Справа № 251/6713/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Простинюк Н.С.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
справа №251/6713/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

при секретарі: Мосіній К.С.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_2 (довіреність від 07.06.2013),

представника відповідача
Медведєва С.І. (довіреність від 08.01.2014),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області на постанову
Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 27
листопада 2013 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області про визнання дій
неправомірними, скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
адміністративним позовом, в якому
просив визнати неправомірним рішення
відповідача № 68 від 07.11.2011 року про
відмову в призначенні пенсії на
пільгових умовах; зобов»язати УПФУ
зарахувати до його стажу роботи, що дає
право на пільгове призначення пенсії,
періоди роботи в якості газозварника з
повним робочим днем з 22.08.1992 р. по 20.01.2003
р., та призначити пенсію відповідно до
пункту «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з 30.08.2011 р.

Постановою Калінінського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
27 листопада 2013 року позов задоволено.

Не погодившись з цим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі. На
обґрунтування апеляційної скарги
наголошує на правомірності своїх дій і
зазначає, що право позивача на пільгове
призначення пенсії за Списком № 2 у
спірний період за професією
«електрогазозварник» не передбачено
чинним законодавством, крім того,
згідно наданих документів лише з 01.11.1995
р. позивач працював в акціонерному
товаристві відкритого типу «Хвиля».
Апелянт також зауважує на тому, що
відповідно до Наказу про затвердження
атестації робочих місць на АТ «Хвиля»
№ 291 від 18.07.1994 р., підтверджується право
на пільгове забезпечення за
результатами атестації згідно Списку
№ 1 професії «електрозварник ручної
зварки», в той час, як позивач з 22.08.1992 р.
працював за професіями «газозварник 3
розряду», «газорізник 4 розряду» та
«електрогазозварник 5 розряду». Отже,
проведеною на підприємстві атестацією
робочих місць не підтверджено
віднесення посад, на яких працював
позивач, до Списку №2. Апелянт
наголошує на тому, що суд не повинен
брати до уваги постанову Кабінету
Міністрів України від 01.08.92 р. № 442 «Про
порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці», зважаючи на те,
що Закон України «Про пенсійне
забезпечення» має вищу юридичну силу
та є спеціальним Законом, який визначає
право на призначення пільгових пенсій.

В судовому засіданні представник
відповідача доводи апеляційної скарги
підтримав і просив її задовольнити, в
той час, як представник позивача проти
цього заперечувала, просила залишити
без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до наступного.

Так, судом установлено і
підтверджується матеріалами справи, що
позивач ОСОБА_4 працював газозварником
в Горлівському дослідному заводі,
реорганізованому в АТ «Хвиля»,
реєстрацію якого в подальшому було
припинено рішенням суду.

Звернувшись до відповідача за
призначенням пенсії на пільгових
умовах, позивач отримав відмову УПФУ,
яку вмотивовано тим, що період його
роботи з 22.08.1992 року по 20.01.2003 року не
зараховано до пільгового стажу у
зв»язку з відсутністю даних про
атестацію робочих місць на
підприємстві.

Відмова УПФУ є предметом цього позову.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновку, що записи в
трудовій книжці позивача
підтверджують факт його роботи за
професіями, які віднесені до списку № 2,
що надає йому право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", в той час, як
порушення порядку атестації робочих
місць або зберіганні документів за
наслідками такої атестації у процесі,
де роль працівника є пасивною, само по
собі не може звузити право на його
соціальний захист.

Колегія суддів погоджує такий висновок
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Так, відповідно до п. б ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до Порядку застосування
Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах
у разі, якщо атестацію вперше проведено
до 21.08.1997 року до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
даному підприємстві у виробництвах,
передбачених Списками до дати видання
наказу на підприємстві про результати
проведення атестації робочих місць.

Результати атестації застосовуються
при обчисленні стажу, який дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
впродовж 5 років після затвердження її
результатів, за умови, якщо впродовж 5
років після затвердження її
результатів, та за умови, якщо впродовж
цього часу на даному підприємстві не
змінювались докорінно умови і характер
праці, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до п.1,2 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою КМУ
від серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок
№442), атестація робочих місць за
умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому. Основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здоров'я й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Ч. 2 п.4 Порядку № 442 встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Згідно ст. 62 закону України "Про
пенсійне забезпечення основним
документом, який підтверджує стаж
роботи є трудова книжка.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідачем безпідставно відмовлено
у включенні до пільгового стажу за
Списком № 2 спірний період роботи
позивача, оскільки під час розгляду
справи установлено, що умови праці
позивача не змінювались, а
непроведення підприємством атестації
робочих місць, не може позбавити
працівника його законного права на
пенсію на пільгових умовах, при цьому,
посилання апелянта на те, що посада
газозварника, на якій працював позивач,
не віднесена до Списку №2, незмістовні,
оскільки спростовуються постановами
КМУ від 11.03.1994 №162 та від 16.01.2003 №36, а
також рішенням Комісії при Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Донецькій області, в якому
підтверджено віднесення професії
газозварника до Списку №2, а відмова
обґрунтована лише відсутністю
атестації робочих місць на
підприємстві (а.с.53).

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи і судове рішення ухвалено у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Калінінського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
27 листопада 2013 року в адміністративній
справі № 251/6713/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини ухвали,
ухвала в повному обсязі складена 03
лютого 2014 року.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В.
Геращенко