Справа № 826/17959/13-а
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2013 року 10:25 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Каракашьяна С.К., при секретарі
судового засідання Бабич Г.Ю., за участю
представників сторін: представника
позивача Турської М.В. представника
відповідача Бондаренко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства
до Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва
Головного управління Міндоходів у м.
про скасування податкового
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулося Приватне
підприємство «Медмаркет Сервіс» з
позовом до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва Головного управління Міндоходів
у м. Києві, в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 16.07.2013р.
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
зазначене рішення винесене на підставі
помилкового висновку акта перевірки
про відсутність у позивача права на
віднесення сум податку на додану
вартість, сплаченого контрагенту, до
податкового кредиту.
При цьому позивач посилається на те, що
податковий кредит позивача
підтверджений податковими накладними,
виписаними платником ПДВ. Також
позивач стверджує, що податкові
накладні відповідають нормативно
встановленим вимогам.
Відповідачем у наданому відзиві
позовні вимоги заперечуються повністю
з огляду на правомірність прийнятого
рішення.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва Державної податкової служби
(Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві) було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ПП
«Медмаркет Сервіс» () з
питань правильності нарахування та
своєчасності сплати до бюджету податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з ТОВ «Діамант Делюкс» ()
за період з 01.01.2011р. по 30.04.2013р., за
результатами якої складено Акт від
27.06.2013 №458/22-509/30348513 (далі - акт
перевірки).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 201.1, 201.6 201.10 ст.201
Податкового кодексу України, наказу
Міністерства фінансів України «Про
затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної» від 01.11.2011 року
за №1333/20071, п. 1 та 2 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.п. 2,5 п. 2
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. №88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції 05.06.1995р. №168/704 (із змінами і
доповненнями), що призвело до заниження
податку на додану вартість на загальну
суму 2 484,00 грн., в тому числі по періодам:
за квітень 2012року у сумі 1 306,00 грн., за
червень 2012 року у сумі 1 178,00 грн.

На підставі висновків вказаного акта
перевірки відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
16.07.2013р. №, яким, згідно з п.54.3.2 п.54.3
ст. 54 Податкового кодексу України,
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість на загальну суму 3 105
грн. в тому числі в сумі 2 484,0 грн. -
основного платежу, та в сумі 621,0 - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

В ході передвіки встановлено, що ПП
«Медмаркет Сервіс» мало
взаємовідносини з ТОВ «Діамант Делюкс»
() за період з 01.04.2012р. по
30.06.2012р.

Зокрема, встановлено, що між ПП
«Медмаркет Сервіс» (Покупець) в особі
директора Денисенка С.А. та ТОВ
«Діамант Делюкс» (Продавець) в особі
директора Непотрібний О.І. були
укладені договори купівлі - продажу від
02.04.2012р. №0204, від 17.04.2012р. №1704, від
03.05.2012р. №0305, від 23.05.2012р. №2305, від
06.06.2012р. №0606, за умовами даних договорів
Продавець передає у власність Покупця
товар, а Покупець сплачує найменування
товару в асортименті, кількості та за
цінами, які зазначені у специфікації
або рахунках-фактурах, що додаються до
договору і є його невід'ємними
частинами.

На виконання умов договору позивачем
отримано від ТОВ «Діамант Делюкс»
податкові накладні від 03.04.2012р. №0304/12,
від 18.04.2012р. №1804/12, від 03.05.2012р. №0305 (не
була включена до складу податкового
кредиту), від 23.05.2012р. №2305/12 (не була
включена до складу податкового
кредиту), від 06.06.2012р. №0606/12 (не була
включена до складу податкового
кредиту).

Суми податку на додану вартість
зазначеними податковими накладними
включено до складу податкового кредиту
та відображено у реєстрі отриманих
податкових накладних, які відповідають
даним додатку 5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість, даним декларації з ПДВ та
даним реєстру податкових накладних.

Розрахунки між підприємствами
проводились через розрахунковий
рахунок.

Також, в акті перевірки зазначено, що
ДПІ у Святошинському районі м. Києва
ДПС надійшла постанова старшого
слідчого СВ ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва ДПС від 29.03.2013р., по
матеріалам досудового розслідування
за №00000073 від 30.11.2012року, за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.
205, ч. 3 ст. 212 Кримінального Кодексу
України.

Як свідчать матеріали перевірки, 21.12.12
прокуратурою Шевченківського району
м.Києва, кримінального провадження за
№0000099, №0000100, №0000101,
№0000102, №0000103 об'єднані з
кримінальним провадженням №0000073
та СВ ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва ДПС розпочато досудове
розслідування за ознаками
кримінального правопорушення
передбаченого ч.2 ст. 205, ч.3 ст. 212 КК
України.

Також вказано, що 21.03.2013р. в рамках
кримінального провадження проведено
обшук за адресою: м. Київ, Чоколівський
бульвар, 3кв. 4 за результатами якого
виявлено та вилучено печатки
підприємств серед яких ТОВ «Діамант
Делюкс», ТОВ «Гранд Інвест Плюс» та
документи фінансово-господарської
діяльності вказаних підприємств по
взаємовідносинах з підприємствами
контрагентами, що підтверджує факт
використання реквізитів вказаних
підприємств для прикриття незаконної
діяльності іншим суб'єктам
господарської діяльності.

27.03.2013р. до Єдиного реєстру досудових
розслідувань внесені відомості за
фактом фіктивного підприємництва
серед ТОВ «Діамант Делюкс», ТОВ «Гранд
Інвест Плюс» за ознаками кримінального
правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205
КК України, яке об'єднано з
кримінальним провадженням №0000073.

Враховуючи вищевикладене, відповідач
дійшов висновку, що податковий кредит
відповідно до податкових накладних,
які виписані ТОВ «Діамант Делюкс», не
можуть бути використані позивачем в
податковому обліку.

Суд із зазначеними посиланнями
відповідача не погоджується, виходячи
з нижчевикладеного.

Відповідно до статті 198.3 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається,
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно зі статтею 198.1 вищезазначеного
кодексу, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Статтею 198.2 ПК України встановлено, що
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до статті 201.10 ПК
України, податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При цьому, згідно із статтею 201.8, право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Матеріали справи містять податкові
накладні, які зазначені в акті
перевірки, виписані позивачу його
контрагентом, в той же час акт
перевірки позивача не містить жодних
зауважень щодо її змісту та інформації
про відсутність статусу платника
податку у контрагента позивача станом
на дату їх виписки.

Отже, відповідачем не
заперечується наявність у позивача
податкових накладних, виписаних
зареєстрованим платником податку.

Згідно з частиною 1 статті 67
Конституції України, кожен
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в порядку і розмірах,
установлених законом.

В акті перевірки відсутні посилання на
ухиляння контрагентом позивача від
уплати податків та зборів, визначення
їм податкових зобов'язань, винесення
вироків посадовим особам підприємств
або будь-які інші відомості, які можуть
бути визначені як підстави та докази
укладення угод з метою, що порушує
публічний порядок.

Зокрема, суд ухвалою від 14.11.2013р.
витребував у відповідача копії
податкових декларацій контрагентів
позивача, докази визначення їм
податкових зобов'язань, копії пояснень
посадових осіб та інформацію про
наявні кримінальні справи, та всі
документи, на підставі яких було
призначено та проведено перевірку.
Натомість, суду вищезазначену
інформацію відповідач не надав.

Отже, виходячи з вищенаведеного, на час
розгляду справи не було встановлено
наявність умислу у вищезазначеного
контрагента позивача на укладення
угоди, спрямованої на ухилення від
сплати податків.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем з даним контрагентом були
укладені договори купівлі - продажу від
02.04.2012р. №0204, від 17.04.2012р. №1704, від
03.05.2012р. №0305, від 23.05.2012р. №2305, від
06.06.2012р. №0606.

На виконання даних договорів були
оформлені первинні документи, а саме
податкові накладні та видаткові
накладні.

За вищезазначеним договорами
позивачем було придбано товар згідно з
специфікації. Даний товар, отриманий
позивачем, не є обмеженням в цивільному
обороті, отриманим внаслідок вчинення
злочину, сама по собі операція з
отримання даного товару, також, не може
бути визначена судом як порушення
встановленого порядку.

Матеріалами справи підтверджується
фактичне отримання вказаного товару
позивачем та використання його у
власній господарській діяльності -
продаж третім особам.

Відповідачем ні під час проведення
перевірки, ні під час судового розгляду
зауважень щодо даних документів не
надано.

З вищезазначених документів судом
вбачається правомірність формування
позивачем податкового кредиту.

Так, згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
прийнятого ним рішення.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов Приватного підприємства
«Медмаркет Сервіс» задовольнити
повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві № від 16.07.2013р.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства, та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
С.К. Каракашьян