Справа № 116/234/14-а
Суддя: Кулішов А. С.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа
№ 116/234/14-а

Провадження № 2-а/116/39/14

24.01.2014 року о 14:35
м.. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кулішова А.С., при
секретарі судового засідання Аджиєвій
А.Ш., за участі представника
відповідача - Меметової М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Кенжалієва Іл'яса до
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
зарахувати у трудовий стаж періоди
роботи і призначити пенсію за віком, -

ВСТАНОВИВ:

Кенжалієв Іл'яс звернувся до
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим із позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в Сімферопольському районі Автономній
Республіці Крим про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
зарахувати у трудовий стаж періоди
роботи з 08.08.1975 року по 18.06.1993 року і
призначити пенсію за віком з 09.10.2013
року.

Позов мотивовано тим, що відповідач,
приймаючи рішення про відмову у
призначенні пенсії, неправомірно не
зарахував стаж роботи на відповідних
підприємствах і відмовив у призначенні
пенсії за віком без визначених законом
підстав.

В судове засідання позивач не з'явився,
направив заяву про розгляд справи за
його відсутності.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
посилаючись на те, що помилковість
записів в трудовій книжці не дозволяє
зарахувати до страхового стажу, що дає
право на призначення пенсії за віком,
певних періодів роботи позивача.

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні у справі докази у їх
сукупності, суд встановив наступне.

Згідно із статтею 6 Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення, яку
ратифіковано Україною та Республікою
Узбекистан, для встановлення права на
пенсію, в тому числі пенсію на
пільгових умовах і за вислугу років,
громадянам держав - учасниць Угоди
враховується трудовий стаж, набутий на
території будь-якої з цих держав, а
також на території колишнього СРСР за
час до набуття чинності цією Угодою.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Згідно зі статтею 6 Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від 9
січня 1995 року, до якої приєднались,
зокрема, Україна і Туркменістан, для
встановлення права на пенсію, в тому
числі пенсію на пільгових умовах і за
вислугу років, громадянам держав -
учасниць Угоди враховується трудовий
стаж, набутий на території будь-якої з
цих держав, а також на території
колишнього СРСР за час до набуття
чинності цією Угодою.

Рішенням Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від
05.11.2013 року встановлено, що трудова
книжка серії ГТ-1№1243018 належить
позивачу.

Після досягнення віку 60 років позивач у
тримісячний строк звернувся до
відповідача із заявою про призначення
пенсії.

Листом від 23.12.2013 року вих. №312/К-01-6
відповідач повідомив про неможливість
зарахування у трудовий стаж періоду
роботи з 08.08.1975 року по 18.06.1993 року, тому
як в даті наказу про прийом на роботу
маються виправлення, а також по
трудовій книжці «не простежуються
періоди прийняття на роботу у відділ
культури Середньочирчикського
райвиконкому і в ММП «Расом».

Досліджуючи записи в трудовій книжці
позивача суд встановив наступне.

В запису про роботу позивача за період
з 08.08.1975 року по 01.03.1981 року вказано про
прийняття на посаду художника Парку
культури і відпочинку імені 50 років
УзРСР.

Відмовляючи у зарахуванні вказаного
стажу роботи відповідач посилається на
те, що в даті наказу про прийняття на
роботу містяться виправлення (в даті
04.08.1975 цифра 5 жирно обведена).

Далі в трудовій книжці позивача
містяться записи про переведення 01.03.1981
року у відділ культури
Середньочирчикського райвиконкому;
про переведення 18.05.1988 року з художньої
майстерні в кооператив «Художник»; про
переведення 03.05.1991 року в ММП «Расом» та
про звільнення 18.06.1993 року з ММП
«Расом».

Відповідачем не наведено жодного
обґрунтованого доводу щодо
неможливості зарахування вказаного
періоду роботи до страхового стажу, що
дає право на призначення пенсії.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637.

На думку суду особливості написання
окремих цифр не свідчать про порушення
правил заповнення трудової книжки і у
будь-якому разі не перешкоджають
встановленню періоду страхового стажу.
Рік наказу про прийняття на роботу
повністю відповідає року запису у
рядку 2 трудової книжки (стосовно якого
відповідач жодних зауважень не
висловив). Суд вважає рішення
відповідача у цій частині таким, що
засновано на суто формальних причинах.

Запис від 18.05.1988 року містить відомості
про переведення з «художньої
майстерні», в той час як попередній
запис - про переведення 01.03.1981 року у
відділ культури Середньочирчикського
райвиконкому.

У наданій позивачем довідці для
присвоєння кваліфікаційної категорії
вказано, що позивач працює саме у
художній майстерні при будинку
культури середньочирчикського району.

Вирішуючи спір в цій частині суд
зазначає, що в трудовій книжці наведено
вичерпні відомості про періоду роботи
позивача.

Відповідно до пункту 38 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», який затверджено
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року N 22-1,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 орган,
що призначає пенсію, має право вимагати
від підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб
дооформлення в трьохмісячний термін з
дня подання заяви прийнятих і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість їх видачі.

Судом встановлено, що орган Пенсійного
фонду самостійно звернувся із запитами
про підтвердження трудового стажу
заявника до компетентних органів
Узбекистану, втім вже після
повідомлення про неможливість
зарахування трудового стажу.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідачем допущено
бездіяльність щодо не призначення
позивачеві пенсії за віком у
встановленому заоном порядку із
порушенням принципу обґрунтованості,
який вимагає урахування усіх обставин,
що мають значення для прийняття
рішення.

За таких обставин, керуючись статтею 11
КАС України вважає можливим вийти за
межі позовних вимог, ухваливши рішення
про визнання протиправною
бездіяльності Управління Пенсійного
фонду України в Сімферопольському
районі Автономної Республіки Крим щодо
не призначення Кенжалієву Іл'ясу
пенсії за віком; зобов'язавши
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим призначити з 09.10.2013
року Кенжалієву Іл'ясу пенсію за віком
з урахуванням трудового стажу з 08.08.1975
року по 18.06.1993 року (у Парку культури і
відпочинку ім. 50 років УзРСР, у відділі
культури Середньочирчикського
райвиконкому, у кооперативі
«Художник», в ММП «Расом»).

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до підпункту 3 пункту 9
розділу VI Прикінцевих та перехідних
положень Бюджетного кодексу України у
разі безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
Державна казначейська служба України
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

Водночас пунктом 19 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ встановлено, що безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету та/або
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити.

2. Визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Сімферопольському
районі Автономної Республіки Крим щодо
не призначення Кенжалієву Іл'ясу
пенсії за віком.

3. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим призначити з 09.10.2013
року Кенжалієву Іл'ясу пенсію за віком
з урахуванням трудового стажу з 08.08.1975
року по 18.06.1993 року (у Парку культури і
відпочинку ім. 50 років УзРСР, у відділі
культури Середньочирчикського
райвиконкому, у кооперативі
«Художник», в ММП «Расом»).

4. Зобов'язати орган Державної
казначейської служби України стягнути
на користь Кенжалієва Іл'яса 73,08
(сімдесят три грн. 08 коп.) судового збору
з Державного бюджету України шляхом
безспірного списання з рахунка
суб'єкта владних повноважень -
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим.

5. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим у десятиденний строк з
дня набрання законної сили постановою
суду, надати до Сімферопольського
районного суду АР Крим звіти про
виконання судового рішення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через
Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим протягом 10
днів з дня проголошення постанови. У
разі оголошення в судовому засіданні
вступної і резолютивної частини
постанови, а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

В судовому засіданні 24.01.2014 року
оголошено вступну і резолютивну
частини постанови, постанову у повному
обсязі складено 29.01.2014 року.

Суддя