових
внесків, що сплачують застраховані
особи через рахунки роботодавців.

У разі несвоєчасної сплати страхових
внесків страхувальниками або неповної
їх сплати страхувальники сплачують
суму донарахованих контролюючим
органом страхових внесків (недоїмки),
штраф та пеню.

Згідно зі статтею статті 39 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» спори, що
виникають із правовідносин за цим
Законом, вирішуються в судовому
порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову,
апеляційний суд виходив з того, що сума
недоїмки зі сплати страхових внесків
та пені, яка заявлена Синельниківським
міськрайонним центром зайнятості до
стягнення з Синельниківської
селекційно-дослідної станції
Інституту зернового господарства
Української академії аграрних наук,
позивачем не доведена.

Разом з тим, положеннями статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що суд апеляційної
інстанції може дослідити докази, які не
досліджувалися у суді першої
інстанції, з власної ініціативи або за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, якщо визнає обґрунтованим
ненадання їх до суду першої інстанції
або необґрунтованим відхилення їх
судом першої інстанції. Суд
апеляційної інстанції може дослідити
також докази, які досліджувалися судом
першої інстанції з порушенням вимог
цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції може
встановити нові обставини, якщо вони не
встановлювалися судом першої
інстанції у зв'язку із неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

При цьому, постановляючи рішення, суд
апеляційної інстанції не витребував та
не дослідив докази правильності
нарахування і своєчасності сплати
відповідачем страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття, а також не перевірив
розрахунки такої недоїмки.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі
постановлене судом рішення не є
обґрунтованим.

Отже, рішення апеляційного суду є
передчасним, оскільки при його
винесенні суд не з'ясував повно і
всебічно всіх обставин, які мають
суттєве значення для правильності
вирішення справи.

Згідно із статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанції і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, постановлене у
справі рішення суду апеляційної
інстанції підлягає скасуванню, а
справа - поверненню на новий судовий
розгляд до апеляційного суду.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Синельниківського
міськрайонного центру зайнятості
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду

від 27 вересня 2011 року у справі -
скасувати.

Справу за позовом Синельниківського
міськрайонного центру зайнятості до
Синельниківської селекційно-дослідної
станції Інституту зернового
господарства Української академії
аграрних наук про стягнення
заборгованості - повернути на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: