Справа № 805/17981/13-а
Суддя: Олішевська B.В.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 р.
Справа №805/17981/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 38
хв.

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Олішевська В.В.,
при секретарі судового засідання
Ступар Ю.О., розглянувши
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 м. Донецьк

до відповідача: Відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області

про: визнання дії державного виконавця
Балдинюка М.Ю. протиправними та
скасувати постанови про закінчення
виконавчого провадження від 02.12.2013
року по виконавчому провадженню №
38554873.

за участю

представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довір.,

від відповідача: Балдинюк М.Ю.- за довір.

ВСТАНОВИВ

Позивач, ОСОБА_1 м. Донецьк, звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області
про визнання дії державного виконавця
Балдинюка М.Ю. протиправними та
скасувати постанови про закінчення
виконавчого провадження від 02.12.2013
року по виконавчому провадженню № 38554873

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що Вищим
адміністративним судом України
прийнято постанову по справі № К - 10661/10,
якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково, а саме визнано бездіяльність
Донецької обласної державної
адміністрації, виконавчого комітету
Донецької міської ради, виконавчого
комітету Ворошиловської районної у м.
Донецьку ради щодо забезпечення ОСОБА_1
благоустроєними житлом як суддю
апеляційного суду Донецької області
протиправною, та зобов'язано вчинити
певні дії. 20.06.2013 року Відділом
примусового виконання рішень
Управління ДВС Головного управління
юстиції у Донецькій області відкрито
виконавче провадження на підставі
виконавчого листа № 2а-2737/09/0570
від 11.06.2013 року, виданого Донецьким
окружним адміністративним судом. 02.12.2013
року постановою закінчено виконавче
провадження на підставі п. 11 ч. 1
ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження».

Позивач вважає, що відповідач при
прийнятті спірної постанови не
здійснив усіх заходів необхідних для
своєчасного та повного виконання
рішення та діяв не у спосіб та не в
порядку, встановлений виконавчим
листом і Законом України «Про
виконавче провадження», також порушив
норми міжнародного права та положення
частини 5 статті 124 Конституції України,
відповідно до яких судове рішення, яке
набрало законної сили є обов'язковим до
виконання на всій території України, а
тому, як наслідок вказана постанова є
незаконною і підлягає скасуванню у
судовому порядку.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував, просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог
посилаючись на те, що відповідно до ч. 2
ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно закону.
Законодавством не надано державному
виконавцю повноважень, щодо нажання
благоустроєних квартир та видач
ордерів для заселення. Державний
виконавець лише може спонукати
боржника до вчинення дій, направлених
на виконання рішення суду. Відповідно
до ч. 3 ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі, якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до ст. 86 Закону України «Про виконавче
провадження» та вносить подання
(повідомлення) до правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видала, що було і зроблено
державним виконавцем.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 16.09.2009 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Донецької обласної державної
адміністрації, виконавчого комітету
Донецької міської ради, Ворошиловської
районної у м. Донецьку ради, за участю
третіх особ Державної судової
адміністрації України, Апеляційного
суду Донецької області, Міністерства
фінансів України, Державного
Казначейства України про визнання
бездіяльності протиправною та
забезпечення благоустроєним житлом
відмовлено повністю. Ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.02.2010 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
16.09.2009 року - без змін.

20.03.2013 року Вищим адміністративним
судом України прийнято постанову, якою
позов ОСОБА_1 задоволено частково,
визнано бездіяльність Донецької
обласної державної адміністрації,
виконавчого комітету Донецької
міської ради, виконавчого комітету
Ворошиловської районної у м. Донецьку
ради, за участю третіх особ Державної
судової адміністрації України,
Апеляційного суду Донецької області,
Міністерства фінансів України,
Державного Казначейства України, щодо
забезпечення ОСОБА_1 благоустроєним
житлом як суддю апеляційного суду
Донецької області протиправною, та
зобов'язано Донецьку обласну державну
адміністрацію, виконавчий комітет
Донецької міської ради, виконавчий
комітет Ворошиловської районної у м.
Донецьку ради надати судді
апеляційного суду Донецької області
ОСОБА_1 окрему благоустроєну квартиру
жилою площею 37 кв. м. у м. Донецьку та
видати ордер для заселення.

11.06.2013 Донецьким окружним
адміністративним судом видано
виконавчий лист про зобов'язання
Донецьку обласну державну
адміністрацію, виконавчий комітет
Донецької міської ради, виконавчий
комітет Ворошиловської районної у м.
Донецьку ради надати судді
апеляційного суду Донецької області
ОСОБА_1 окрему благоустроєну квартиру
жилою площею 37 кв. м. у м. Донецьку та
видати ордер для заселення. Боржником
по виконавчому листу визначено
Виконавчий комітет Донецької міської
ради.

Відділом примусового виконання рішень
Управління ДВС Головного управління
юстиції у Донецькій області 20.06.2013 року
прийнята постанова про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2а-2737/09/0570
від 11.06.2013 року. Відповідно до постанови
про відкриття виконавчого провадження,
державний виконавець встановив
боржнику строк для самостійного
виконання рішення суду до 28.06.2013 року.
Крім того, 20.06.2013 року державним
виконавцем була винесена Вимога у
відношенні Виконавчого комітету
Ворошиловської районної у м. Донецьку
ради про виконання рішення суду в строк
до 28.06.2013 року. Зазначена вище постанова
та вимога державного виконавця про
виконання рішення суду були направлені
на адресу боржника рекомендованим
листом з повідомленням, та отримані
уповноваженою особою 25.06.2013 року, що
підтверджується матеріалами справи. У
встановлений строк боржником рішення
суду не виконано.

26.06.2013 року державним виконавцем
прийнята постанова про відкладення
провадження виконавчих дій, у зв'язку з
тим, що боржником несвоєчасно було
отримано постанову про відкриття
виконавчого провадження. Відповідно до
зазначеної постанови провадження
виконавчих дій з примусового виконання
рішення суду відкладено до 11.07.2013 року.
Зазначена постанова була направлена
сторонам виконавчого провадження.

05.07.2013 року до відділу примусового
виконання рішень Управління ДВС
Головного управління юстиції у
Донецькій області на виконання
вищезазначеної постанови надійшов
лист від Виконавчого комітету
Ворошиловської районної в
м. Донецьку ради з повідомленнім про
неможливість виконання рішення суду
про забезпечення окремою
благоустроєною квартирою суддю
Апеляційного суду Донецької області
ОСОБА_1, у зв'язку з наступних обставин.

Відповідно до ст. 43 Житлового Кодексу
Української РСР громадянам, що
перебувають на обліку потребуючих
поліпшення житлових умов, житлові
приміщення предоставляється в порядку
черговасті.

Виконавчим комітетом Ворошиловської
районної в м. Донецьку ради житло
надається з фонду повторного заселення
або при виділенні житла міською радою у
новозбудованих будинках. На данний час
надання такого житла є не можливим,
оскільки з 2011 року житло у фонді
повторного заселення не звільняється і
не надається. Рішенням Виконавчого
комітету Ворошиловської районної в м.
Донецьку ради від 15.09.2006 року № 216 «Про
затвердження рішень підприємств,
організацій і установ про прийняття
громадян на квартирний облік за місцем
роботи» було затверджено рішення
спільного засідання Апеляційного суду
Донецької області та Ради суддів
Донецької областіпро взяття на
квартирний облікв пільгову чергу для
позачергового забезпечення житловою
площею з 12.07.2006 року за місцем роботи
ОСОБА_1 у зв'язку з проживанням у
гуртожитку складом сім'ї одна людина.

На квартирному обліку у Виконавчому
комітеті Ворошиловської районної в
м. Донецьку ради ОСОБА_1 не
перебуває.

12.07.2013 року відповідач звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду їз заявою про
роз'яснення змісту виконавчого листа №
2а-2737/09/0570 від 11.06.2013 року, відповідно до
якої просив суд роз'яснити зміст
вищезазначеного виконавчого листа про
зобов'язання Донецьку обласну державну
адміністрацію, виконавчий комітет
Донецької міської ради, виконавчий
комітет Ворошиловської районної у м.
Донецьку ради надати судді
апеляційного адміністративного суду
Донецької області ОСОБА_1 окрему
благоустроєну квартиру жилою площею 37
кв. м. у м. Донецьку та видати
ордер для заселення, а саме визначити в
якій частині виконавчому комітету
Ворошиловської районної у м. Донецьку
ради необхідно виконати вищезазначене
рішення. У зв'язку з чим, державним
виконавцем прийнято постанову про
зупинення виконавчого провадження від
12.07.2013 року, відповідно до якої
виконавче провадження зупинено до
розгляду справи по суті.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 22.07.2013 у
задоволенні заяви відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області
про роз'яснення змісту виконавчого
листа № 2а-2737/09/0570, виданого Донецьким
окружним адміністративним судом 11.06.2013
року за результатами розгляду
адміністративної справи № 2а-2737/09/0570 за
позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної
державної адміністрації, виконавчого
комітету Донецької міської ради,
Ворошиловської районної у м. Донецьку
ради, виконавчого комітету
Ворошиловської районної у м. Донецьку
ради, за участю третіх особ Державної
судової адміністрації України,
Апеляційного суду Донецької області,
Міністерства фінансів України,
Державного Казначейства України про
визнання бездіяльності протиправною
та забезпечення благоустроєним житлом
відмовлено.

В ухвалі про відмову у задоволенні
заяви про роз'яснення рішення суду
зазначено, що у відповідності до ч. 3 ст.
34 Закону України "Про виконавче
провадження" суд або орган (посадова
особа), який видав виконавчий документ,
зобов'язаний розглянути заяву
державного виконавця у десятиденний
строк з дня її надходження і у разі
необхідності дати відповідне
роз'яснення рішення чи змісту
документа, не змінюючи їх редакції.

З урахуванням того, що резолютивна
частина виконавчого листа № 2а-2737/09/0570
від 11 червня 2013 року повністю ідентична
резолютивній частині рішення Вищого
адміністративного суду України від
20.03.2013р., зміст якого не може бути
змінено, суд вважає такий виконавчий
документ повністю зрозумілим.

Разом з тим, статтею 170 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруться участь у
справі, або державного виконавця
ухвалою роз'яснює своє рішення, не
змінюючи при цьому його змісту.

Враховуючи викладене, роз'яснення
вищевказаної постанови Вищого
адміністративного суду України від
20.03.2013р. у справі № 2а-2737/09/0570 належить до
повноважень саме цього суду, а не
Донецького окружного
адміністративного суду.

11.10.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про поновлення
виконавчого провадження.

09.10.2013 року відповідач звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з поданням від
07.10.2013 року про відстрочення виконання
рішення суду до здійснення належного
фінансування заходів з придбання житла
або придбання житла за рахунок
державниїх коштів.

14.10.2013 року державним виконавцем
прийнято постанову про зупинення
виконавчого провадження, до розгляду
справи по суті.

Ухвалою суду від 23.10.2013 року у
задоволенні подання Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області про відстрочення
виконання виконавчого листа
№ 2а-2737/09/0570 по справі позовом
ОСОБА_1 до Донецької обласної державної
адміністрації, виконавчого комітету
Донецької міської ради, Ворошиловської
районної у м. Донецьку ради,
виконавчого комітету Ворошиловської
районної у м. Донецьку ради, за участю
третіх особ Державної судової
адміністрації України, Апеляційного
суду Донецької області, Міністерства
фінансів України, Державного
Казначейства України про визнання
бездіяльності протиправною та
забезпечення благоустроєним житлом
відмовлено.

30.10.2013 року державним виконавцем
прийнята вимога про виконання рішення
суду у строк до 06.11.2013 року.

06.11.2013 року на адресу відповідача
надійшли пояснення відповідно до яких
Виконавчий комітет Ворошиловської
районної у м. Донецьку ради зазначає, що
не має можливості виконати вимогу.

11.11.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про поновлення
виконавчого провадження.

Також за невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення суду,
державним виконавцем 11.11.2013 винесено
постанову про накладення штрафу у
розмірі 680 грн. Jдночасно з постановою
про накладення штрафу на боржника
відповідачем прийнято вимогу про
виконання рішення суду та встановлено
строк до 18.11.2013 року та винесено
постанову про відкладення провадження
виконавчих дій до 18.11.2013 року.

19.11.2013 року боржник надав лист,
відповідно до якого зазначає, що не має
можливості виконати рішення суду.

25.11.2013 року за повторне невиконання без
поважних причин у встановлений строк
рішення суду відповідачем прийнято
постанову про накладення штрафу у
подвійному розмірі у сумі 1360 грн.

На підставі ст. 89 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст. 382
Кримінального кодексу України,
державним виконавцем було винесено
подання від 29.11.2013 року № 188/5-13П, яке
направлено на адресу Ворошиловського
РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області
на виконання. Відповідно до подання
відповідач просив вирішити питання про
притягнення посодових осіб
Виконавчого комітету Ворошиловського
районної в м. Донецьку ради до
кримінальної відповідальності за
ознаками злочину, передбаченого ст. 382
Кримінального кодексу України.

29.11.2013 року відповідачем складено Акт
про неможливість виконати рішення
суду.

02.12.2013 року на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
прийнято постанову про закінчення
виконавчого провадження, у зв'язку з
неможливістю виконати рішення суду без
участі боржника.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року
№ 606-XIV (далі - Закон № 606)
передбачено, що виконавче провадження,
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 11 Закону № 606 передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону № 606
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону № 606 державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Судом встановлено, що під час
примусового виконання рішення суду
державним виконавцем надавався
боржнику строк на добровільне
виконання рішення суду. Державний
виконавець зверnfdcz до суду з заявою про
роз'яснення рішення суду та поданням
про відстрочення виконання
виконавчого листа № 2а-2737/09/0570. Також
були накладені штрафи в розмірі 680 грн.
та 1360 грн., але ці дії не призвели до
виконання рішення суду.

Суд зазначає, що Законом України «Про
виконавче провадження» передбачені
обов'язкові заходи примусового
виконання рішення, які визначені ст. 32
цього Закону.

Крім того, Законом передбачено, що у
разі якщо викладена у виконавчому
документі резолютивна частина рішення
є незрозумілою, державний виконавець
або сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення відповідного рішення, у
разі якщо зміст виконавчого документа
є незрозумілим, державний виконавець
або сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до органу
(посадової особи), який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення змісту цього документа
відповідно до ст. 34 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту. Про що також було
зазначено державному виконавцю в
ухвалі Донецького окружного
адміністративного суду від 22.07.2013 року
про відмову у задоволенню заяви про
роз'яснення змісту виконавчого листа
№ 2а-2737/09/0570.

Судом який приймав рішення по справі №
2а-2737/09/0570 про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 є Вищий адміністративний
суд України, а Донецьким окружним
адміністративним судом було видано
виконавчий лист на виконання цього
рішення.

Доказів звернення державного
виконавця до Вищого адміністративного
суду України з заявою про роз'яснення
виконавчого листа № 2а-2737/09/0570 суду не
надано.

Частиною 5 статті 124 Конституції
України встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного розгляд
у адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справи Конвенцію та практику суду як
джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції з прав
людини передбачено право на
справедливий суд. Якщо
адміністративний (виконавчий) орган
відмовляється виконувати не виконує чи
затягує виконання рішення суду, то
передбачені статтею 6 Конвенції
гарантії, які забезпечуєть стороні на
етапі судового розгляду справи,
фактично втрачає свій сенс.

Суд звертає увагу на те, що постановою
від 02.12.2013 року про закінчення
виконавчого провадження на підставі п.
11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» було повернуто
виконавчий лист до суду та рішення суду
залишилося не виконаним, чим порушено
право позивача на виконання рішення
суду.

Вищенаведені дії, які були здійснені
державним виконавцем, не призвели до
виконання рішення суду.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 71 КАС України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере участь у справі, не може
самостійно надати докази, то вона
повинна зазначити причини, через які ці
докази не можуть бути надані, та
повідомити, де вони знаходяться чи
можуть знаходитися. Суд сприяє в
реалізації цього обов'язку і
витребовує необхідні докази. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі. У разі невиконання
цього обов'язку суд витребовує названі
документи та матеріали. Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Проаналізувавши матеріали справи та
надані докази, судом встановлено
обставини, які свідчать про
бездіяльність з боку відповідача при
виконанні рішення суду №
2а-2737/09/0570 та не здійснення всіх заходів
для виконання цього рішення
передбачені законом, а постанова про
закінчення виконавчого провадження
від 02.12.2013 року прийнята не
обгрунтовано та без урахування усіх
обставин, що мали значення для її
прийняття.

В зв'язку з цим позовні вимоги щодо
визнання дії старшого державного
виконавця Балдинюка М.Ю. протиправними
та скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження від 02.12.2013 року
від 02.12.2013 ВП № 38554873 підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України та Кодексом
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 м. Донецьк до
Відділу примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області про визнання дії
державного виконавця Балдинюка М.Ю.
протиправними та скасувати постанову
про закінчення виконавчого
провадження від 02.12.2013 року по
виконавчому провадженню № 38554873 -
задовольнити повністю.

Визнати дії старшого виконавця
Балдинюка М.Ю. протиправними та
скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження від 02.12.2013 року
по виконавчому провадженню ВП № 38554873.

Постанова постановлена у нарадчій
кімнаті та проголошена вступна та
резолютивна частини у судовому
засіданні 13 січня 2014 року в присутності
представників сторін.

Повний текст постанови складено та
підписано 20 січня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Олішевська B.В.