Справа № 490/4183/13-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 р. Справа № 490/4183/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Прохоров П.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Зуєвої Л.Є.

- Шевчук О.А.

(у зв'язку з неприбуттям у судове
засідання сторін, справа розглядається
в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України)

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 22 липня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
перерахунок пенсії, в якому просить:

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Миколаєва здійснити перерахунок
пенсії, призначеної позивачеві
відповідно до поданих документів та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 20.04.2005 року № 306;

- відшкодувати відповідачем суму
недоотриманої пенсії в розмірі 716, 32
грн.;

- відшкодувати відповідачем суму
сплаченого судового збору в розмірі 34,41
грн.

В обґрунтування посилається на
неправомірність незастосування до
відомостей про його доходи положень
Постанови Кабінету Міністрів України
від 20.04.2005 року №306 « Про реалізацію
абзацу другого пункту 2 ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
внаслідок чого відповідачем при
здійсненні перерахунку розміру пенсії
позивача було допущено помилку та
розмір отримуваної позивачем пенсії
зменшився, що призвело до порушення
прав позивача та недоплати йому за
період з грудня 2012 року і по дату
подання позову до суду - 716,32 грн.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 22 липня 2013 року
позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Миколаєва про перерахунок пенсії -
задоволено. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України Центральному
районі м. Миколаєва врахувати при
обчислені пенсії ОСОБА_2 довідку
державної обласної бюджетної установи
«Державний архів Мурманської області»
№Б-8277 від 23.10.2012 року, та здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі
вказаної вище довідки з 05 квітня 2013
року. Стягнуто з Управління Пенсійного
фонду України Центральному районі м.
Миколаєва на користь ОСОБА_2 суму
недоотриманої пенсії в розмірі 716,32 грн.
Стягнуто з Управління Пенсійного фонду
України Центральному районі м.
Миколаєва на користь ОСОБА_2 суму
понесених ним судових витрат в розмірі
34,41 грн.

В апеляційній скарзі УПФ України в
Центральному районі м. Миколаєва
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки судом першої інстанції не
було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, з
наступних підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
встановив, що позивач в період з 02.12.1989
р. по 30.04.1995 р. працював в управлінні
промислової розвідки та
науково-дослідницького флоту
«Севрыбпромразведка» на державному
підприємстві «Управление промысловой
разведки и научно-исследовательского
флота «Севрыбпромразведка». Як
юридична особа вказане підприємство
припинило своє існування та на
теперішній час всі документи такого
підприємства передані на зберігання до
державної обласної бюджетної установи
«Державний архів Мурманської області»
, що випливає з аналізу копії архівної
довідки №Б-8277 від 23.10.2012 року.

В квітні 2012 року позивачу було
призначено пенсію за віком, відповідно
до Закону України «Про загально
обов'язкове державне пенсійне
страхування» в порядку та на умовах,
передбачених ст. 41 того ж Закону та
постанови КМУ від 20.04.2005 року № 306, в
розмірі 1418,55 грн.

В грудні 2012 року відповідачем було
здійснено перерахунок розміру пенсії
що підлягає виплаті позивачу та за
результатами такого перерахунку
позивачу встановлено пенсію в розмірі
1239,47 грн. В обґрунтування такого
перерахунку відповідач вказав, що
позивачем не надано довідки про доходи
встановленого зразку, що унеможливлює
застосування положень Постанови
Кабінету Міністрів України від 20.04.2005
року №306 до обчислення розміру пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має правові підстави для
призначення пенсії відповідно з
вимогами Постанови КМУ № 306 від 20.04.2005
року; дії відповідача по зменшенню
розміру пенсії позивача такі, що не
мають під собою правових підстав, а
відтак позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції , виходячи із наступного.

Статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-1У від 09.07.2003 року з
наступними змінами, передбачені вимоги
для виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату застрахованої особи
для обчислення пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.04.2005 року №306 «Про реалізацію
абзацу другого пункту 2 ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
затверджено порядок визначення
заробітної плати для обчислення пенсії
особам, що в період до запровадження
обмеження максимального розміру
заробітної плати (доходу), з якої
сплачувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, отримували заробітну
плату (дохід) за результатами роботи,
строк виконання якої перевищує
календарний місяць.

Пунктом 1 передбачено, що до осіб, на
яких розповсюджується дія цього
Порядку, відносяться особи, які до 01
липня 1998 року отримували заробітну
плату по результатам роботи, строк
виконання якої перевищував
календарний місяць, котрі працювали в
сільському господарстві.

У відповідності до пунктів 2 та 3
Порядку, до суми заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії згідно з
цим порядком зараховуються суми виплат
(доходу), з яких сплачувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Для обчислення пенсії із врахуванням
заробітної плати (доходу), що виплачена
за результатами роботи, строк
виконання якої перевищував
календарний місяць, особа звертається
із заявою до відповідного управління
Пенсійного фонду України у районі,
місті, районі в місті.

Аналіз зазначених вище норм свідчить
про те, що однією з умов врахування суми
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії у спосіб визначений
порядком, є наявність доказів про
виплату особі заробітної плати у строк
понад один місяць.

Пунктом 17 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року № 22-1
передбачено, що довідка про заробітну
плату (дохід) особи видається на
підставі особових рахунків, платіжних
відомостей та інших документів про
нараховану та сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працював померлий
годувальник або особа, яка звертається
за пенсією. Якщо такі підприємства,
установи, організації ліквідовані або
припинили своє існування з інших
причин, то довідки про заробітну плату
видаються правонаступником цих
підприємств, установ чи організацій
або державними архівними установами. У
випадках, коли архівні установи не
мають можливості видати довідку
встановленої форми з розшифровкою
виплачених сум за видами заробітку,
вони можуть видавати довідки, що
відповідають даним, наявним в архівних
фондах, без додержання цієї форми.

Як вбачається із матеріалів справи
згідно довідки державної обласної
бюджетної установи «Державний архів
Мурманської області» №Б-8277 від 23.10.2012
року, в період з 02.12.1989 по 30.04.1995 роки
позивачу виплачувалась заробітна
плата за результатами роботи, строк
виконання якої перевищував
календарний місяць.

Відповідно до пункту 4 "Порядку
визначення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії особам, що у
період до запровадження обмеження
максимального розміру заробітної
плати (доходу), з якої сплачувалися
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
отримували заробітну плату (дохід) за
результатами роботи, строк виконання
якої перевищував календарний місяць",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2005 року
№ 306 (далі-Порядок №306), передбачено, що
документом який підтверджує виплату
особі заробітної плати (доходу) за
результатами роботи є довідка
підприємства, установи, організації
про заробітну плату (дохід), оформлена
згідно з додатком до Порядку № 306, із
зазначенням підстави для виплати
заробітної плати (доходу) за
результатами виконаної роботи.

Додатком до Порядку № 306 є форма
Довідки підприємства, установи,
організації про заробітну плату (дохід)
для обчислення пенсії, яка містить
відомості про документи, на підставі
яких її видано та вона повинна бути
підписана керівником та головним
бухгалтером.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 306 у разі
коли у пенсійній справі особи
зберігається довідка про заробітну
плату (дохід) чи інші документи, що
підтверджують факт отримання
заробітної плати (доходу) за
результатами роботи, така Довідка чи
документи можуть використовуватися
для перерахунку пенсії за рішенням
управління Пенсійного фонду України у
районі.

Пунктом 6 Порядку № 306 визначено, що
підставою для виплати заробітної плати
(доходу) за результатами виконаної
роботи, що зазначаються у Довідці, може
бути законодавчий або інший нормативно
- правовий акт чи Положення про оплату
праці, яким на момент виплати особі
заробітної плати (доходу) було
передбачено проведення остаточного
розрахунку за результатами певного
періоду або після закінчення роботи.

Враховуючи , що в довідці державної
обласної бюджетної установи
«Державний архів Мурманської області»
№Б-8277 від 23.10.2012 року об'єктивно
відображена отримана позивачем
заробітна плата за період з 02.12.1989р. по
30.04.1995р., колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку стосовно того,
що позивач має правові підстави для
призначення пенсії, а дії відповідача
такі, що суперечать нормам діючого
законодавства, а й відповідно
задоволення позовних вимог в частині
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, призначеної позивачеві
відповідно до поданих документів та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 20.04.2005 року № 306.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку щодо задоволення
позовних вимог в частині відшкодування
відповідачем суми недоотриманої
пенсії в розмірі 716, 32 грн. та суми
сплаченого судового збору в розмірі 34,41
грн., натомість доводи апелянта
стосовно безпідставного відшкодування
судових витрат за рахунок Пенсійного
фонду України обґрунтовані з наступних
підстав.

Так, суд першої інстанції помилково не
врахував положення ч. 1 ст. 94 КАС України
та п. 18 ст. 5 Закону України «Про судовий
збір», а тому в задоволенні позовних
вимог в цій частині слід було
відмовити.

Крім того, колегія суддів вважає, що
поза увагою суду першої інстанції
залишилося те, що адміністративний суд
може лише визнавати дії суб'єктів
владних повноважень незаконними та
покласти обов'язок на відповідача
провести нарахування та виплату
належних сум відповідно до закону за
відповідний рік, і не є уповноваженим
органом проводити розрахунок суми
заборгованості, а відтак суд помилково
задовольнив позов в частині
відшкодування відповідачем суми
недоотриманої пенсії в розмірі 716, 32 грн
.

Таким чином, з огляду на зазначене вище,
колегія суддів приходить до висновку
що судом першої інстанції допущено
порушення норм процесуального права,
тому керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України
вважає необхідним, скасувати постанову
суду першої інстанції, а
адміністративний позов задовольнити
частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.4
ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 22 липня 2013 року
скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
перерахунок пенсії задовольнити
частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Центральному районі м.
Миколаєва врахувати при обчислені
пенсії ОСОБА_2 довідку державної
обласної бюджетної установи
«Державний архів Мурманської області»
№Б-8277 від 23.10.2012 року, та здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі
вказаної вище довідки з 05 квітня 2013
року.

В задоволенні решти частин позовних
вимог відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: