Справа № 463/77/14-а
Суддя: Шеремета Г. І.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2014 р.

м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремета Г.
І. ,

при секретарі судових засідань
Козак О.

з участю представника позивача

відповідача

перекладача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
адміністративну справу за позовом
Львівського прикордонного загону
Західного Регіонального управління
Державної прикордонної служби України
до ОСОБА_1 про примусове видворення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, в якому просить суд
постановити рішення про примусове
видворення громадянина Туреччини
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території
України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач, вчинив незаконне, в
міжнародному пункті пропуску через
державний кордон України для
повітряного сполучення «Львів»,
перетинання державного кордону із
України, саме під час оформлення
пасажирів, які слідували з України в
Італію авіарейсом Львів-Мілан WAU №6781
подав під час проходження паспортного
контролю підроблений документ, а саме
паспорт громадянина Туреччини для
виїзду за кордон НОМЕР_1 від.2.08.2012 року
на ім»я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому
виявлено часткову підробку документа,
а саме замінена інформаційна сторінка.
9.01.2014 року Залізничним районним судом
м. Львова громадянина Туречинни ОСОБА_1
було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу. Просить врахувати, що
підставою для видворення відповідача є
ще й те, що у останнього відсутня
можливість самостійного повернення на
Батьківщину; відсутність на території
України родинних зв'язків; відкритий
намір нелегальним шляхом потрапити до
країн Західної Європи, що дозволяє
зробити висновок, що відповідач
ухилятиметься від виконання рішення
про примусове повернення. З наведених
вище мотивів, змушений звернутись до
суду із згаданим позовом,
обґрунтованість якого вважає
доведеною.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
наведених вище мотивів, додатково
пояснив, що у відповідача відсутні
документи на право перебування на
території України та легального
перетину державного кордону України.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав повністю, пояснив, що не знав, що
має підроблений паспорт, такий йому
виготовили у Туреччині. Просить надати
йому можливість повернутися додому.

Заслухавши доводи представника
позивача, пояснення відповідача,
з'ясувавши дійсні обставини справи та
дослідивши докази, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Згідно з ч.4 ст.50 КАС України, громадяни
України, іноземці чи особи без
громадянства можуть бути
відповідачами за адміністративним
позовом суб'єкта владних повноважень
про примусове видворення іноземця чи
особи без громадянства з України.

Постановою Залізничного районного
суду м.Львова від 09.01.2014 року,
встановлено, що відповідач 7.01.2014 року
вчинив спробу незаконного перетинання
державного кордону України в пункті
пропуску через державний кордон
«Львів».

За такі дії відповідача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 204-1 КпАП України та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 1700 грн.

За правилами ч. 1 ст. 30 Закону України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства" центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення.

Як вбачається зі змісту пояснень
відповідача, останній прибув на
територію України з метою мігрувати в
країни Європейського союзу для
працевлаштування.

Як вбачається з висновку експерта від
16.01.2014 року №6/32 виготовленим
науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром
бланк паспорта громадянина Республіки
Турції номер НОМЕР_1 заповнений на ім»я
ОСОБА_2, який вилучений в нього 7.01.2014
року працівниками еаропорта м.Львова
виготовлений уповноваженим
поліграфічним підприємством, яке
здійснює виготовлення бланків типових
документів крім сторінки із
установчими даними пред»явника
документа. У представленному на
експертизу паспорті наявна заміна
первинних реквізитів, тобто на другій
сторінці має місце відокремлення
ламінаційного покриття, знищення
першопочаткового зображення особи
власника документа та першопочаткових
даних власника паспорта, а в подальшому
нанесення нових даних - зображення
особи та анкетних даних власника
паспорта з використанням комп»ютерної
чи іншої множильної техніки
струменевим способом та повторним
нанесенням ламінаційної плівки.

Представлені позивачем документи та
пояснення відповідача свідчать про те,
що реалізуючи свої права та свободи,
відповідач міг встановленим порядком
іммігрувати в Європейські країни, не
завдавши шкоди національним інтересам
України. Проте вибрав найбільш легкий
та незаконний спосіб перетину кордону
без належних на це документів.

Встановлені судом обставини, а саме
відсутність у громадянина Туречинин
ОСОБА_1 близьких родичів на території
України, власного житла, постійного
джерела існування, незаконний перетин
ним державного кордону України в
напрямку до країн Європейського Союзу
свідчать про те, що останній порушив
вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище
Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30
цього ж Закону підлягає видворенню,
оскільки є достатні та обґрунтовані
підстави вважати, що останній
ухилиться від самостійного та
добровільного залишення території
України, так як кошти на проїзд у нього
відсутні, також і відсутні родинні
зв'язки в Україні, і в подальшому,
враховуючи його наміри потрапити до
країн Європейського союзу, є підстави
вважати, що він може повторити спробу
незаконного перетину державного
кордону. Тому вимогу про видворення суд
вважає обґрунтованою та приймає
рішення про її задоволення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог, які
відповідають дійсним обставинам та
матеріалам справи, а позов таким, що
підлягає до задоволення в повному
обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 7-14, 50, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-5 КАС
України, ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства", суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина
Туреччинни ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Личаківський районний суд м.
Львова в п'ятиденний строк з дня її
проголошення.

Суддя
Шеремета Г. І.