Справа № 817/1/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1/14

20 січня 2014 року 10год. 40хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Комшелюк Т.О. за
участю секретаря судового засідання
Лукащик Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Кучерук І.В.,

відповідача: представник Велесик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Млинівського районного центру
зайнятості

до управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області

про визнання протиправними та
скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

Млинівський районний центр зайнятості
звернувся до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області про визнання
протиправними та скасування постанов
від 29.11.2013 року по ВП№10542627, ВП№13486345,
ВП№29287631.

На підставі ст. 52 КАС України суд
допустив заміну первинного
відповідача - відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області його правонаступником -
управлінням державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що спірні постанови
про повернення виконавчого документа
стягувачеві є неправомірними та
належать до скасування, оскільки
мораторій, встановлений Законом
України "Про введення мораторію на
примусову реалізацію майна", не
поширюється на примусову реалізацією
об'єктів нерухомого майна та інших
основних засобів виробництва ДП
«Бокіймівський комбінат
хлібопродуктів» при примусовому
виконанні рішень суду про стягнення з
останнього заборгованості по сплаті
страхових внесків.

Представник відповідача подав
заперечення проти позову у яких
позовні вимоги не визнав та просив
відмовити у їх задоволенні повністю. На
обґрунтування поданих заперечень
зазначив, що по примусовому виконанню
зведеного виконавчого провадження
державним виконавцем вжито всіх,
передбачених Законом України "Про
виконавче провадження", заходів,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів, в тому числі було
звернено стягнення на все наявне майно
боржника. За таких обставин, вважає, що
винесення державним виконавцем
постанов про повернення виконавчого
документа стягувачеві ВП № 10542627, ВП №
13486345, ВП № 29287631 стало логічним
завершенням зведеного виконавчого
провадження, передбаченим статями 30 та
47 Закону України "Про виконавче
провадження".

Крім того, зазначив, що виконавчими
листами про стягнення заборгованостей
з ДП ДАК «Хліб України» «Бокіймівський
КХП» на користь Млинівського районного
центру зайнятості не визначено, що
стягненню підлягає заборгованість зі
сплати внесків до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, яка виникла
до 01 січня 2011 року.

Заслухавши пояснення позивача
представників сторін, дослідивши
письмові докази у справі, суд прийшов
до висновку, що позов належить
задовольнити повністю, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області перебувало
зведене виконавче провадження №10699597
про стягнення з ДП ДАК «Хліб України»
«Бокіймівський КХП» заборгованості на
користь фізичних та юридичних осіб. До
зведеного виконавчого провадження
входили, зокрема, виконавчий лист
Господарського суду Рівненської
області №2-286 від 01.02.2008 року про
стягнення з ДП «Бокіймівський комбінат
хлібопродуктів» на користь
Млинівського районного центру
зайнятості заборгованості (ВП №10542627),
виконавчий лист Рівненського
окружного адміністративного суду
№2а-2292/09/1770 від 01.06.2009 року про стягнення
з ДП "Бокіймівського КХП" на користь
Млинівського районного центру
зайнятості заборгованості (ВП №3486345) та
виконавчий лист Рівненського
окружного адміністративного суду
№2а/1770/3210/2011 від 29.09.2011 року про
стягнення з ДП «Бокіймівський комбінат
хлібопродуктів» на користь
Млинівського районного центру
зайнятості несплаченої заборгованості
по внесках на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття (ВП №29287631).

29.11.2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області винесено
постанови по ВП№10542627, ВП№13486345,
ВП№29287631 про повернення вищевказаних
виконавчих документів стягувачеві.

Надаючи правову оцінку спірним
постановам від 29.11.2013 року ВП№10542627,
ВП№13486345 та ВП№29287631 про повернення
виконавчого документа стягувачеві, суд
зазначає наступне.

Статтею 17 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено перелік
виконавчих документів, що підлягають
виконанню державною виконавчою
службою. До таких, крім іншого,
відносяться виконавчі листи, що
видаються судами.

Статтею 32 вказаного Закону України "Про
виконавче провадження" серед заходів
примусового виконання рішень
передбачено, зокрема, звернення
стягнення на майно боржника.

Як вбачається із постанов відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
29.11.2013 року, виконавчі листи
Господарського суду Рівненської
області №2-286 від 01.02.2008 року та
Рівненського окружного
адміністративного суду №2а-2292/09/1770 від
01.06.2009 року та №2а/1770/3210/2011 від 29.09.2011
року повернуто стягувачу на підставі п.
2, 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до п. 2, 9 ч. 1 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними, а також якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Згідно з мотивувальних частин спірних
постанов від 29.11.2013 року ВП№10542627,
ВП№13486345 та ВП№29287631 підставами для
повернення виконавчих документів
стягувачеві стали відсутність коштів
на рахунках боржника, а також
встановлений Законом України «Про
введення мораторію на примусову
реалізацію майна» мораторій на
застосування примусової реалізації
майна державних підприємств та
господарських товариств, у статутних
фондах яких частка держави становить
не менше 25 відсотків.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 Закону
України "Про введення мораторію на
примусову реалізацію майна" для цілей
цього Закону під примусовою
реалізацією майна підприємств
розуміється відчуження об'єктів
нерухомого майна та інших основних
засобів виробництва, що забезпечують
ведення виробничої діяльності цими
підприємствами, а також акцій (часток,
паїв), що належать державі в майні інших
господарських товариств і передані до
статутних фондів цих підприємств, якщо
таке відчуження здійснюється шляхом:
звернення стягнення на майно боржника
за рішеннями, що підлягають виконанню
Державною виконавчою службою, крім
рішень щодо виплати заробітної плати
та інших виплат, що належать працівнику
у зв'язку із трудовими відносинами, та
рішень щодо зобов'язань боржника з
перерахування фондам
загальнообов'язкового державного
соціального страхування
заборгованості із сплати внесків до
цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011
року, та з перерахування органам
Пенсійного фонду України
заборгованості із сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Законодавство про страхування на
випадок безробіття складається з Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», Закону України "Про
зайнятість населення" та інших
нормативно - правових актів, що
регулюють відносини у сфері
страхування на випадок безробіття, а
також міжнародних договорів України,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 4 Основ законодавства
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування одним з видів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є страхування
на випадок безробіття.

Стаття 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» встановлює, що Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття створюється для управління
страхуванням на випадок безробіття,
акумуляції страхових внесків, контролю
за використанням коштів, виплати
забезпечення та надання соціальних
послуг, здійснення інших функцій
згідно із цим Законом і статутом Фонду.
Фонд є цільовим централізованим
страховим фондом, некомерційною
самоврядною організацією. В свою чергу,
Млинівський районний центр зайнятості
є робочим органом Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" до набрання чинності
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
роботодавці зобов'язані своєчасно та в
повному розмірі сплачувати страхові
внески.

Згідно з постановою Господарського
суду Рівненської області від 18.09.2007
року та постановами Рівненського
окружного адміністративного суду від
02.04.2009 року та від 16.08.2011 року з ДП
«Бокіймівський комбінат
хлібопродуктів» стягнуто на користь
Млинівського районного центру
зайнятості заборгованість по внесках
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття, яка, в свою чергу, виникла
до 01 січня 2011 року.

Таким чином, мораторій, встановлений
Законом України "Про введення
мораторію на примусову реалізацію
майна" не поширюється на примусову
реалізацією об'єктів нерухомого майна
та інших основних засобів виробництва
ДП «Бокіймівський комбінат
хлібопродуктів» при примусовому
виконанні відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області виконавчих листів
Господарського суду Рівненської
області №2-286 від 01.02.2008 року (ВП №10542627)
та Рівненського окружного
адміністративного суду №2а-2292/09/1770 від
01.06.2009 року (ВП №3486345) та 2а/1770/3210/2011 від
29.09.2011 року (ВП №29287631).

Судом не беруться до уваги заперечення
представника відповідача стосовно
того, що вищевказаними виконавчими
листами не визначено, що стягненню
підлягає саме заборгованість по сплаті
внесків до фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
яка виникла до 01 січня 2011 року, та, як
наслідок, державний виконавець не міг
достовірно з'ясувати факту непоширення
дії мораторію на примусову
реалізацією об'єктів нерухомого майна
та інших основних засобів виробництва
ДП «Бокіймівський комбінат
хлібопродуктів», оскільки відповідно
до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.
В свою чергу, відповідач своїм правом
на звернення із відповідними запитами
до Господарського суду Рівненської
області та Рівненського окружного
адміністративного суду знехтував.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що постанови державного
виконавця про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 29.11.2013 року
по ВП№10542627, ВП№13486345, ВП№29287631 не
ґрунтуються на вимогах Закону України
"Про виконавче провадження", прийняті
без урахування усіх обставин, які мають
значення для прийняття таких рішення, а
відтак, - належать до скасування.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
судовий збір" позивач - суб'єкт владних
повноважень звільняється від сплати
судового збору.

Керуючись статтями 52, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
постанови управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 29.11.2013 року
ВП№10542627, ВП№13486345 та ВП№29287631.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комшелюк
Т.О.