Справа № 806/435/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 січня 2014 року
Житомир справа №
806/435/14

Категорія 2

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Шимонович Р.М.,
розглянувши клопотання прокурора
Баранівського району про забезпечення
позову в адміністративній справі за
позовом прокурора Баранівського
району Житомирської області до
Баранівської районної ради, голови
Баранівської районної ради про
визнання нечинним та незаконним
рішення, визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Житомирського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року відкрито провадження в
адміністративній справі за позовом
прокурора Баранівського району
Житомирської області до Баранівської
районної ради, голови Баранівської
районної ради про визнання нечинним та
незаконним рішення, визнання дій
протиправними.

В порядку забезпечення позову прокурор
заявив клопотання про забезпечення
позову шляхом:

- заборони голові Баранівської
районної ради оприлюднювати рішення
Баранівської районної ради від 28.01.2014 р.
"Про затвердження вимоги Баранівської
районної ради до Президента України як
гаранта Конституції України";

- зупинення дії рішення Баранівської
районної ради від 28.01.2014 р. "Про
затвердження вимоги Баранівської
районної ради до Президента України як
гаранта Конституції України".

В обґрунтування заяви зазначив, що
оскаржуване рішення прийняте
відповідачем всупереч Конституції
України, Закону України "Про місцеве
самоврядування" та іншого
законодавства, що регламентує
діяльність органів місцевого
самоврядування, перевищуючи свої
повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст.118 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), клопотання про
забезпечення адміністративного позову
розглядається не пізніше наступного
дня після його одержання й у разі
обґрунтованості та терміновості
вирішується ухвалою негайно без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглядати клопотання про
забезпечення позову у відсутності
представників сторін на підставі
наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 117 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд за клопотанням позивача
або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, або
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також якщо очевидними є
ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання судового рішення в разі
задоволення позовних вимог.

Під час вирішення питання щодо вжиття
заходів забезпечення
адміністративного позову суд враховує
інтереси як позивача, так і
відповідача. Суд зазначає, що при
розгляді заяв про забезпечення позову
не вирішується питання про законність
або обґрунтованість позовних вимог по
суті.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 34 Конституції України, кожному
гарантується право на свободу думки і
слова, на вільне вираження своїх
поглядів і переконань. Кожен має право
вільно збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію усно, письмово або в інший
спосіб - на свій вибір. Здійснення цих
прав може бути обмежене законом в
інтересах національної безпеки,
територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" передбачено,
що сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Питання, вирішення яких віднесено до
компетенції сільських, селищних,
міських рад визначені ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні". Серед таких немає повноважень
органів місцевого самоврядування щодо
винесення депутатського звернення на
сесію ради та винесення рішення про
підтримку такого звернення.

Крім цього, питання скасування законів,
прийнятих Верховною Радою України
16.01.2014 р. та повернення Конституції
України в редакції 2004 року, відставки
Уряду та Президента України,
відповідно до Розділу IV Конституції
України, належить виключно парламенту -
Верховій Раді України, яка є єдиним
органом законодавчої влади в Україні і
до повноважень якої належить внесення
змін до Конституції України в межах і
порядку, передбачених розділом XIII цієї
Конституції, законів України та
прийняття резолюції недовіри Кабінету
Міністрів України.

Суд бере до уваги доводи прокурора про
те, що оскаржуване рішення може
викликати суспільний резонанс,
підірвати авторитет органу місцевого
самоврядування та влади, призвести до
зміни конституційного ладу
насильницьким шляхом незаконного
захоплення державної влади.

Отже, суд дійшов висновку про
обґрунтованість клопотання прокурора
про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову до ухвалення
рішення в даній адміністративній
справі шляхом заборони голові
Баранівської районної ради
оприлюднювати рішення Баранівської
районної ради від 28.01.2014 р. "Про
затвердження вимоги Баранівської
районної ради до Президента України як
гаранта Конституції України" та
зупинення дії рішення Баранівської
районної ради від 28.01.2014 р. "Про
затвердження вимоги Баранівської
районної ради до Президента України як
гаранта Конституції України".

Керуючись ст.ст. 117, 118 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Баранівського
району про забезпечення позову
задовольнити.

Заборонити голові Баранівської
районної ради оприлюднювати рішення
Баранівської районної ради від 28.01.2014 р.
"Про затвердження вимоги Баранівської
районної ради до Президента України як
гаранта Конституції України", до
набрання законної сили рішенням у
даній справі.

Зупинити дію рішення Баранівської
районної ради від 28.01.2014 р. "Про
затвердження вимоги Баранівської
районної ради до Президента України як
гаранта Конституції України", до
набрання законної сили рішенням у
даній справі.

Копію ухвали для виконання направити
голові Баранівської районної ради та
Баранівській районній раді.

Ухвала є обов'язковою для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Р.М.Шимонович