Справа № 2а-1357/12/2170
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/78179/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О., Мироненка О.В., Чумаченко
Т.А.,

секретаря судового засідання: Носенко
Л.О.,

розглянувши відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ПАТ «Київстар» до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Херсонській області про
визнання незаконними та скасування
постанови і припису, за касаційною
скаргою ПАТ «Київстар» на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року і ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 року, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2012 року ПАТ «Київстар»
звернулось до суду з вказаним позовом,
у якому просило визнати незаконними та
скасувати припис Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області б/н від 16.03.2012 та
постанову № 50/к від 04.04.2012.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що
спірними приписом та постановою
безпідставно, без врахування всіх
обставин, зупинено експлуатацію мереж
зв'язку для забезпечення послуг
Інтернету та передачі даних, монтаж
внутрішньо-будинкових стояків слабих
струмів мереж широкосмугового доступу
фіксованого зв'язку та накладено штраф
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності. Посилалось
на те, що у відповідності до вимог
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та ДБН
А.2.2-3-2004 «Проектування. Склад, порядок
розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва», Правил визначення
вартості будівництва, затверджених
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України № 174 від 27.08.2000,
широкосмугова мережа абонентського
доступу не відноситься до об'єктів
будівництва, а тому проведені
товариством роботи не відносяться до
будівельних. Крім того зазначало, що
перевірка була проведена з порушенням
вимог чинного законодавства, оскільки
у постанові не було вказано
конкретного об'єкту зв'язку, що
перевірявся, та його місцезнаходження,
за відсутності керівника товариства
або його заступника. Вказувало, що
широкосмугова мережа абонентського
доступу була створена з урахуванням
всіх вимог чинного законодавства. За
таких обставин посилалось на
відсутність підстав для прийняття
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області припису б/н від
16.03.2012 та постанови № 50/к від 04.04.2012.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 червня
2012 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Київстар»,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

З`ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення касаційної скарги з таких
підстав.

Встановлено, що за результатами
позапланової перевірки щодо
будівництва мереж зв'язку для
забезпечення послуг Інтернету та
передачі даних, монтажу
внутрішньо-будинкових стояків слабих
струмів мереж широкосмугового доступу
фіксованого зв'язку ПАТ «Київстар»,
Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області виявлено, що
товариство експлуатує не прийняті в
експлуатацію мережі зв'язку для
забезпечення послуг Інтернету та
передачі даних, внутрішньо-будинкові
стояки слабих струмів мереж
широкосмугового доступу фіксованого
зв'язку, що є порушенням вимог статті 39
Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності» № 3038-VI від
17.02.2011 (далі - Закон № 3038-VI).

На цій підставі Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області прийнято спірний у
цій справі припис б/н від 16.03.2012, у якому
вимагалось зупинити позивачем
експлуатацію не прийнятих в
експлуатацію мереж зв'язку для
забезпечення послуг Інтернету та
передачі даних, монтаж
внутрішньо-будинкових стояків слабих
струмів мереж широкосмугового доступу
фіксованого зв'язку.

Постановою Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області № 50/к від 04.04.2012,
яка також є предметом спору у справі, з
тих самих підстав, описаних вище, ПАТ
«Київстар» визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абзацом
1 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у
розмірі 19620 грн.

Відмовляючи у задоволені позову суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
проведені ПАТ «Київстар» роботи
пов'язані з встановленням нового
обладнання та проведенням будівельних
робіт, оскільки ці роботи полягають у
встановленні розподільчих
мультисервісних вузлів у металевих
антивандальних шафах на технічних
поверхах багатоповерхових будинків,
прокладанні кабелю по зовнішніх та
внутрішніх стінах будинків для
забезпечення абонентського доступу,
введенні траси повітряних кабельних
ліній через стіни будинків, слухові
отвори та вікна технічних поверхів,
виконанні штроблення та пробивання
отворів у бетонних та цегляних стінах,
міжповерхових перекриттях, здійсненні
монтажу внутрішньо-будинкових стояків
слабих струмів з труб ПВХ з
прокладанням кабелю.

За таких обставин суди дійшли висновку
про протиправну експлуатацію
позивачем не прийнятих в експлуатацію
мереж зв'язку для забезпечення послуг
Інтернету і передачі даних та монтаж
внутрішньо-будинкових стояків слабих
струмів мереж широкосмугового доступу
фіксованого зв'язку, а відтак прийняті
Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області спірні припис та
постанова є законними та
обґрунтованими.

Проте, з таким висновком судів
попередніх інстанцій колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погодитись не може, оскільки він
зроблений на неповно з'ясованих
обставинах та в порушення вимог
чинного законодавства.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності і
спрямованість на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів встановлює Закон № 3038-VI.

Згідно зі статтею 6 вказаного Закону, у
редакції на час спірних правовідносин,
управління у сфері містобудівної
діяльності здійснюється Верховною
Радою України, Кабінетом Міністрів
України, Верховною Радою Автономної
Республіки Крим, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим,
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури, іншими спеціально
уповноваженими органами
містобудування та архітектури,
місцевими державними адміністраціями,
органами місцевого самоврядування.

У частині 1 статті 34 Закону № 3038-VI, у
редакції на час спірних правовідносин,
визначено, що замовник має право
виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт Державній
архітектурно-будівельній інспекції
України або її територіальному органу
за місцезнаходженням об'єкта
будівництва - щодо об'єктів,
будівництво яких здійснюється на
підставі будівельного паспорта, які не
потребують реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт
або отримання дозволу на виконання
будівельних робіт згідно з переліком
об'єктів будівництва, затвердженим
Кабінетом Міністрів України. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються Кабінетом
Міністрів України;

2) реєстрації відповідною інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю декларації про початок
виконання будівельних робіт - щодо
об'єктів будівництва, що належать до I-III
категорій складності;

3) видачі замовнику відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

За змістом частини 1 та абзацу 2 частини
2 статті 36 цього ж Закону право на
виконання підготовчих робіт (якщо вони
не були виконані раніше згідно з
повідомленням або зареєстрованою
декларацією про початок виконання
підготовчих робіт) і будівельних робіт
на об'єктах, що належать до I-III
категорій складності, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд надається замовнику та
генеральному підряднику чи підряднику
(у разі якщо будівельні роботи
виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт. Виконувати
будівельні роботи, підключати об'єкт
будівництва до інженерних мереж та
споруд без реєстрації зазначеної
декларації забороняється.

У частинах 1,2,5 статті 39 Закону № 3038-VI
визначено, що прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I-III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до IV
і V категорій складності, здійснюється
на підставі акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі органами
державного архітектурно-будівельного
контролю сертифіката у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації або
видачі сертифіката.

Як вже зазначалося, ПАТ «Київстар»
проведені роботи щодо встановлення
розподільчих мультисервісних вузлів у
металевих антивандальних шафах на
технічних поверхах багатоповерхових
будинків, прокладання кабелю по
зовнішніх та внутрішніх стінах
будинків для забезпечення
абонентського доступу, введення траси
повітряних кабельних ліній через стіни
будинків, слухові отвори та вікна
технічних поверхів, виконання
штроблення та пробивання отворів у
бетонних та цегляних стінах,
міжповерхових перекриттях, здійснення
монтажу внутрішньо-будинкових стояків
слабих струмів з труб ПВХ з
прокладанням кабелю.

Посилаючись на те, що ці роботи є
будівельними, Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області вказано, що
проведення їх без відповідних
документів, які дають право виконувати
такі роботи, та експлуатація не
прийнятої в експлуатацію мережі
зв'язку для забезпечення послуг
Інтернету та передачі даних,
внутрішньо-будинкові стояки слабих
струмів мереж широкосмугового доступу
фіксованого зв'язку, є порушенням вимог
статті 39 Закону № 3038-VI.

Об'єктами будівництва, як визначено у
частині 1 статті 4 Закону № 3038-VI, є
будинки, будівлі, споруди будь-якого
призначення, їх комплекси, лінійні
об'єкти інженерно-транспортної
інфраструктури.

Визначення поняття об'єкта будівництва
міститься також у чинних на час
спірних правовідносин Державних
будівельних нормах України
«Проектування. Склад, порядок
розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва ДБН А.2.2-3-2004»,
затверджених Наказом Державний
комітет України з будівництва та
архітектури № 8 від 20.01.2004 - це окремий
будинок або споруда (з усім
устаткуванням, яке до них відноситься,
інструментом і реманентом, галереями,
естакадами, внутрішніми інженерними
мережами водопостачання, каналізації,
газопроводу, теплопроводу,
електропостачання, радіофікації,
підсобними і допоміжними надвірними
будівлями, благоустроєм та іншими
роботами і витратами), на будівництво,
реконструкцію яких повинні бути
складені окремо проект і кошторис.

Крім того, згідно з Правилами
визначення вартості будівництва (ДБН
Д.1.1-1-2000), затвердженими Наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України № 174 від 27.08.2000, об'єктом
будівництва є кожна відокремлена
будівля (виробничий корпус або цех,
склад, житловий будинок тощо) або
споруда (міст, тунель, платформа тощо) з
усіма улаштуваннями (галереями,
естакадами тощо), устаткуванням,
меблями, інвентарем, підсобними та
допоміжними пристроями, що належать до
неї, а також, за необхідності, з
інженерними мережами, які прилягають
до неї.

Правову основу діяльності у сфері
телекомунікації, повноваження держави
щодо управління та регулювання
зазначеної діяльності, а також права,
обов'язки та засади відповідальності
фізичних і юридичних осіб, які беруть
участь у даній діяльності або
користуються телекомунікаційними
послугами визначає Закон «Про
телекомунікації» № 1280-IV від 18.11.2003 (далі
- Закон № 1280-IV).

У частині 6 статті 31 вказаного Закону
визначено, що суб'єкти господарювання,
які здійснюють будівництво
телекомунікаційних мереж загального
користування, можуть установлювати в
приміщеннях, що їм належать на правах
найму, телекомунікаційне обладнання,
використовувати дахи будинків і
технічні приміщення для встановлення
антен та необхідного обладнання на
підставі договору з власником
приміщення.

Також, згідно з пунктом 11 Закон № 1280-IV
оператори телекомунікацій мають право
на установлення телекомунікаційного
обладнання в приміщеннях, що належать
їм на правах найму, з дозволу власника
приміщення.

Визначення поняття мережі зв'язку, в
зв'язку з неприйняттям в експлуатацію
якої прийнято спірні припис і
постанова, міститься у пункті 3.14 Правил
пожежної безпеки в галузі зв'язку,
затверджених Наказом Державного
комітету зв'язку та інформатизації
України № 156 від 26.10.2000, згідно з яким це
- сукупність засобів та споруд зв'язку,
поєднаних в єдиному технологічному
процесі для забезпечення
інформаційного обміну.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства (далі -
КАС) України судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судові рішення, що переглядаються,
вказаним вимогам Закону не
відповідають.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
виходили лише з того, що позивачем
проводились будівельні роботи.

Питання про те, до якого з об'єктів
будівництва в розумінні статті 4 Закону
№ 3038-VI відноситься широкосмугова
мережа абонентського доступу ПАТ
«Київстар», його місце розташування,
судами не досліджувалось, у судових
рішеннях відповідні висновки відсутні.

Відсутні також висновки судів щодо
доводів позивача про те, що будівельні
роботи широкосмугової мережі
абонентського доступу ПАТ «Київстар»
були завершені до часу введення в дію
Закону України «Про відповідальність
за порушення у сфері містобудування»,
яким встановлено відповідальність за
порушення статті 34 Закону № 3038-VI.

Згідно зі статтею 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Оскільки у справі для усунення
вказаних недоліків необхідно
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу судові рішення
підлягають скасуванню, а справа
направленню на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ПАТ «Київстар» -
задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 червня
2012 року і ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2012 року - скасувати, а
справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної з моменту
проголошення і може бути переглянута з
підстав, у строк та у порядку,
визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: