Справа № 2а-2497/10
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року м.
Київ К/9991/24477/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області
про перерахунок пенсії, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16 березня 2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року позивач звернувся
із зазначеним позовом посилаючись на
те, що перебуває на обліку у
відповідача та отримує пенсію за віком.
Після призначення пенсії продовжував
працювати, із заробітної плати
сплачував страхові внески. Через два
роки страхового стажу звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії та просив застосувати показник
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
що передує року звернення за
перерахунком пенсії.

Відповідач, в порушення вимог статей 40,
42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» такий перерахунок пенсії
не здійснив, чим порушив права
позивача, а тому посилаючись на ці
обставини останній просив про
задоволення позову.

Постановою Кіровського міського
суду Донецької області від 28 грудня 2010
року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16
березня 2011 року постанову суду першої
інстанції скасовано, ухвалено нову
постанову, якою позов залишено без
розгляду.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить ухвалене
судове рішення скасувати та змінити
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів дійшла висновку
про відхилення скарги з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно з частиною 3 статті 211
Кодексу адміністративного судочинства
України підставами касаційного
оскарження є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції і залишаючи позов без
розгляду у зв'язку з пропущенням
строків звернення до
адміністративного суду апеляційний
суд, на підставі наявних у справі даних
встановив і правильно виходив з того,
що позивач пропустив шестимісячний
строк звернення із адміністративним
позовом, передбачений статтями 99, 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції спірного періоду).

Так, відповідно до частини 1 і 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції спірного періоду)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його ухвала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Апеляційний суд дійшов правильного
висновку, що позов про перерахунок
пенсії за період з січня 2010 року
позивач подав у листопаді цього ж року
з пропущенням строків звернення до
адміністративного суду.

За таких обставин та враховуючи
відсутність належних доказів про
поважність його пропущення та вимоги
норм процесуального права, суд дійшов
правильного висновку про залишення
позову без розгляду.

Рішення апеляційного суду відповідає
дійсним обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
судовій практиці, доводи касаційної
скарги його висновків не спростовують,
такі ґрунтуються на помилковому
трактуванні правових норм, а тому
підстав для скасування судового
рішення колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 березня
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.