Справа № 2-а-6709/11/1023
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Малишенко
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Старової Н.Е., Файдюка В.В.

розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Славутичі Київської
області на постанову Славутицького
міського суду Київської області від
18.11.2011 року у справі за позовом ОСОБА_2
до управління Пенсійного фонду України
в м. Славутичі Київської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Славутицького міського
суду Київської області від 18.11.2011 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії відповідно до вимог Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» -
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
позові. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є пенсіонером і постійно
проживає в м. Славутич Київської
області, яке віднесено до зони
посиленого радіоекологічного
контролю.

У відповідності до ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону -
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Між тим, позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26
липня 1996 року.

Враховуючи, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з вищезазначеною Постановою
Кабінету Міністрів України, а тому
відповідач неправомірно виплачував
додаткову пенсію в меншому розмірі ніж
це передбачено ст. 39 зазначеного
Закону.

Крім того, відповідно до ч. 2 статті 46
Конституції України - право громадян на
соціальний захист гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Виходячи з тлумачення зазначеної
норми, колегія суддів приходить до
висновку, що непередбаченість в
Бюджеті України коштів на здійснення
вказаних виплат не може позбавити
позивача права на їх отримання.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про правомірність доводів
суду першої інстанції про наявність у
позивача права на додаткову пенсію та
доплату до пенсії в розмірі
передбаченому Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що суд першої
інстанції постановляючи правильне по
суті рішення в резолютивній частині
якого зазначив дату з "01.10.2011 року"
замість "01.10.2010 року", як просив позивач
в позовній заяві.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
за необхідне змінити абзац 3
резолютивної частини рішення суду
першої інстанції.

За таких обставин апеляційна
скарга управління Пенсійного фонду
України в м. Славутичі Київської
області - залишається без задоволення,
а постанова суду першої інстанції -
підлягає зміні.

Відповідно до ст. 201 КАС України
підставою для зміни постанови суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи, але з помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 197, 201, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Славутичі
Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Славутицького
міського суду Вінницької області від
18.11.2011 року - змінити, виклавши абзац 3
резолютивної частини в наступній
редакції: "Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м. Славутичі
Київської області з 01.10.2010 року
підвищити пенсію ОСОБА_2 на одну
мінімальну заробітну плату,
встановлену законом, відповідно до ч. 2
ст. 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХП з
урахуванням вже проведених виплат".

Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Чаку Є.В.

Судді:

Файдюк В.В.

Старова Н.Е.