Справа № 819/3399/13-а
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2013-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3399/13-a

28 грудня 2013 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючої судді Ходачкевич Н.І.

При секретарі судового засідання
Цимбал А.

за участю представника позивача:
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4 до
Реєстраційна служба Бережанського
районного управління юстиції про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_5 (далі-позивач) звернулась до
суду з адміністративним позовом до
реєстраційної служби Бережанського
районного управління юстиції
Тернопільської області (далі
відповідач) про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на те, що 20.03.2000
року зборами уповноважених селянської
спілки позивачу було виділено майновий
пай в натурі (частину приміщення
кахельного цеху). Рішенням №7945375 від 14
листопада 2013 року реєстраційною
службою Бережанського районного
управління юстиції Тернопільської
області позивачу було відмовлено у
державній реєстрації права власності
на майновий пай, що розташований:
АДРЕСА_1. Позивач вважає, що дане
рішення є незаконним, не відповідає
вимогам чинного законодавства, а тому
просить визнати неправомірною відмову
у державній реєстрації права на об'єкт
нерухомого майна та зобов'язати
реєстраційну службу Бережанського
районного управління юстиції
Тернопільської області зареєструвати
за позивачем право власності на 24/100
частки об'єкту нерухомого майна
(приміщення кахельного цеху), який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з мотивів викладених
в позовній заяві та просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, подав письмові
заперечення в яких проти позову
заперечив, з підстав викладених у
запереченнях, справу просить
розглядати без участі представника.
Зазначив, що дійсно позивач звертався
до відповідача з пакетом документів
для проведення реєстрації за ним права
власності на 24/100 частки об'єкту
нерухомого майна (приміщення
кахельного цеху), який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Державний реєстратор
реєстраційної служби встановив, що
об'єктом заявленного права у поданих
позивачем документах, які
підтверджують виникнення права
власності, є "майновий пай", що не
входить до визначеного Законом
вичерпного переліку об'єктів
нерухомого майна, стосовно яких
проводиться державна реєстрація прав.
Тому відмова у державній реєстрації
права власності у такому випадку є
правомірною. Відтак, просить відмовити
в задоволенні адміністративного
позову.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення представників позивача,
оцінивши представлені у справі докази
у їх сукупності, на підставі чинного
законодавства, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 20 березня 2000 року
на зборах уповноважених селянської
спілки "Урманське" було вирішено
припинити членство ОСОБА_5 в селянській
спілці та виділити їй майновий пай в
натурі (приміщення кахельного цеху), що
становить 4385,00 грн., або 24/100 приміщення
кахельного цеху, про що свідчать витяги
з протоколу №1 зборів уповноважених
селянської спілки "Урманське"
Бережанського району Тернопільської
області від 20.03.2000 року та акт
прийняття-передачі.

27 грудня 2002 року Урманською сільською
радою Бережанського району
Тернопільської області на ім'я ОСОБА_5,
було видано свідоцтво про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства (майновий сертифікат)
серії ТР-І №012796.

16 травня 2013 року Бережанським обласним
комунальним міжрайонним бюро
технічної інвентаризації було
виготовлено технічний паспорт на
кахельний цех. Рішенням №16 від 22 травня
2013 року Урманська сільська рада
вирішила присвоїти юридичну адресу
нежитлового будинку (кахельного цеху),
яке знаходиться в АДРЕСА_1.

Позивач 14.11.2013 року звернувся до
реєстраційної служби Бережанського
районного управління юстиції
Тернопільської області із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. Разом із заявою позивачем
було подано копії документів:
свідоцтво право власності на майновий
пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
ТР-1 №012796, акт прийняття-передачі від
22.03.2000р., технічний паспорт №?237 від
16.05.2013 р., витяг з протокол №1 зборів
уповноважених селянської спілки
"Урманське" Бережанського район від
20.03.2000р., рішення виконкому Урманської
сільської ради №16 від 22.05.2013 р.,
квитанцію про оплату за надання
адміністративних послуг.

Рішенням №7945375 від 14.11.2013 року позивачу
відмовлено у державній реєстрації
права власності на об"єкт нерухомого
майна з тих мотивів, що "майновий пай" не
входить до переліку об"єктів
нерухомого майна, стосовно яких
проводиться державна реєстрація прав.

Згідно п.1. ч.1. ст.4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV
від 01.07.2004 року (далі - Закон №1952)
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме право власності на нерухоме майно.

Як встановлено п.5. ч.1. ст.18 Закону №1952
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, що підтверджує
виникнення права власності при
здійсненні державної реєстрації прав
на нерухоме майно, видається фізичним
особам та юридичним особам, що вийшли
зі складу засновників (учасників)
юридичної особи за рішенням органу,
уповноваженого на це установчими
документами, отримали у власність
об'єкт нерухомого майна, переданий їм.

Визначення розмірів майнових паїв
членів колективних
сільськогосподарських підприємств та
видача свідоцтв регулюється "Порядком
визначення розмірів майнових паїв
членів колективних
сільськогосподарських підприємств та
їх документального посвідчення"
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України "Про врегулювання
питань щодо забезпечення захисту
майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектору
економіки" від 28 лютого 2001 року №177(
далі Порядок №177).

Пунктом 7 Порядку №177 визначено, що
Законом України "Про колективне
сільськогосподарське підприємство"
встановлено право кожного члена
підприємства на пайовий фонд майна, яке
залежить від його трудового внеску.

Згідно ст.9 Закону України "Про
колективне сільськогосподарське
підприємство" від 14 лютого 1992 року N
2114-XII трудовий внесок кожної особи
визначається з урахуванням розміру
всіх форм оплати праці за період
членства у цьому підприємстві.

У разі виходу з підприємства його члени
мають право на пай натурою, грішми або
цінними паперами відповідно до розміру
та структури пайового фонду або в іншій
формі, за згодою сторін.

Згідно абз.1. п.13. та абз.1. п.14. Порядку
№177 майновий пай члена підприємства
документально підтверджується
свідоцтвом про право власності на
майновий пай члена підприємства за
зразком згідно з додатком. Свідоцтво
видається сільською, селищною або
міською радою згідно із списком осіб,
які мають право на майновий пай
підприємства.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_5, як
член колективного
сільськогосподарського
приватно-орендного підприємства
"Урманське" мала право на майновий пай
у розмірі 4385,00грн. Рішенням зборів
уповноважених від 20.03.2000р. припинено її
членство і разом з іншими пайовиками
виділено майно в натурі (кафельний
цех), де частка вартості приміщення
становить 4385,00 грн. Повна балансова
вартість приміщення кафельного цеху
становить 18000 грн.

Таким чином, враховуючи вимоги
вищенаведених норм Закону, суд вважає,
що реєстраційна служба неправомірно
відмовила позивачу у державній
реєстрації за ним права власності на
24/100 частки об"єкту нерухомого майна
(приміщення кафельного цеху) по
АДРЕСА_1, який виділено йому в рахунок
майнового паю.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади, місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до ч.1. ст.6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1. ст.69 КАС доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що позивачем
було надано відповідачу всі необхідні
документи для проведення реєстрації
речових прав на нерухоме майно, а тому,
вимоги позивача є обґрунтованими,
відповідають дійсним обставинам та
матеріалам справи, ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства, а отже
підлягають до задоволення в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 70, 71, 160-163, КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати неправомірною відмову
реєстраційної служби Бережанського
районного управління юстиції
Тернопільської області від 14.11.2013 року
у державній реєстрації за ОСОБА_5 права
власності на 24/100 частки об'єкту
нерухомого майна (приміщення
кахельного цеху), який розташований за
адресою АДРЕСА_1.

3. Зобов'язати реєстраційну службу
Бережанського районного управління
юстиції Тернопільської області
зареєструвати за ОСОБА_5 право
власності на 24/100частки об'єкту
нерухомого майна (приміщення
кахельного цеху), який розташований за
адресою АДРЕСА_1.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної
сили в порядку, визначеному ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови
виготовлено 29.01.2014р.

Суддя
Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя
Ходачкевич Н.І.