Справа № 817/113/14
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/113/14

24 січня 2014 року 16год. 25 хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Друзенко Н.В. за участю секретаря
судового засідання Минько Н.З. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Дубровицького районного центру
зайнятості доРівненської митниці
Міндоходів про стягнення
заборгованості,ВСТАНОВИВ :

Дубровицький районний центр
зайнятості звернувся з позовом до
Рівненської митниці Міндоходів про
стягнення 15057,23 грн. в рахунок
відшкодування коштів на матеріальне
забезпечення ОСОБА_1, в зв'язку з
поновленням його на роботі за рішенням
суду.

Позивач участь представника в судовому
засіданні не забезпечив, подав
клопотання про розгляд справи без
участі представника, позовні вимоги
підтримав.

Відповідач участь представника в
судовому засіданні не забезпечив,
подав заперечення на адміністративний
позов, суть яких зводиться до того, що
Рівненська митниця Міндоходів не
повинна відшкодовувати центру
зайнятості кошти, сплачені ОСОБА_1 в
якості допомоги по безробіттю, у
зв'язку з поновленням його на посаді
Житомирським адміністративним
апеляційним судом, оскільки наказ про
його звільнення скасовано виключно з
процесуальних порушень, а факт
неналежного виконання вказаною
посадовою особою своїх обов'язків в
судовому рішенні підтверджений.
Оскільки ОСОБА_1, працюючи начальником
митного поста "Дубровиця" зловживав
своїми повноваженнями, то сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг має
стягуватись безпосередньо з нього,
відповідно до вимог абзацу першого
частини третьої статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" №1533-III від 02.03.2000
року. Крім того, в запереченні
зазначено, що у кошторисі Рівненської
митниці Міндоходів не передбачені
кошти для відшкодування центру
зайнятості виплаченої допомоги по
безробіттю. За наведеного, просив в
позові відмовити.

Судом не визнавалася обов'язковою
участь сторін в судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень частини шостої
статті 12 Кодексу адміністративного
судочинства України, повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не забезпечується.

Повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до статті 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" №1533-III від 02.03.2000 року
забезпечення збору страхових внесків,
контроль правильності їх нарахування
та своєчасності сплати віднесено до
обов'язків Фонду загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття .

Згідно з частиною другою статті 12
даного Закону, функції робочих органів
виконавчої дирекції Фонду
покладаються на центр зайнятості
Автономної Республіки Крим, обласні,
Київський і Севастопольський міські,
районні, міськрайонні, міські та
районні у містах центри зайнятості.

Згідно з частиною першою статті 18
Закону України "Про зайнятість
населення" №803-XII від 01.03.1991 року (що діяв
на час відповідних правовідносин),
функції виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття та її робочих
органів покладаються на державну
службу зайнятості згідно із Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" №1533-III від 02.03.2000
року. Державна служба зайнятості у
порядку, визначеному центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, реалізує заходи
щодо сприяння зайнятості та
соціального захисту населення від
безробіття.

Як встановлено, центри зайнятості
населення відносяться до робочих
органів виконавчої дирекції Фонду, у
той же час повноваження центрів
зайнятості також були визначені
абзацом 9 пункту 2 статті 19 Закону
України "Про зайнятість населення"
№803-XII від 01.03.1991 року (що діяв на час
відповідних правовідносин), відповідно
до якого Державна служба зайнятості
мала право в установленому
законодавством порядку подавати
громадянам допомогу по безробіттю та
матеріальну допомогу по безробіттю,
припиняти і відкладати їх виплати.

Судом встановлено, що згідно із статтею
2 Закону України "Про зайнятість
населення" №803-XII від 01.03.1991 року (що діяв
на час відповідних правовідносин),
частинами 1,3,4 статті 22 та частиною 1
статті 23 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" №1533-III від 02.03.2000 року,
Порядку реєстрації, перереєстрації та
ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№219 від 14.02.2007 року (що діяв на час
відповідних правовідносин) та пункту 2.1
Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітним
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
№307 від 20.11.2000 року ОСОБА_1, звільненому
07.03.2012 року з посади начальника митного
поста Рівненської митниці, 11.07.2012 року
був наданий статус безробітного та
призначена допомога по безробіттю
(а.с.8-9).

За даними персональної картки
№00006, ОСОБА_1 перебував на обліку у
Дубровицькому районному центрі
зайнятості як безробітний з 11.07.2012 року
по 29.01.2013 року включно. За цей час,
Дубровицьким районним центром
зайнятості йому було виплачено
допомогу по безробіттю розмірі 15057,23
грн. Відповідні кошти були
перераховані на картковий рахунок
ОСОБА_1 НОМЕР_1, відкритий у
Дубровицькому відділенні Приватбанку
(а.с.10).

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 06.08.2013 року
по справі №2а/1770/1142/2012 ОСОБА_1 поновлено
на посаді начальника митного поста
"Дубровиця" Рівненської митниці з 07.03.2012
року (а.с.3-6).

Наказом Рівненської митниці №246-к від
24.01.2013 року ОСОБА_1 було поновлено на
посаді начальника митного поста
"Дубровиця" Рівненської митниці з 07.03.2012
року (а.с.7).

Частиною четвертою статті 35 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" №1533-III від 02.03.2000
року встановлено, що у разі поновлення
безробітного на роботі за рішенням
суду, сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих йому соціальних
послуг утримується із роботодавця.

Оскільки ОСОБА_1 поновлено на посаді
начальника митного поста "Дубровиця"
Рівненської митниці з 07.03.2012 року на
підставі рішення Житомирського
апеляційного адміністративного суду,
то суд приходить до висновку, що
відповідач зобов'язаний сплатити на
користь позивача суму виплаченого
забезпечення та вартості наданих
Дубровицьким районним центром
зайнятості соціальних послуг в розмірі
15057,23 грн.

Заперечення відповідача не
спростовують доводів позивача і
наданих доказів.

Відповідно до частини другої
статті 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" №1533-III від 02.03.2000 року, Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття зобов'язаний вживати
заходів до раціонального використання
коштів і забезпечення фінансової
стабільності Фонду та контролювати
правильність нарахування,
своєчасність сплати страхових внесків,
а також витрат за страхуванням на
випадок безробіття, передбачених цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами з питань страхування на випадок
безробіття, правильність призначення
роботодавцем та виплати застрахованим
особам допомоги по частковому
безробіттю.

Станом на момент розгляду справи в суді
відповідачем суму виплаченого
позивачем забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг в розмірі
15057,23 грн. Дубровицькому районному
центру зайнятості не відшкодовано.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги являються обґрунтованими та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Судові витрати по справі згідно
частиною чотири статті 94 Кодексу
адміністратив-ного судочинства
України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Рівненської митниці
Міндоходів (33028, вул. Соборна, 104, м.
Рівне, ) на користь
Дубровицького районного центру
зайнятості , (34100, вул.Гольшанських,23 а,
м. Дубровиця, ), який є
робочим органом виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття, що діє
від імені Фонду відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" №1533-III від 02.03.2000
року, кошти, виплачені гр.ОСОБА_1 в сумі
15057,23 (п'ятнадцять тисяч п'ятдесят сім)
гривень 23 копійки на р/р 0128, банк -
ГУ ДКУ в Рівненській області, МФО 833017,
одержувач - Дубровицький районний
центр зайнятості, - із
зазначенням в платіжному дорученні в
"Призначення платежу" - "відшкодування
коштів на матеріальне забезпечення гр.
ОСОБА_1, в зв'язку з поновленням на
роботі по рішенню суду".

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Друзенко Н.В.