Справа № 820/12782/13-а
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 січня 2014 р.
№ 820/12782/13-а

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання -
Кікоян Г.О.,

за участю представника позивача -
Юрченка Д.В.,

представника відповідача - Іхненко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мастер Плейт" до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мастер Плейт" (далі
по тексту - позивач, ТОВ "Мастер Плейт")
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області (далі
по тексту - відповідач, ДПІ у Київському
районі) в якому просить суд скасувати
податкове повідомлення - рішення від
13.06.2013 року № про збільшення суми
грошового зобов'язання ТОВ "Мастер
Плейт" по податку на додану вартість в
сумі 47205, 00 грн., в тому числі 37764, 00 грн.
за основним платежем та 9441, 00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами).

Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що оскаржуване податкове
повідомлення - рішення було винесене на
підставі акта від 28.05.2013 року
№1829/22.1-7/34758187 «Про результати виїзної
позапланової документальної перевірки
ТОВ "Мастер Плейт", код за , з
питання правильності визначення,
повноти нарахування та сплати податку
на додану вартість та податку на
прибуток по взаємовідносинам з ПП
«Столиця-Центр», код за за
період з 01.01.2012 по 29.02.2012 р.», висновки
якого про те, що господарські операції
між ним та ПП «Столиця-Центр» не мали
реального характеру та не направлені
на реальне настання наслідків від
здійснення господарської діяльності є
незаконними, оскільки факт реального
проведення господарських операцій
повністю підтверджується первинними
документами, оформленими у
відповідності до вимог законодавства,
встановлених для первинних документів.

Зазначає, що єдиною підставою для
висновків про відсутність реальності
вчинення господарської операції з
контрагентом став акт ДПІ у
Деснянському районі № 2081/15- 25406594 від
11.07.12 р. «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «Столиця - Центр»
(код за ), щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків їх реальності та повноти
відображення в обліку за період з 01.01.2012
р. по 30.04.2011 р.», яким встановлено
відсутність доказів отримання ПП
«Столиця - Центр» товарів (робіт,
послуг), правомірності формування
податкового кредиту від ПП «Столиця -
Центр», відсутні підтвердження
правомірності формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту.
Вказує, що акт ДПІ у Деснянському
районі не є належним та допустимим
доказом по справі у розумінні ст. 70 КАС
України.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач до суду надав письмові
заперечення в яких зазначив, що
постачальником товарів (робіт, послуг)
у січні та лютому 2012 року на адресу ТОВ
«Мастер - Плейт» було ПП "Столиця -
Центр", яке знаходилося на обліку в ДПІ
у Деснянському районі м. Києва. До
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова надійшов
від ДПІ у Деснянському районі м. Києва
акт № 2081/15-25406594 від 11.07.2012 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП «Столиця - Центр" (код за
) щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків їх реальності та повноти
відображення в обліку за період з 01.01.12
по 30.04.2012 р». За результатами перевірки
встановлено:

Підприємством ПП «Столиця - Центр"
згідно поданої декларації з податку на
додану вартість за період січень -
квітень 2012 р. було включено до
податкового кредиту суми податку на
додану вартість по ТОВ "БТФ "ВІЗІОН", які
на момент виникнення податкового
кредиту, не були підтверджені даними
контрагентами, тобто не були віднесені
до податкового зобов'язання.

В ході проведення перевірки
встановлено, що свідоцтво платника
податку на додану вартість ТОВ "БТФ
"ВІЗІОН" (), згідно
наявних баз даних ДПС, анульовано 17.07.2009
року за ініціативою податкової. Станом
на 11.07.2012 року нового свідоцтва платник
ТОВ "БТФ "ВІЗІОН" не отримувало, та
відповідно не мало право складати
податкові накладні.

ПП «Столиця - Центр" є
вигодотранспортуючим суб'єктом
(транзитером) - суб'єкт господарювання
(платник ПДВ), що здійснює
посередницьку функцію між
вигодоформуючим суб'єктом та
вигодонабувачем, економічна вигода від
діяльності, що ними здійснюється, чи
від окремих операцій, що вони
здійснюють - відсутня.

Вищенаведене свідчить про
неможливість реального здійснення
фінансово - господарських операцій
підприємством, що перевіряється, та
ведення господарської діяльності у
порядку, передбаченому приписами
діючого законодавства України.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив у
повному обсязі та просив відмовити у
задоволенні позову з підстав,
зазначених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши докази у
їх сукупності, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом ТОВ "Мастер Плейт"
діє на підставі Статуту,
зареєстрованого виконкомом
Харківської міської ради 28.09.2012 р. в
новій редакції (а.с. 19-42), є юридичною
особою про що свідчить також копія
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи серії А01 № 077995 від
18.01.2007 р. (а.с. 43), включено до ЄДРПОУ
згідно копії довідки АА № 676171 з ЄДРПОУ
від 04.10.2012 р., виданої Головним
управлінням статистики у Харківській
області (а.с. 47), зареєстровано у ЄДР ЮО
та ФОП, що підтверджується копією
витягу № 15474671 станом на 26.12.2012 року (а.с.
44-45), є платником податку на додану
вартість відповідно до свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість від 01.02.2007 р. № 100018136, виданого
ДПІ у Київському районі (а.с. 46).

Згідно довідки АА № 077995 від 18.01.2007 р. з
ЄДРПОУ (а.с. 43) ТОВ "Мастер Плейт"
здійснює такі основні види
господарської діяльності за КВЕД-2010:
18.13 виготовлення друкарських форм і
надання інших поліграфічних послуг; 18.12
друкування іншої продукції; 46.90
неспеціалізована оптова торгівля; 47.99
інші види роздрібної торгівлі поза
магазинами.

Судом встановлено, що фахівцями ДПІ у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській на
підставі направлення на перевірку від
20.05.2013. № 991 та у зв'язку з ненаданням в
повному обсязі документального
підтвердження на письмовий запит від
15.01.2013 р. № 233/10/15.3-15, на підставі пп.78.1.1,
п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України
№ 2755-VІ від 02.12.2010 р. зі змінами та
доповненнями, відповідно до наказу
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова від
18.05.2013р. № 924, з 20.05.2013 р. по 22.05.2013 р.
проведена позапланова виїзна
документальна перевірка ТОВ
«Мастер-Плей», за результатами якої був
складений акт від 28.05.2013 року
№1829/22.1-7/34758187 «Про результати виїзної
позапланової документальної перевірки
ТОВ "Мастер Плейт", код за , з
питання правильності визначення,
повноти нарахування та сплати податку
на додану вартість та податку на
прибуток по взаємовідносинам з ПП
«Столиця-Центр», код за за
період з 01.01.2012 по 29.02.2012 р.» (далі по
тексту - акт перевірки) (а.с. 9 - 15).

Відповідно до висновку акту перевірки
перевіркою встановлено порушення з
боку позивача вимог:

- ч. 1 ст. 203, ст. 215, п. 1 ст. 216, ст. 228
Цивільного Кодексу України № 435-ІV від
16.01.2003 р. із змінами та доповненнями, в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених ТОВ
«МАСТЕР-ПЛЕЙТ» з ПП «СТОЛИЦЯ - ЦЕНТР» у
січні-лютому 2012 року.

- пп. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України № 2755-V1 від 02.12.2010 року із
змінами та доповненнями, в результаті
чого занижено податок на додану
вартість всього в сумі 37764 грн., у т.ч. за
січень 2012 року в сумі 15000 грн., за лютий
2012 року в сумі 22764 грн. та завищено
від'ємне значення ряд. 19 Декларації
«Від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду» за
лютий 2012 року у сумі 105569 грн.

Не погодившись із висновками акта
перевірки позивачем до ДПІ у
Київському районі 05.06.2013 року були
подані письмові заперечення б/н та б/д
до вказаного акта перевірки (а.с. 165-170),
висновки якого листом ДПІ у Київському
районі № 8584/10/22.1-13 від 11.06.2013 року «Про
розгляд заперечення» залишені без змін
(а.с. 171 - 174).

На підставі акта перевірки було
винесено податкове повідомлення -
рішення від 13.06.2013 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
ТОВ "Мастер Плейт" по податку на додану
вартість в сумі 47205, 00 грн., в тому числі
37764, 00 грн. за основним платежем та 9441, 00
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) (а.с. 16).

За результатами адміністративного
оскарження винесеного податкового
повідомлення - рішення до Головного
управління Міндоходів у Харківській
області та Міністерства доходів і
зборів України (а.с. 175 - 178, а.с. 182 - 185)
рішеннями вказаних органів
оскаржуване податкове повідомлення
рішення було залишено без змін а скарги
позивача - без задоволення (а.с. 179-181, а.с.
187 - 189).

При судовому розгляді справи
встановлено, що позивач у перевіряємих
податковим органом періодах мав
господарські правовідносини із ПП
«Столиця - Центр», яке зареєстроване
Деснянською районної у місті Києві
Державною адміністрацією 05.03.1998 року,
про що свідчить копія свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А00 № 064913 (а.с. 48), включене до ЄДР
ЮО та ФОП про свідчить копія витягу №
17651195 станом на 26.11.2013 року (а.с. 50-52) та є
платником податків і зборів
передбачених Податковим кодексу
України, що, зокрема, підтверджується
копією свідоцтва № 35323612 від 27.03.1998 року
про реєстрацію платника податку на
додану вартість (а.с. 49) та роздруківкою
з реєстру платників ПДВ офіційного
сайту Міністерства доходів і зборів
України http//minrd.gov.ua/reestr, згідно якої по
ПП «Столиця - Центр» відсутня
інформація в базі «Анульована
реєстрація латників ПДВ».

Як встановлено судом 14.12.2011 р. між
позивачем (покупець) та ПП
«Столиця-Центр» (продавець) був
укладений договір купівлі-продажу №
141211-1 (з додатками до нього), предметом
якого було обладнання - система Сtр Fujі
Luхеl Т-9000 СТР, вартістю 950 000 грн. 00 коп., в
тому числі ПДВ - 143 333 грн. (а.с. 53 - 60).

З матеріалів справи вбачається, що для
часткового фінансування цього
договору ТОВ "Мастер Плейт" 14.02.2012 р.
було укладено кредитний договір №
05/02-2012 р. з ПАТ «Кредобанк» на суму 665000
грн., згідно п.п. 2.1.2 якого призначення
кредиту - придбання обладнання Система
Сtр Fujі Luхеl Т-9000 СТР, згідно договору
купівлі-продажу № 141211-1 від 14.12.2011 р. з
ПП «Столиця - Центр» та відкрито
позичковий рахунок № 917 (а.с. 84-91)
під заставу майнових прав на отримання
обладнання Система Сtр Fujі Luхеl Т-9000 СТР,
відповідно до договору застави №05/02-2012
від 14.02.2012 р. між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ
«Мастер Плейт» (а.с. 92-94).

Вищевказані грошові кошти були
отримані позивачем та перераховані ПП
«Столиця-Центр» згідно меморіального
ордеру № 4065337 від 17.02.2012 р. (а.с. 122).

Факт здійснення господарської
операції між сторонами договору
купівлі-продажу № 141211-1 від 14.12.2011 р.
підтверджується копіями: рахунку -
фактури № 151211-1 від 15.12.2011 р. (а.с. 61),
видаткової накладної № рн-0000042 від
28.02.2012 р. (а.с. 62), податкових накладних
(а.с. 63-69), платіжних доручень (а.с. 70 - 74),
товарно-транспортної накладної (а.с. 75),
сторінки журналу реєстрації виданих та
отриманих довіреностей (а.с. 76),
довіреності на отримання ТМЦ (а.с. 77).

Як вбачається із вищевказаних
документів, позивачем було здійснено
повний розрахунок за вищевказане
майно, що також підтверджується копією
акта «Взаєморозрахунки з клієнтами:
01.12.11-01.03.12» складеного між ТОВ «Мастер
Плейт» та ПП «Столиця - Центр» (а.с. 78) та
воно було ним отримане 28.02.2012 р.

В ході проведення перевірки податковим
органом було встановлено, що вказані
операції ТОВ «Мастер-Плейт» були
відображені у бухгалтерському обліку
підприємства шляхом збільшення
балансової вартості основних фондів
К-т 631 Д-т І04, К- т 631 Д-т 644. Згідно Наказу
директора ТОВ «Мастер-Плейт» № 3 від
28.02.2012 року «Про введення в
експлуатація основних засобів» у
зв'язку з придбанням основних засобів
для використання в господарській
діяльності введено в дію з 28.02.2012 року
Систему Сtр Fujі Luхеl Т-9000 СТР у кількості
1 штука та присвоїти інвентарний номер
№10400035. До складу витрат сума не
відносилась, у зв'язку з придбанням
основних фондів (а.с. 12).

Зазначені обставини також перевірені
судом та підтверджуються копіями: акта
приймання - передачі (внутрішнього
переміщення) основних засобів від
28.02.2012 р. (а.с. 74), інвентарної картки
основних засобів (а.с. 80), карткою №1
складського обліку матеріалів (а.с. 81),
інвентаризаційного опису основних
засобів (а.с. 82-83).

Придбане майно встановлено за адресою:
м. Харків, вул. Плеханівська, 117, в
приміщенні, яке перебуває у
користуванні позивача на підставі
договору оренди нежитлового
приміщення № 81 від 01.02.2012 р. (а.с. 123-126).

Перевіркою також встановлено, що суми
податку на додану вартість за
податковими накладними, виписаними ПП
«Столиця - Центр» включені ТОВ «Мастер
Плейт» до податкового кредиту
відповідних періодах, відображені у
реєстрах отриманих податкових
накладних, та відповідають даним
податкових декларації з податку на
додану вартість за відповідні періоди,
а саме: за січень 2012 року в сумі 15000грн.
та за лютий 2012 року в сумі 128333,33 грн. (а.с.
12) та підтверджується копіями:
податкових декларацій з податку на
додану вартість з додатками № 5 до них
та реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, квитанціями № 2,
які знаходяться в матеріалах справи
(а.с. 127-157).

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України, який
набрав чинності з 01.01.2011 року, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2011 року, податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльні платника податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх ввезенні на
митну територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенні
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу
України визначено, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, п відбулася
раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податкової накладною.

В п. 198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
сумі податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Отже, для отримання права на податковий
кредит із сум податку на додану
вартість, сплачених в ціні придбаного
товару (робіт, послуг), платник ПДВ
повинен мати податкові накладні,
видані на фактично отриманий товар
(роботи, послуги), що призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Проаналізувавши надані документи
відповідно до чинного законодавства
суд дійшов до висновку, що договір був
складений з метою його реального
виконання. Позивач ставив за мету
здійснення господарської діяльності, а
не отримання податкової вигоди.

Судом також перевірено та встановлено,
що усі витрати позивача з придбання
послуг були об'єктивно необхідні
позивачу для забезпечення
господарської діяльності, та
підтверджені належним чином
складеними первинними документами.

Крім того, слід зазначити, що за змістом
ч. 2 ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, які були видані за
договором за своєю формою та змістом
відповідають вимогам, які актами
чинного законодавства встановлені для
первинних документів.

Крім того, як встановлено судом, ПП
«Столиця - Центр» включено до Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб - підприємців, що
підтверджується копією витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
та фізичних осіб - підприємців.

Статтею 18 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-IV із
змінами та доповненнями якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін. Якщо відомості, що підлягають
внесенню до цього реєстру є
недостовірними і були внесені до нього,
то третя особа може посилатись на них у
спорі як на достовірні, за винятком
випадків, коли вона знала або могла
знати про те, що такі відомості є
недостовірними.

За таких обставин покупець не може
нести відповідальність ні за несплату
податків продавця, ні за можливу
недостовірність інформацію про них,
наведених у зазначеному реєстрі, за
умови необізнаності щодо неї.

Статтею 61 Конституції України
встановлено, що юридична
відповідальність має індивідуальний
характер. Згідно зі ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Відповідно до ч. 1
ст. 19 Конституції України правовий
порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Чинне
законодавство, зокрема Податковий
кодекс України, не встановлює обов'язку
покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету,
якщо такий податок не буде сплачено
продавцем або іншою особою, з
урахуванням суми податку, отриманого
від покупця у складі ціни товару. Сума
податку на додану вартість, включена до
ціни товару, є податковим зобов'язанням
продавця товарів (послуг), і саме
продавець має сплачувати цей податок
до бюджету.

Факт реєстрації контрагента позивача,
на момент складання на адресу позивача
податкової накладної та на час
здійснення господарських операцій із
позивачем, платником податку на додану
вартість відповідачем не
заперечується.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Суд зазначає, що виходячи зі змісту п.
1.1. ст.1 Податкового кодексу України
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства з 01.01.2011 року
врегульовано положеннями Податкового
кодексу України.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу
України податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Податковий
контроль здійснюється органами,
зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в
межах їх повноважень, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
державної податкової службу - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Статтею 62 Податкового кодексу України
встановлено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Так, відповідно до п.п. 4-6 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 р. № 984 акт
документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. За
результатами документальної перевірки
в акті викладаються всі суттєві
обставини фінансово-господарської
діяльності платника податків, які
мають відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Суд зазначає, що в акті перевірки
позивача податковий орган не вказав
первинні або інші документи, які
зафіксовані в бухгалтерському та
податковому обліку позивача, що
підтверджують наявність фактів
порушень ним норм податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, а лише посилається
на акт перевірки іншого податкового
органу, який не є первинним документом.

Дані перевірок контрагентів позивача
іншими податковими органами не можуть
бути підставою для висновку про
неправомірність віднесення сум до
валових витрат та визнання податкового
кредиту непідтвердженим.

Доказами порушення правил віднесення
сум до валових витрат та формування
податкового кредиту є матеріали
перевірки платника податків,
проведених з дослідженням його
первинних бухгалтерських документів, а
не дані актів перевірок інших
податкових органів.

Крім того, відповідачем не
встановлено проведення ТОВ «Мастер
Плейт» збиткових операцій, доказів, які
б вказували на відсутність реальності
господарських операцій за договором та
наявності між позивачем та його
контрагентом при укладанні і виконанні
договору взаємоузгоджених зловмисних
дій, спрямованих на порушення
існуючого в державі суспільного ладу
або моральних засад.

За таких обставин суд приходить до
висновку про правомірність віднесення
позивачем суми податку на додану
вартість в розмірі 37764, 00 грн. до складу
податкового кредиту січня - лютого 2012
року по господарським операціям із ПП
«Столиця - Центр».

У зв'язку з тим, що відсутній об'єкт
донарахування податку на додану
вартість, відсутні підстави
застосування штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів).

Згідно статті 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що вимоги стосовно
скасування податкового
повідомлення-рішення від 13.06.2013 року №
як такого, що прийняте з
порушенням норм діючого законодавства
України, підтверджуються матеріалами
справи, не спростовані відповідачем, а
відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мастер
Плейт" до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення від 13.06.2013 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Мастер Плейт" по
податку на додану вартість в сумі 47205, 00
грн. (сорок сім тисяч двісті п'ять
гривень), в тому числі 37764, 00 грн.
(тридцять сім тисяч сімсот шістдесят
чотири гривні) за основним платежем та
9441, 00 грн. (дев'ять тисяч чотириста сорок
одна гривня) за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Бадюков Ю.В.