Справа № 489/10768/13-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/489/44/14
Постанова

Іменем України

21 січня 2014 року
місто Миколаїв

Леніський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Курдіяш Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва про визнання
бездіяльності протиправною та
стягнення коштів,

встановив:

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва (далі -
УПФУ) в якому просив визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо невиплати йому пенсії
відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та стягнути з відповідача на його
користь суму боргу по виплаті пенсії за
жовтень 2013 року в розмірі 5 900,40 грн.,
звернути рішення в частині присудження
йому суми боргу по виплаті пенсії до
негайного виконання, зобов'язати
відповідача подати звіт про виконання
постанови суду у відповідності до
вимог діючого законодавства та
стягнути на його користь штраф у разі
неподання такого звіту.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що він є особою, яка
постраждала внаслідок ліквідації
Чорнобильської катастрофи, перебуває
на обліку та з 01.06.2010 отримує пенсію як
інвалід ІІ групи внаслідок виконання
обов'язків військової служби з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки відповідача № 18289/07 від
22.11.2013 пенсія, яка належить до виплати
відповідно до рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010
за період з 01.11.2013 по 30.11.2011 складає 8 180,10
грн., фактично виплачено 2 279,70 грн.,
різниця складає 5 900,40 грн., в зв'язку з
чим позивач змушений звернутися до
суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов в повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені ним в позовній
заяві, наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача позов не
визнала, надала суду письмові
заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок ліквідації Чорнобильської
катастрофи, перебуває на обліку та з
01.06.2010 отримує пенсію як інвалід ІІ
групи внаслідок виконання обов'язків
військової служби з ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 05.07.2010 позов ОСОБА_1 було
задоволено частково: визнано
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва в частині
невиконання з 01.06.2010 приписів ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва провести ОСОБА_1
перерахунок пенсії по інвалідності з
01.06.2010, виходячи з розміру 8 мінімальних
пенсій за віком, встановленої п. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058 від 09.07.2003 та
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до п. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058 та
виплачувати з урахуванням фактично
сплачених сум пенсії.

Ухвалою суду від 26.07.2011 роз'яснене
вказане рішення та зазначено, що
кінцевим терміном нарахування та
виплати пенсії є припинення випалти
пенсії чи припинення дії ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно довідки відповідача № 18289/07 від
22.11.2013 пенсія, яка належить до виплати
відповідно до рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010
за період з 01.11.2013 по 30.11.2011 складає 8 180,10
грн., фактично виплачено 2 279,70 грн.,
різниця складає 5 900,40 грн., в зв'язку з
чим позивач змушений звернутися до
суду з даним позовом.

Судом не приймаються до уваги
заперечення відповідача викладені в
запереченнях на адміністративний
позов від 23.12.2013 р. за вх. № 19847/08,
оскільки останні спростовуються
нормами чинного законодавства.
Відсутність коштів не може бути
підставою для невиконання рішення суду
та звуження прав громадян (ст. 22
Конституції України).

Посилання представника відповідача на
те, що належним способом захисту є не
звернення до суду з новим позовом, а
зміна порядку і способу виконання, не
приймаються судом, оскільки це питання
(про зміну) вирішено судом та ухвалою
Леніського районного суду м. Миколаєва
від 18 грудня 2012 року відмовлено в
задоволенні заяви про зміну способу
виконання рішення. Ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 12.11.2013 вищевказана ухвала залишена
без змін.

Окрім того, громадяни України мають
право на соціальний захист, якому
відповідає обов'язок держави щодо його
забезпечення. Розміри соціальних
виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави, проте мають забезпечувати
конституційне право кожного на
достатній життєвий рівень, як
передбачено ст. 48 Конституції України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 267 КАС України
суд, який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, проти якого ухвалене
судове рішення, подати у встановлений
судом строк звіт про виконання
судового рішення. За наслідками
розгляду звіту або у разі його
ненадходження у встановлений строк суд
може своєю ухвалою встановити новий
строк подання звіту та накласти на
винну посадову особу, відповідальну за
виконання постанови штраф.

На підставі вищезазначеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо визнання протиправною
бездіяльності відповідача та
стягнення з відповідача на його
користь боргу по виплаті пенсії в
розмірі 5900,40 грн., а також в частині
зобов'язання відповідача подати звіт
про виконання постанови суду у
відповідності до вимог діючого
законодавства - підлягають
задоволенню. Що ж стосується вимог
позивача про накладення на відповідача
штрафу в разі неподання такого звіту у
розмірі ста мінімальних заробітних
плат та стягнення на його користь
половини суми накладеного штрафу, то
такі вимоги є передчасними, бо
застосовуються за наслідками розгляду
поданого звіту, а тому задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 122, 160, 161, 163 КАС
України суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
визнання бездіяльності протиправною
та стягнення коштів - задовольнити
частково.

Визнати бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва щодо невиплати
позивачу пенсії, відповідно до ст. ст. 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за листопад 2013 року
неправомірною.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва на користь ОСОБА_1
заборгованість по виплаті пенсії за
листопад 2013 року в розмірі 5900,4 грн.

Судове рішення в частині стягнення
боргу за листопад 2013 року в сумі 5900,4
грн. звернути до негайного виконання.

Зобов"язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва подати до суду звіт про
виконання цієї постанови у строк до 25
лютого 2014 року.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано
набирає законної сили після розгляду
скарги апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через Ленінський
районний суд м. Миколаєва протягом
десяти днів з моменту її проголошення,
а особою, яка не брала участь в судовому
засіданні при проголошенні постанови
протягом десяти днів з моменту її
отримання.

Суддя
В. В.
Кокорєв