Справа № 2-а-6734/11
Суддя: Кальчук А. П.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-6734/11
Провадження № 2а/712/313/13
П О С Т А Н О В А

19 грудня 2013 року Соснівський
районний суду м.Черкаси в складі:

головуючого судді Кальчук А.П.

при секретарі Шмагайло Н.В.

розглянувши адміністративну справу за
позовом Шуршина Віктора
Олександровича, директора філії
Черкаське головне регіональне
управління ПАТ КБ «Приватбанк» до
Управління Національного банку
України в Черкаській області про
оскарження постанови,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Управління Національного
банку України в Черкаській області про
оскарження постанови, зазначаючи, що
начальником Управління Національного
банку України в Черкаській області,
Забудським Сергієм Анатолійовичем 26
липня 2011 року винесено Постанову про
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у сумі 1700
грн. за ніби-то вчинене правопорушення,
санкція за яке передбачена статтею 166 - 5
КупПА.

Вважав, що дана постанова є
необгрунтованою, та такою, що винесена
з грубим порушенням діючого
законодавства України, а отже підлягає
скасуванню.

Зазначив, що складений протокол № 2 від
14.07.2011р., на підставі якого була
винесена постанова № 2/13-030/2912 від 26.07.2011
року Управління Національного банку
України в Черкаській області не може
бути підставою для його притягнення до
адміністративної відповідальності,
оскільки за своїм змістом не містить
визначених діючим законодавством
необхідних реквізитів, а саме: реквізит
"пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності" у
протоколі перекручено на: пояснення
особи, яка "вчинила адміністративне
правопорушення", у зв'язку з чим особою,
якою складено протокол, порушення норм
діючого законодавства перебрано
повноваження органу, що розглядає
справи про адміністративні порушення,
та визначено особу порушника.

Вважав, що це виключає склад
правопорушення передбаченого Кодексом
України про адміністративні
правопорушення та притягнення його до
адміністративної відповідальності.

Також зазначив, що не погоджується з
зазначеними у Постанові порушеннями п.
7.9 розділу 7 Положення про порядок
здійснення операцій з чеками в
іноземній валюті на території України
затвердженого Постановою Правління
НБУ від 29.12.2000р. № 520 в частині
здійснення на підставі заяви про
приймання до сплати на інкасо чеків в
іноземній валюті з оформленням
квитанції про приймання до сплати на
інкасо чеків в іноземній валюті за
формою 377-К, так як відповідно до п. 7.9.
Постанови № 520 Операції з купівлі
(сплати) дорожніх чеків за гривні у
фізичних осіб здійснюються касою банку
(установи) з оформленням квитанцій за
формою N 377-К. На виконання вимог
зазначеної Постанови № 520 Банком
оформлювалися квитанції за формою №
377-К та були надані під час перевірки
інспекторам Національного банку
України, про що було зазначено у
запереченнях до акту перевірки та
протоколу від 14.07.2011 року про вчинення
адміністративного правопорушення.

Крім того, щодо зазначеного порушення
вимог п. 3.6 та 4.9 Положення про порядок
проведення виїзних, невиїзних
(камеральних) перевірок щодо
дотримання банками, іншими фінансовими
установами, національним оператором
поштового зв'язку вимог валютного
законодавства України та перевірок
пунктів обміну іноземної валюти на
території України затвердженого
Постановою Правління НБУ № 338 від
21.09.2007р. в частині ненадання копій
запитуваних документів, що свідчать
про факти порушень вимог валютного
законодавства України, зазначив, що
надання інспекторам Управління
Національного банку України в
Черкаській області, здійснюючим
перевірку, копій документів для виносу
за межі Банку призвело б до розкриття
банківської таємниці, чим було б
порушено законодавчі акти, а саме
порядок розкриття банківської
таємниці, встановленого ст. 62 Закону
України "Про банки та банківську
діяльність" № 2121-ІІІ від 07.12.2000 р..

Просив скасувати постанову № 2/13-030/2912
від 26.07.2011 року Управління
Національного банку України в
Черкаській області.

В судовому засіданні представник
позивача - Сенченков І.Г. підтримав
заявлені позовні вимоги та просив
задовольнити позов.

Представники відповідача Зажома Л.В. та
Жарік С.В. заперечували проти позову та
пояснили, що всі дії відповідача були
проведені відповідно до чинного
законодавства.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступні факти та відповідні
правовідносини, що регулюються
законодавством про адміністративне
судочинство.

В судовому засіданні встановлено, що
14.07.2011 року начальником відділу
валютного контролю та ліцензування
Управління Національного банку
України в Черкаській області Жарік С.В.
було складено протокол про вчинення
Шуршиним В.О. адміністративного
правопорушення, виявлене під час
проведення з 14.06.2011 року до 08.07.2011р.
згідно з планом перевірок
уповноважених банків, фінансових
установ та їх підрозділів з питань
додержання вимог валютного
законодавства на 2011 рік, затвердженого
НБУ.

На підставі вищевказаного протоколу, 26
липня 2011 року начальником Управління
Національного банку України в
Черкаській області, Забудським Сергієм
Анатолійовичем відносно Шуршина В.О.
винесено Постанову про
адміністративне правопорушення,
передбаченого ст.. 166-5,166-6 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у сумі 1700 грн.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
213 та статті 234-3 КУпАП Національний банк
України уповноважений розглядати
справи про адміністративні
правопорушення, пов'язані з порушенням
банківського законодавства, тому
твердження Позивача про те, що
Національним банком «перебрано
повноваження органу, що розглядає
справи про адміністративні порушення»
є хибним та суперечить зазначеним
нормам КУпАП.

Крім того, відповідно до статей 55, 56
Закону України «Про Національний банк
України» Національний банк видає
нормативно-правові акти з питань, що
віднесені до його повноважень, які є
обов'язковими для органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, банків, підприємств,
організацій та установ незалежно від
форм власності, а також для фізичних
осіб. Нормативно-правові акти
Національного банку підлягають
обов'язковій реєстрації в Міністерстві
юстиції України та не можуть
суперечити законам України та іншим
законодавчим актам України.

Порушення керівниками банків
банківського законодавства та
нормативно-правових актів
Національного банку України або
здійснення ризикових операцій, які
загрожують інтересам вкладників чи
інших кредиторів відповідно до статті
166-5 КУпАП є підставою для притягнення
їх до адміністративної
відповідальності.

На думку суду, твердження позивача щодо
перекручення реквізитів передбачених
у Протоколі про вчинення
адміністративного правопорушення не
відповідають дійсності, оскільки
порядок складання Протоколу
передбачено Положенням про порядок
накладення адміністративних штрафів,
затвердженим постановою Правління
Національного банку України від 29.12.2001
№563, яка зареєстрована в Міністерстві
юстиції України від 25.01.2002 за 362/6350) та
відповідає вимогам Закону України «Про
банки і банківську діяльність», та
КУпАП.

Крім того, позивач відмовився надати
письмові пояснення та заперечення щодо
змісту протоколу про що відповідно до
частини 3 статті 256 КУпАП в протоколі
зроблено запис. Як вбачається з
матеріалів справи, пояснення до
Протоколу Позивачем були надані лише
після винесення Постанови про
накладення адміністративного штрафу,
копію якої Позивач отримав під розпис,
а саме 03.08.2011.

Також, твердження Позивача про надання
уповноваженому працівнику Відповідача
квитанцій за формою №377-К та заперечень
до акту та протоколу не відповідає
дійсності.

Оскільки, як встановлено в судовому
засіданні відповідно до ст..ст. 44, 57
Закону про Національний банк України,
статтею 62 ЗУ « Про банки та банківську
діяльність», вимогами пунктів 3.6
розділу 3 та 4.1. розділу 4 Положення про
порядок проведення виїзних, невиїзних
(камеральних) перевірок щодо
дотримання банками, іншими фінансовими
установами, національним оператором
поштового зв'язку вимог валютного
законодавства України та перевірок
пунктів обміну іноземної валюти на
території України, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 21.09.2007 №338, із змінами
і доповненнями (далі-Положення №338),
уповноваженим працівником Відповідача
15.06.2011 було складено письмову вимогу на
Позивача за вхідним номером 20- 23/1172 про
надання для перевірки документів щодо
операцій з чеками, які проводила Філія
за період з 01.08.2009 до 01.06.2011. На зазначену
вимогу Філією було надано
уповноваженому працівнику Відповідача
заяву про приймання до сплати на інкасо
чеків в іноземній валюті, квитанції про
приймання до сплати на інкасо чеків в
іноземній валюті за формою № 377-1,
реєстр прийняття до сплати на інкасо
чеків в іноземній валюті. Із зазначених
вище документів, уповноваженим
працівником Відповідача зроблено
висновок про порушення Філією вимог
пункту 7.9 розділу 7 Положення №520, в
частині оформлення квитанції про
приймання до сплати на інкасо чеків в
іноземній валюті не за встановленою
формою №377-К, а за формою №377-1.

Твердження позивача про відсутність у
його діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого статтею
1166-5 КпАП України спростовуються
вимогами пункту 2.9 розділу 2 та пунктами
4.1 та 4.2 розділу 4 Положення про
організацію операційної діяльності в
банках України, затвердженого
постановою Правління НБУ від
18.06.2003р.№254 в яких визначено, що
операційна діяльність банку має бути
організована таким чином, щоб
забезпечити належне документування
всіх операцій, підставою для їх
відображення за балансовими та
позабалансовими рахунками
бухгалтерського обліку є первинні
документи, які мають бути належним
чином задокументовані.

Операційна діяльність банку - це
сукупність технологічних процесів,
пов'язаних з документуванням
інформації за операціями банку,
проведенням їх реєстрації у
відповідних регістрах, перевірянням,
вивірянням та здійсненням контролю за
операційними ризиками

Згідно вимог пункту 1.9 розділу 1
Положення №254 відповідальність за
організацію операційної діяльності
банків несуть їх керівники відповідно
до установчих документів та
законодавства України.

Статтею 42 ЗУ «Про банки та банківську
діяльність» передбачено, що
керівниками банку є керівники
відокремлених підрозділів банку
(філії, відділення тощо). Згідно наказу
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 25.04.2000 №575
Шуршин В.О. є безпосереднім керівником
Філії.

Відповідно до розділу 5 цього Положення
про Філію, керівник зобов'язаний:
забезпечувати та контролювати
дотримання Філією вимог чинного
законодавства, нормативно-правових
актів Національного банку України;
забезпечувати своєчасне і якісне
здійснення банківських операцій,
складання балансу та форм статистичної
і фінансової звітності.

У зв'язку з тим, що Позивачем під час
перевірки не було надано жодних
«локальних актів банку», які б
передбачали ведення обліку отриманої
банком застави саме відповідним
підрозділом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та з
огляду на вищезазначене Позивач несе
відповідальність за своєчасне і якісне
здійснення банківських операцій.
Статтею 57 ЗУ «Про Національний банк
України» передбачено, що для
здійснення своїх функцій Національний
банк України має право безоплатно
одержувати від банків інформацію про
їх діяльність та пояснення стосовно
отриманої інформації і проведених
операцій.

Крім того, статтею 62 ЗУ «Про банки та
банківську діяльність» передбачено, що
на службовців Національного банку
України, які в межах повноважень,
наданих Законом про Національний банк,
здійснюють функції банківського
нагляду або валютного контролю не
поширюються обмеження стосовно
отримання інформації, що містить
банківську таємницю, передбачені цією
статтею.

Як передбачено статтею 66 Закону про
Національний банк службовцям
Національного банку забороняється
розголошувати інформацію, що становить
державну таємницю, банківську таємницю
або іншу конфіденційну інформацію, яка
стала відома їм у зв'язку з виконанням
службових обов'язків, і в разі
припинення роботи в Національному
банку, крім випадків, передбачених
законодавством України.

Також право уповноважених працівників
Національного банку отримувати під час
перевірок (виїзних та безвиїзних) від
керівників і працівників банку
потрібні для перевірки документи та
матеріали закріплене в підпункті «в»
пункту 4.1 розділу 4 Положення №338.

Вищезазначена норма кореспондується з
обов'язком банків надавати
Національному банку України (його
працівникам) інформацію, що містить
банківську таємницю, у формі
документів та їх копій як під час
проведення інспекційних перевірок, так
і на письмовий запит під час здійснення
безвиїзного нагляду, закріпленим
частиною першою статті 57 Закону про
Національний банк та абзацом третім
пункту 5.1 Правил зберігання, захисту,
використання та розкриття банківської
таємниці, затверджених постановою
Правління Національного банку України
від 14.07.2006 №267.

Отже, суд також критично оцінює
твердження позивача і про те, що
запитувані копії документів, що
містять банківську таємницю, могли
бути надані Черкаською філією ПАТ КБ
Приватбанк виключно у вигляді витягів
з документів, що не містять відомостей,
які становлять банківську таємницю.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що в позові Шуршина Віктора
Олександровича, директора філії
Черкаське головне регіональне
управління ПАТ КБ «Приватбанк» до
Управління Національного банку
України в Черкаській області про
оскарження постанови необхідно
відмовити.

Керуючись ст..ст.17, 69, 71, 159,160, 161-163 КАС
України, ЗУ «Про Національний банк
України», ЗУ «Про банки та банківську
діяльність», суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного
позову Шуршина Віктора Олександровича,
директора філії Черкаське головне
регіональне управління ПАТ КБ
«Приватбанк» до Управління
Національного банку України в
Черкаській області про оскарження
постанови - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги.

Головуючий