Справа № 801/4213/13-а
Суддя: Яковенко Світлана Юріївна
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 801/4213/13-а

28.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Яковенко С.Ю.,

суддів Ілюхіної Г.П. ,

Лядової Т.Р.

секретар судового засідання
Журавльова Н.А.

за участю сторін:

представник позивача:
Сімферопольського міжрайонного
природоохоронного прокурора- Місюра
Олексій Миколайович, посвідчення № 023536
від 11.12.2013,

представник заявника апеляційної
скарги: Прокуратури АР Крим- Місюра
Олексій Миколайович, посвідчення № 023536
від 11.12.2013,

представник позивача:
Республіканського комітету по
лісовому та мисливському господарству
АР Крим- Закир'яєва Зарема Фазилівна,
довіреність № 934/10-06 від 14.06.13

представник третьої особи відповідача:
Обслуговуючого кооперативу "Літній сад
Ю.Б.К."- Зорін Андрій Євгенович,
довіреність № б/н від 27.01.14

представник позивача: Державного
підприємства "Алуштинське лісове
господарство"- не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином та своєчасно, про
причину неявки суд не повідомив,

представник відповідача:
Малоріченської сільської ради м.
Алушти АР Крим - не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином та своєчасно, про
причину неявки суд не повідомив,

розглянувши матеріали справи №
801/4213/13-а за апеляційною скаргою
Заступника прокурора АР Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Петренко В.В. ) від 15.08.2013

за позовом Сімферопольського
міжрайонного природоохоронного
прокурора (вул. Дзержинського, 6, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95000)

Державного підприємства "Алуштинське
лісове господарство" (пров. Заводський,
6, м. Алушта, Автономна Республіка Крим,
98510)

Республіканського комітету по
лісовому та мисливському господарству
АР Крим (вул. Гавена, 2, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим, 95000)

до Малоріченської сільської ради м.
Алушти АР Крим (вул. Фруктова, 1 а, с.
Малоріченське, м. Алушта, Автономна
Республіка Крим, 98520)

третя особа: Обслуговуючий кооператив
"Літній сад Ю.Б.К." (вул. Пролетарська,
буд. 12-а, м. Сімферополь, Автономна
Республіка Крим, 95001)

заявник апеляційної скарги: Заступник
прокурора АР Крим ( вул.
Севастопольська, 21, с. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим, 95015)

про визнання протиправним та
скасування рішення,,

ВСТАНОВИВ:

Сімферопольський міжрайонний
природоохоронний прокурор звернувся
до суду з позовом в інтересах держави в
особі Республіканського комітету по
лісовому та мисливському господарству
АР Крим та Державного підприємства
«Алуштинське лісове господарство» до
Малоріченської сільської ради, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача - Обслуговуючий кооператив
"Літній сад Ю.Б.К." м. Сімферополь, про
визнання протиправним та скасування
рішення №45/6 від 30.12.2009 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОК
«Літній сад Ю.Б.К.».

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від
07.06.2011, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26.10.2011, у
задоволенні цього адміністративного
позову було відмовлено (т.2 а.с70-72, 108-114 ).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27.03.2013 постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від
07.06.2011 та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 26.10.2011 скасовано. Справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції. (т. 1 а. с. 206-212).

В цій ухвалі Вищий адміністративний
суд України зазначив, що судам
необхідно було встановити форму
власності на спірну земельну ділянку,
до якої категорії земель за цільовим
призначенням належала спірна земельна
ділянка та чи було дотримано
передбаченого законодавством порядку
вилучення спірної земельної ділянки з
користування у ДП «Алуштинське лісове
господарство» на час прийняття
Малоріченською сільською радою
оспорюваного рішення від 30.12.2009 р. №
45/6.

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від
15.08.2013 (суддя Петренко В.В.) у
задоволенні позову Сімферопольського
міжрайонного природоохоронного
прокурора в інтересах держави в особі
Республіканського комітету по
лісовому та мисливському господарству
АР Крим та Державного підприємства
«Алуштинське лісове господарство»
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
Заступник прокурора АР Крим звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

У судове засідання 28.01.2014
представники Державного підприємства
«Алуштинське лісове господарство» та
відповідача, не з'явились, про день, час
і місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Згідно з частиною 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Представник прокурора та
Республіканського комітету по
лісовому та мисливському господарству
АР Крим у судовому засіданні
підтримали апеляційну скаргу з
підстав, викладених у ній.

Представник третьої особи
(Обслуговуючий кооператив "Літній сад
Ю.Б.К." м. Сімферополь) з апеляційною
скаргою не погодився, вважаючи рішення
суду першої інстанції законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з матеріалами справи рішенням
Малоріченської сільської ради від
31.08.2006 №7/60 Обслуговуючому кооперативу
«Літній сад Ю.Б.К.» надано дозвіл на
збір матеріалів узгодження місця
розташування земельної ділянки площею
9,9942га у с. Сонячнегірське, в районі
погранзастави із земель Алуштинського
лісгоспу для будівництва та
обслуговування рекреаційного
комплексу (т.1 а.с.133).

Обслуговуючим кооперативом «Літній
сад Ю.Б.К.» отримані позитивні висновки:
Алуштинського міського управління
земельних ресурсів при Державному
комітету України по земельних ресурсах
АР Крим від 15.11.2007 №568, Управління
архітектури та містобудівництва
Виконавчого комітету Алуштинської
міської ради від 27.09.2006 №516, Державної
Азово-Черноморської екологічної
інспекції Міністерства охорони
навколишнього середовища України від
30.11.2007 №11/2859, Державного підприємства
«Кримське протизсувне управління» від
09.11.2006 №145-А, Кримського
басейнового-управління водних
ресурсів від 16.01.2009 №110-04 та
Республіканського комітету з охорони
культурної спадщини про можливість
відведення земельної ділянки від 26.07.2007
№1012.

Рішенням Малоріченської сільської
ради від 28.11.2007 №20/1 Обслуговуючому
кооперативу «Літній сад Ю.Б.К.»
затверджені матеріали попереднього
узгодження місце розташування
зазначеної земельної ділянки та надано
дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (т.1 а.с.57).

Розроблений проект щодо відведення
земельної ділянки отримав позитивні
висновки: Державної
Азово-Чорноморської екологічної
інспекції від 14.04.2008 №11/877, Кримської
республіканської
санітарно-епідеміологічної станції
Міністерства здоров'я України від
17.04.2008 №22, Управління архітектури і
містобудівництва Алуштинської міської
ради від 08.05.2008 №62/01-13/08 та
Алуштинського міського управління
земельних ресурсів від 26.05.2008 №244 (т.1
а.с.50055).

Обслуговуючим кооперативом «Літній
сад Ю.Б.К.» замовлено технічну
документацію для будівництва
рекреаційного комплексу, яку
виготовлено ДП «Кримський
науково-дослідний і проектний інститут
землеустрою», складено акт прийняття
зелених насаджень на відповідальне
зберігання (т.1 а.с.92-111, 114-121).

12.06.2009 складено акт про встановлення в
натурі та узгодження меж земельної
ділянки (т.2 а.с.37-38).

15.12.2009 приватним нотаріусом ОСОБА_6
засвідчено згоду Державного
підприємства «Алуштинське лісове
господарство» в особі директора ДП
«Алуштинське лісове господарство»
Ушакова В.В. на згоду щодо вилучення у
підприємства земельної ділянки
Сонячногірського лісництва площею
9,9942га, яка знаходиться на території
Малоріченської сільської ради в с.
Сонячнегірське, м. Алушта АР Крим (т.1
а.с.168).

Рішенням Малоріченської сільської
ради від 30.12.2009 №45/6 затверджено проект
землеустрою щодо відведення
Обслуговуючому кооперативу «Літній
сад Ю.Б.К.» земельної ділянки площею
9,9942га для будівництва та
обслуговування рекреаційного
комплексу в межах с. Сонячногірське в
районі погранзастави.

У відповідності з пунктом 2 цього
рішення зазначену земельну ділянку за
видами земельних угідь: землі вкриті
лісовою (деревною та чагарниковою)
рослинністю 9,9942га (графа 23 ф.6-зем)
вилучено з користування Державного
підприємства «Алуштинське лісове
господарство» та припинено право
користування останнього вказаною
земельною ділянкою.

Відповідно до пунктів 3-5 цього рішення
земельну ділянку площею 9,9942га
передано в оренду Обслуговуючому
кооперативу «Літній сад Ю.Б.К.» та
віднесено до земель рекреаційного
призначення (шифр строки 86), угіддя:
землі, що використовуються для
відпочинку, в тому числі кемпінгів,
будинків для відпочинку або проведення
відпусток згідно зі статтею 19
Земельного кодексу України (т.1 а.с.8).

Стаття 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування,їх посадові та службові
особи зобов'язані діяти на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо;
добросовісно; розсудливо; з дотримання
принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 8
Лісового кодексу України у державній
власності перебувають усі ліси
України, крім лісів, що перебувають у
комунальній або приватній власності.

Стаття 11 Лісового кодексу України
встановлює, що право комунальної
власності на ліси набувається при
розмежуванні в установленому законом
порядку земель державної і комунальної
власності, а також шляхом передачі
земельних ділянок з державної
власності в комунальну та з інших
підстав, не заборонених законом.

Порядок розмежування земель державної
та комунальної власності на час
прийняття спірного рішення визначався
Законом України «Про розмежування
земель державної та комунальної
власності».

Стаття 1 цього Закону визначає, що
розмежування земель державної та
комунальної власності полягає у
здійсненні організаційно-правових
заходів щодо розподілу земель
державної власності на землі
територіальних громад і землі держави,
а також щодо визначення і встановлення
в натурі (на місцевості) меж земельних
ділянок державної та комунальної
власності.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про розмежування земель державної та
комунальної власності» підставою для
проведення робіт, пов'язаних з
розмежуванням земель державної та
комунальної власності в межах
населених пунктів, є рішення сільської,
селищної, міської ради, а за межами
населених пунктів - рішення Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
або відповідної обласної державної
адміністрації.

Розмежування земель державної та
комунальної власності здійснюється за
проектами, які за замовленням
відповідних сільських, селищних,
міських рад, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, обласних державних
адміністрацій розробляються
державними та іншими землевпорядними
організаціями.

Згідно зі статтею 12 цього Закону
розроблені проекти розмежування
земель державної та комунальної
власності погоджуються та
затверджуються рішеннями органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування. Згідно з цими
проектами розмежування встановлюються
межі земельних ділянок державної та
комунальної власності (ст.13 Закону).

Стаття 14 Закону України «Про
розмежування земель державної та
комунальної власності» визначає:
документом, що посвідчує право
комунальної власності на землю, є
державний акт.

Але всупереч цим вимогам закону суд
першої інстанції помилково та
безпідставно зазначив у своєму
рішенні, що державний акт є єдиним
доказом перебування земельної ділянки
у державній власності (замість
комунальної власності, як встановлює
стаття 14 Закону України «Про
розмежування земель державної та
комунальної власності»).

Жодних рішень щодо проведення робіт,
пов'язаних з розмежуванням земель
державної та комунальної власності,
відповідачем не приймалось, проекти
розмежування цих земель не
розроблялись та не затверджувались,
державний акт на право комунальної
власності на землю Малоріченській
сільській раді не видавався.

Таким чином, земельна ділянка площею
9,9942га на час прийняття відповідачем
спірного рішення була державною
власністю.

Відповідно до частини першої статті 19
Земельного кодексу України землі
України за основним цільовим
призначенням поділяються на категорії,
в тому числі, на землі
лісогосподарського призначення.

Частина перша статті 55 Земельного
кодексу України встановлює, що до
земель лісогосподарського призначення
належать землі, вкриті лісовою
рослинністю, а також не вкриті лісовою
рослинністю, нелісові землі, які надані
та використовуються для потреб
лісового господарства.

Відповідно до частини четвертої статті
84 цього Кодексу до земель державної
власності належать і землі
лісогосподарського призначення.

Таким чином, у відповідності з
вищезазначеними нормами закону
земельна ділянка площею 9,9942га
перебувала у державній власності з
цільовим призначенням: для ведення
лісового господарства.

Цей факт також підтверджується
проектом землеустрою по відводу
земельної ділянки Обслуговуючому
кооперативу «Літній сад Ю.Б.К.» (т.1
а.с.51-59), який під № 1 містить вихідну
земельно-кадастрову інформацію (т.1
а.с.52,53).

У відповідності з цією вихідною
земельно-кадастровою інформацією, яка
є складовою частиною проекту
землеустрою, земельна ділянка площею
9,9942га є державною власністю з цільовим
використанням - для ведення лісового
господарства (т.1 а.с.53).

Також факт перебування зазначеної
земельної ділянки у державній
власності підтверджується відповіддю
Відділу Держземагентства у м. Алушта АР
Крим від 14.08.2013 №10-03/12-1075 на ухвалу суду
першої інстанції від 13.08.2013 про
витребування доказів (т.3 а.с.142,152).

Приналежність спірної земельної
ділянки до земель лісогосподарського
призначення підтверджується рішенням
Малоріченської сільської ради від
31.08.2006 №7/60 про надання Обслуговуючому
кооперативу «Літній сад Ю.Б.К.» дозволу
на збір матеріалів узгодження місця
розташування земельної ділянки площею
9,9942га у с. Сонячнегірське саме із
земель Алуштинського лісгоспу.

Відповідно до частини другої статті 56
цього Кодексу громадянам та юридичним
особам за рішенням органів місцевого
самоврядування та органів виконавчої
влади можуть безоплатно або за плату
передаватись у власність замкнені
земельні ділянки лісогосподарського
призначення загальною площею до 5
гектарів у складі угідь селянських,
фермерських та інших господарств.

Згідно зі статтею 57 Земельного кодексу
України земельні ділянки
лісогосподарського призначення за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування
надаються в постійне користування
спеціалізованим державним або
комунальним лісогосподарським
підприємствам, іншим державним і
комунальним підприємствам, установам
та організаціям, у яких створено
спеціалізовані підрозділи, лише для
ведення лісового господарства.

У відповідності з частиною дев'ятою
статті 149 Земельного кодексу України
вилучення земельних ділянок державної
власності, зокрема, лісів площею понад 1
га для несільськогосподарських потреб
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України.

Частина четверта статті 20 Земельного
кодексу України встановлює, що зміна
цільового призначення земель, зайнятих
лісами, провадиться з урахуванням
висновків органів виконавчої влади з
питань охорони навколишнього
природного середовища та лісового
господарства.

Відповідно до частини третьої статті 57
Лісового кодексу України зміна
цільового призначення земельних
лісових ділянок здійснюється за
погодженням з органами виконавчої
влади з питань лісового господарства
та з питань охорони навколишнього
середовища АР Крим, територіальними
органами центральних органів
виконавчої влади з питань лісового
господарства та охорони навколишнього
природного середовища.

Всупереч вимогам Земельного та
Лісового кодексу України вилучення
земельної ділянки та зміна цільового
призначення спірної земельної ділянки
проведено відповідачем поза межами
повноважень, без отримання висновків
органів виконавчої влади з питань
охорони навколишнього природного
середовища та лісового господарства,
не для ведення лісового господарства
та площею понад 5 гектарів.

Аналогічну правову позицію щодо
можливості припинення права
постійного користування земельною
ділянкою лише державним органом
виконавчої влади, а не органом
місцевого самоврядування визначив
Верховний суд України у постанові від
26.03.2012 у справі №5002-24/216-.

Також аналогічну правову позицію щодо
порушення Малоріченською сільською
радою порядку зміни цільового
призначення земельної ділянки у
зв'язку з неотриманням відповідного
висновку органів виконавчої влади з
питань охорони навколишнього
природного середовища та лісового
господарства визначив Вищий
адміністративний суд України у
постанові від 04.10.2012 у справі №К/9991/5202/11
між тими самими сторонами, скасувавши
рішення суду першої та апеляційної
інстанцій та задовольнивши позов
Сімферопольської міжрайонної
природоохоронної прокуратури (т.3
а.с.239-241).

У відповідності з пунктом «а» частини
першої статті 21 Земельного Кодексу
України порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель є підставою для
визнання недійсними рішень органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування про надання (передачу)
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам.

Крім того, розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 10.04.2008 №610-р з
метою недопущення фактів порушення
інтересів держави і суспільства під
час відчуження та зміни цільового
призначення земельних лісових ділянок
Мінприроди, Мінагрополітики,
Міноборони, Держкомлісгоспу та
Держкомзему до законодавчого
врегулювання питань запобігання
зловживання у цій сфері зупинено
прийняття рішень про надання згоди на
вилучення ділянок, їх передачу у
власність та оренду із зміною
цільового призначення.

Суд першої інстанції в своєму рішенні
від 15.08.2013 зазначає, що складена та
узгоджена проектна документація
пройшла державну експертизу
землевпорядної документації, що
підтверджується висновком Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 19.12.2008 №1494-08, на підставі якого
відповідачем прийняте спірне рішення.

Але у цьому висновку №1498-08 від 19.12.2008 у
розділі зауваження та пропозиції
зазначено: про необхідність прийняти
до уваги розпорядження Кабінету
Міністрів України від 10.04.2008 №610-р, у
відповідності до якого тимчасово
заборонено прийняття рішень про
надання згоди на вилучення земельних
ділянок, їх передачу у власність та
оренду із зміною цільового
призначення, що проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки ОК
«Літній сад Ю.Б.К.» не в повній мері
відповідає вимогам чинного
законодавства, встановленим нормам і
правилам та повертається для
опрацювання (т.1 а.с.163-165), на ще не
звернув уваги суд першої інстанції.

З урахуванням викладеного судова
колегія вважає помилковим висновок
суду щодо правомірності спірного
рішення.

Згідно зі статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись статтями 195, 196, п. 3 частини
першої статті 198, частиною другою
статті 205, статтями 202, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника
прокурора АР Крим задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду АР Крим від 15.08.2013 у справі
№801/4213/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов Сімферопольського міжрайонного
природоохоронного прокурора
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Малоріченської сільської ради
від 30.12.2009 №45/6 «Про затвердження
проекту землеустрою по відводу
земельної ділянки Обслуговуючому
кооперативу «Літній сад Ю.Б.К.».

Постанова набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дня складання у
повному обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 03 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
С.Ю. Яковенко

Судді підпис
Г.П.Ілюхіна

підпис Т.Р.Лядова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
С.Ю. Яковенко