Справа № 744/96/14
Суддя: Гнип О. І.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 744/96/14
Провадження № 2-а/744/3/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року Семенівський
районний суд Чернігівської області у
складі: головуючого - судді Гнипа О. І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Семенівка
Чернігівської області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до заступника
начальника Новгород-Сіверської
об'єднаної державної податкової
інспекції, начальника Семенівського
відділення Новгород-Сіверської
об'єднаної державної податкової
інспекції Чернігівської області Беди
Анатолія Михайловича про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, пред'явила
адміністративний позов до відповідача,
заступника начальника
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції,
начальника Семенівського відділення
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Беди Анатолія
Михайловича, в якому просила визнати
протиправною та скасувати постанову
серії АА № 122516 від 20 січня 2014 року
заступника начальника
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції,
начальника Семенівського відділення
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Беди Анатолія
Михайловича про накладення на неї
штрафу у сумі 850 гривень 00 копійок, а
справу закрити за відсутністю в її діях
складу адміністративного
правопорушення. В обґрунтування своїх
вимог ОСОБА_1 у адміністративному
позові зазначила про те, що вона працює
головним бухгалтером відділу освіти
Семенівської районної державної
адміністрації Чернігівської області з
05 травня 1992 року. Відповідачем на неї,
як на головного бухгалтера згаданої
установи, накладено штраф в сумі 850
гривень 00 копійок згідно постанови
серії АА № 122516 від 20 січня 2014 року за
порушення строків сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за ІІ половину
жовтня 2013 року. Штраф позивач повинна
сплатити в Державний бюджет України
протягом 15 днів з дати отримання
постанови. Згідно п. 6.3 угоди між
відділом освіти Семенівської районної
державної адміністрації Чернігівської
області та Семенівською організацією
профспілки працівників освіти на 2012-2015
роки встановлені строки виплати
заробітної плати працівникам установ
освіти два рази на місяць. Зокрема, за
першу половину місяця - до 20 числа
поточного місяця, а за другу - до 4 числа
місяця, наступного за розрахунковим.
Згідно п. 14 Положення про відділ освіти
Семенівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
відділ освіти фінансується за рахунок
коштів місцевого бюджету у
відповідності до поданих заявок
відділом освіти до фінансового
управління Семенівської районної
державної адміністрації Чернігівської
області та на підставі відповідних
розпоряджень фінансового управління. У
відповідності до положень п. 8 ст. 9
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
відрахування внесків здійснюється
пропорційно до фактично виплаченої
заробітної плати. Тобто законом
установлено безпосередню залежність
сплати страхових внесків від фактично
сплаченої заробітної плати. Оскільки
відділом освіти була нарахована, але
через відсутність фінансування
фактично не була виплачена заробітна
плата за ІІ половину жовтня 2013 року, яка
є базовою для нарахування страхових
внесків, то у відділі освіти не було
змоги сплатити такі внески. Про те, що
спливає строк оплати єдиного внеску
відділом освіти було направлено лист
до фінансового управління
Семенівської районної державної
адміністрації Чернігівської області.
За 2013 рік відділом освіти Семенівської
районної державної адміністрації
Чернігівської області було нараховано
та сплачено єдиного соціального внеску
в сумі 5801976 гривень 51 копійка. Внески
сплачувались своєчасно та в повному
обсязі. Фінансування заборгованості по
заробітній платі за жовтень 2013 року
проводилось частинами 29 листопада2013
року та 2 і 3 грудня 2013 року, де
вказувався КЕКВ 2111 (зарплата) та КЕКВ 2120
(нарахування). Фінансування по КЕКВ 2120
повністю йшли на оплату єдиного
соціального внеску. Позивач вважає, що
її особистої вини у несвоєчасній
сплаті зазначеного внеску немає.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, надала суду письмову заяву
про розгляд справи за її відсутності,
де зазначила відомості про те, що
адміністративний позов вона підтримує
повністю, просить його задовольнити.

Відповідач, заступник начальника
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції,
начальник Семенівського відділення
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Беда Анатолій
Михайлович, у судове засідання не
прибув, був повідомлений належним
чином про час і місце судового
засідання, подав до суду письмову заяву
про розгляд справи за його відсутності
та письмове заперечення проти позову,
де адміністративний позов не визнав
повністю.

Суд, вивчивши матеріали
адміністративної справи та справи про
адміністративне правопорушення,
вважає за необхідне вирішити позов за
наступних установлених судом обставин.

У справі з'ясовано, що позивач за
постановою відповідача від 20 січня 2014
року серії АА № 122516 була визнана винною
у вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.
1651 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, із накладенням
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 850 гривень 00 копійок.
Відповідачем позивач була визнана
винною у тому, що ОСОБА_1 як головний
бухгалтер відділу освіти Семенівської
районної державної адміністрації
Чернігівської області порушила строк
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за жовтень 2013
року, у зв'язку з чим станом на 20
листопада 2013 року єдиний внесок за
даний звітний місяць не сплачений в
сумі 198050 гривень 87 копійок.

Відділ освіти Семенівської районної
державної адміністрації Чернігівської
області є установою, фінансується за
рахунок бюджетних коштів через
фінансове управління Семенівської
районної державної адміністрації
Чернігівської області та зиску від
своєї діяльності не має.

Зазначена установа мала
заборгованість з виплати заробітної
плати за жовтень 2013 року і її погашення
проводилось по мірі надходження
бюджетних коштів від фінансового
управління Семенівської районної
державної адміністрації Чернігівської
області частинами 29 листопада 2013 року
та 2,3 грудня 2013 року.

Позивачем листом 19 листопада 2013 року по
суті попереджалося фінансове
управління Семенівської районної
державної адміністрації Чернігівської
області щодо неможливості своєчасної
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування через
недофінансування.

Указані вище обставини
підтверджуються відомостями: копії
постанови про накладення
адміністративного стягнення (аркуш
адміністративної справи (далі - а.с.) 4);
копії Положення про відділ освіти
Семенівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
(а.с. 9-15); копії листа відділу освіти
Семенівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
від 19 листопада 2013 року за вих. № 01-08/225
до фінансового управління
Семенівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
(а.с. 7); копій заявок на зарплату по
відділу освіти Семенівської районної
державної адміністрації Чернігівської
області, реєстрів бюджетних фінансових
зобов'язань, розпоряджень про
виділення коштів загального фонду
місцевого бюджету (а.с. 31-39).

За таких обставин суд убачає за
потрібне адміністративний позов
задовольнити з таких підстав.

Суб'єктивна сторона складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.4 ст. 1651 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
характеризується обов'язковою
наявністю вини особи як у формі умислу,
так і у формі необережності.

За змістом ч. 1 ст. 9 Кодексу України про
адміністративні правопорушення не є
правопорушенням таке діяння, яке
вчинене особою без наявності вини в
умисній або необережній формі.

Згідно ст. 10 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ст. 11 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення адміністративне
правопорушення визнається вчиненим з
необережності, коли особа, яка його
вчинила, передбачала можливість
настання шкідливих наслідків своєї дії
чи бездіяльності, але легковажно
розраховувала на їх відвернення або не
передбачала можливості настання таких
наслідків, хоч повинна була і могла їх
передбачити.

З огляду на такі норми законодавства та
зазначені вище обставини, що вказують
на реальну відсутність у позивача
будь-якої можливості своєчасно
перерахувати кошти відповідачеві
через невчасне надходження фінансів з
бюджету, суд приходить до висновку про
те, що вина як у формі умислу, так і у
формі необережності у діяннях позивача
відсутня, через що констатоване
відповідачем у оскаржуваній постанові
діяння не має суб'єктивної сторони
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 1651
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Відсутність згаданої суб'єктивної
сторони складу адміністративного
правопорушення унеможливлює
встановлення всього складу наведеного
адміністративного правопорушення, а не
виявлення складу адміністративного
правопорушення свідчить про
безґрунтовність притягнення особи до
відповідальності та тягне за собою
закриття провадження в справі про
адміністративне правопорушення згідно
п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про
адміністративні правопорушення за
відсутністю в діях особи складу
адміністративного правопорушення.

Таким чином суд вважає, що у справі є
всі підстави для задоволення
адміністративного позову повністю,
адже позивач зовсім не винувата у
недофінансуванні установи, де вона
працює, та у виникненні заборгованості
перед відповідачем.

Задовольняючи позов, суд не бере до
уваги та відкидає вищезазначене
письмове заперечення відповідача
проти адміністративного позову у
частині не визнання позову (а.с. 21-24),
тому що таке заперечення ніяким чином
не спростовує вимоги вищезазначених
норм Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 11, 17, 18, 19, 158, 159, 160,
161, 162, 163, 167, 1712 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
заступника начальника
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції,
начальника Семенівського відділення
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Беди Анатолія
Михайловича про визнання протиправною
та скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення -
задовольнити повністю.

Постанову заступника начальника
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції,
начальника Семенівського відділення
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Беди Анатолія
Михайловича від 20 січня 2014 року серії
АА № 122516 про накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят)
гривень 00 копійок на ОСОБА_1 за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 4 ст. 165-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, - визнати протиправною
та скасувати, а справу про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 провадженням закрити за
відсутністю у діях ОСОБА_1 складу
вказаного адміністративного
правопорушення.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) судові витрати зі сплати
судового збору в розмірі 73 (сімдесят
три) гривні 08 копійок.

Покласти на органи Державної
казначейської служби України обов'язок
стягнути вказані судові витрати з
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання з рахунків,
спрямованих на фінансування
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: О. І. Гнип