Справа № 2-а-231/10/1070
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2013-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а-231/10/1070 Головуючий у
1-й інстанції: Старова Н.Е.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою особи, яка не брала
участь у справі ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 16
березня 2010 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
Васильківської районної державної
адміністрації у Київській області про
визнання недійсним розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_5 звернулась до суду з
позовом до Васильківської районної
державної адміністрації у Київській
області про визнання недійсним та
скасування розпорядження від 10
листопада 2006 року № 711 «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо зміни використання
земельної ділянки з ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_5 на території
Крушинської сільської ради, за межами
населеного пункту».

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 16 березня
2010 року позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
особа, яка не брала участь у справі -
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі рішення Крушинської
сільської ради народних депутатів 15
сесії ХХІІІ скликання від 14 березня 2001
року, ОСОБА_5 09 квітня 2001 року видано
Державний акт на право приватної
власності на землю, площею 9,64 га.

Розпорядженням Васильківської
районної державної адміністрації від 10
листопада 2006 року № 711 «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо зміни використання
земельної ділянки з ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_5 на території
Крушинської сільської ради, за межами
населеного пункту», затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо зміни цільового використання
земельної ділянки загальною площею 9,64
га (9,48 га ріллі та 0,16 га багаторічних
насаджень).

Не погоджуючись з вказаним рішенням та
вважаючи його протиправним, позивач
звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частин 1-3 ст. 20 Земельного
кодексу України, віднесення земель до
тієї чи іншої категорії здійснюється
на підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень. Зміна цільового
призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.
Зміна цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян
або юридичних осіб, здійснюється за
ініціативою власників земельних
ділянок у порядку, що встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку зміни цільового
призначення земель, які перебувають у
власності громадян або юридичних осіб,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 11 квітня 2002 року
№ 502 визначено, що зміна цільового
призначення земельної ділянки
проводиться за поданням заяви
(клопотання) її власника до сільської,
селищної, міської ради, якщо земельна
ділянка розташована в межах населеного
пункту, або районної
держадміністрації, якщо земельна
ділянка розташована за межами
населеного пункту.

До заяви (клопотання) додаються: копія
державного акта на право власності на
земельну ділянку; б) для громадянина -
власника земельної ділянки - копія
паспорта (серія, номер паспорта, коли і
ким виданий та місце проживання), для
юридичної особи - власника земельної
ділянки - копія статуту (положення) та
копія свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи; в)
документи щодо встановлених обмежень
(обтяжень) та земельних сервітутів на
використання земельної ділянки; г)
обгрунтування необхідності зміни
цільового призначення земельної
ділянки із зазначенням її розміру.

Відповідно до п. 3 вищевказаного
Порядку, сільська, селищна, міська рада
або районна держадміністрація
розглядає заяву (клопотання) і в разі
згоди на зміну цільового призначення
земельної ділянки дає дозвіл на
підготовку проекту її відведення:
складання проекту відведення
земельної ділянки, якщо зміні
цільового призначення підлягає її
частина; перепогодження проекту
відведення земельної ділянки з
відповідними органами виконавчої
влади, якщо зміні цільового
призначення підлягає вся земельна
ділянка.

Згідно п. 6 даного Порядку, проект
відведення земельної ділянки
погоджується або перепогоджується з
органом земельних ресурсів,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органом містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини, а також
підлягає державній землевпорядній
експертизі, після якої замовник подає
проектні матеріали відповідно до
сільської, селищної, міської ради або
до районної держадміністрації для
прийняття рішення.

Як вбачається зі змісту технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку, цільове
призначення якої змінюється з
товарного сільськогосподарського
виробництва на ведення особистого
селянського господарства ОСОБА_5 в
адміністративних межах Крушинської
сільської ради Васильківського району
Київської області (за межами населених
пунктів), жодних заяв (клопотань) із
обґрунтуванням що зміни цільового
призначення земельної ділянки
загальним розміром 9,64 га із
відповідними додатками позивач до
Васильківської райдержадміністрації
не подавала.

Судом встановлено, що у технічній
документації із землеустрою міститься
витяг з протоколу 04/07В засідання
міжвідомчої комісії при
Васильківській райдержадміністрації
від 27 липня 2006 року, відповідно до
якого, ОСОБА_5 заслуховували щодо зміни
цільового призначення її земельної
ділянки.

В той же час, в матеріалах справи
міститься довідка № 113 від 03 грудня 2009
року та копія табелю робочого часу за
липень 2006 року з місця її роботи у ВАТ
«Западинське», які свідчать про те, що
цього дня ОСОБА_5 перебувала на
робочому місці.

Судом також встановлено, що на
технічному завданні на розробку
технічної документації із землеустрою
в графі «Затверджено» ОСОБА_5» стоїть
не її підпис.

Таким чином, колегія суддів вказує, що
вказане свідчить про відсутність у
позивача наміру змінювати цільове
призначення земельної ділянки.

Також, в технічній документації із
землеустрою є висновок від 01 вересня 2006
року Васильківського районного
відділу земельних ресурсів Київської
області «Про наявні обмеження на
використання земельних ділянок,
цільове призначення яких змінюється з
товарного сільськогосподарського
виробництва на особисте селянське
господарство гр. ОСОБА_5 в
адміністративних межах Крушинської
сільської ради Васильківського району
Київської області (за межами населених
пунктів)», який не містить
реєстраційного номеру.

Крім того, висновок відділу
містобудування та архітектури
Васильківської районної державної
адміністрації Київської області «Про
наявні обмеження на використання
земельних ділянок, цільове призначення
яких змінюється з товарного
сільськогосподарського виробництва на
особисте селянське господарство гр.
ОСОБА_5 в адміністративних межах
Крушинської сільської ради
Васильківського району київської
області (за межами населених пунктів)»
також не містить реєстраційного
номера, а дата його виготовлення
містить виправлення, що не дає
можливості конкретно встановити, якого
місяця 2006 року він складений.

Судом встановлено, що в технічній
документації із землеустрою земельної
ділянки ОСОБА_5 відсутнє погодження із
санітарно-епідеміологічними,
природоохоронними органами та органом
культурної спадщини.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 25
травня 2007 року (тобто, після прийняття
оскаржуваного розпорядження № 711 від 10
листопада 2006 року), Васильківським
районним відділом земельних ресурсів
видано дублікат Державного акту на
право власності на земельну ділянку
розміром 9,48 га ріллі серії ЯЕ № 591914.
Згідно даного акту, цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Отже, зміна у цільовому призначенні
земельної ділянки позивача фактично не
відбулася.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо протиправності
Розпорядження Васильківської районної
державної адміністрації від 10
листопада 2006 року № 711 «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо зміни використання
земельної ділянки з ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_5 на території
Крушинської сільської ради, за межами
населеного пункту».

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала
участь у справі ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 16 березня
2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 27.11.2013
року.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.