Справа № К/9991/19092/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/19092/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Волноваської районної державної
адміністрації Донецької області про
стягнення недоплаченої суми щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня,
за касаційною скаргою Управління праці
та соціального захисту населення
Волноваської районної державної
адміністрації Донецької області на
постанову Волноваського районного
суду Донецької області від 21 жовтня 2010
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 березня 2011
року, -

встановив:

У вересні 2010 року ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом, у якому
просив зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Волноваської районної державної
адміністрації Донецької області
перерахувати та виплатити йому разову
грошову допомогу до 5 травня за 2007-2010
роки.

Позовні вимоги мотивував
тим, що у 2007-2010 роках йому як учаснику
війни виплачено щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня у розмірі меншому,
ніж це визначено частиною 5 статті 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII
(далі - Закон № 3551-XII).

Постановою Волноваського
районного суду Донецької області від 21
жовтня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 березня 2011
року, позов задоволено частково.
Стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення
Волноваської районної державної
адміністрації Донецької області на
користь позивача недоотриману суму
щорічної грошової допомоги до 5 травня
за 2010 рік у розмірі 1998 гривень.

Не погоджуючись із
постановою Волноваського районного
суду Донецької області від 21 жовтня 2010
року та ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 4 березня 2011 року, відповідач подав
до Вищого адміністративного суду
України касаційну скаргу, посилаючись
на порушення норм права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення в межах
касаційної скарги.

Оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
оскаржуються відповідачем у частині
задоволення позову, в іншій частині
рішення сторонами не оскаржуються,
колегія суддів перевіряє законність та
обґрунтованість рішень судів
попередніх інстанцій лише в цій
частині.

Частиною 1 статті 8
Конституції України передбачено, що в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод (частина 3 статті 22
Конституції України).

Згідно зі статтею 4 Закону №
3551-XII ветеранами війни є особи, які
брали участь у захисті Батьківщини чи в
бойових діях на території інших держав.
До ветеранів війни належать: учасники
бойових дій, інваліди війни, учасники
війни.

Відповідно до частини 3
статті 2 зазначеного Закону нормативні
акти органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, які
обмежують права і пільги ветеранів
війни, передбачені цим Законом, є
недійсними.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що позивач ОСОБА_4 є
ветераном війни - учасником війни і має
відповідний статус, визначений Законом
№ 3551-XII. Позивачеві разова грошова
допомога до 5 травня за 2010 рік була
виплачена у квітні 2010 року в розмірі 120
гривень згідно постанови Кабінету
Міністрів України «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2010
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» від 7
квітня 2010 року № 299.

У 2010 році правовідносини
щодо виплати позивачеві грошової
допомоги за 2010 рік, а також розмір цієї
виплати регулювалися Законом № 3551-XII.

Частиною 5 статті 14 Закону №
3551-XII було передбачено, що щорічно до 5
травня учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього СРСР за
самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, виплачується разова
грошова допомога у розмірі чотирьох
мінімальних пенсій за віком, іншим
учасникам війни - у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Натомість Кабінет Міністрів
України у постанові «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується в 2010 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань» від 7 квітня 2010 року № 299
установив, що у 2010 році виплата разової
грошової допомоги, передбаченої
Законами України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань», зокрема, учасникам
війни, здійснюється у розмірі 120
гривень (пункт 1 постанови № 299), тобто у
розмірі меншому, ніж це було
передбачено частиною 5 статті 14 Закону
№ 3551-XII.

Водночас редакція частини 5
статті 14 Закону № 3551-XII, якою розмір
грошової допомоги для учасників війни
визначено, зокрема, у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком, на час
виникнення спірних відносин була
чинною та іншими законодавчими актами,
в тому числі Законом України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» від
27 квітня 2010 року № 2154-VI не
призупинялась і зміни до неї не
вносились.

При цьому виходячи зі змісту
закріплених у статті 46 Конституції
України соціальних гарантій розмір
мінімальної пенсії за віком в
розумінні статті 14 Закону № 3551-XII, як
база для розрахунку допомоги, в
будь-якому разі не може бути меншим, ніж
розмір прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

За таких обставин колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій, що
правовідносини щодо виплати грошової
допомоги ветеранам війни у 2010 році
регулюються положеннями Закону № 3551-XII
і відповідач неправомірно виплатив
позивачеві грошову допомогу до 5 травня
за 2010 рік у розмірі 120 гривень,
встановленого підзаконним нормативним
актом - постановою Кабінету Міністрів
України «Про розміри разової грошової
допомоги, що

виплачується в 2010 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань» від 7 квітня 2010 року №
299, який суперечить Закону № 3551-XII.

Доводи, викладені в
касаційній скарзі, не спростовують
висновків судів та встановлених
обставин справи, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Згідно частини 3 статті 2201
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Відповідно до статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення судом норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Волноваської районної державної
адміністрації Донецької області -
залишити без задоволення.

Постанову Волноваського районного
суду Донецької області від 21 жовтня 2010
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 березня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Волноваської
районної державної адміністрації
Донецької області про стягнення
недоплаченої суми щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: (
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.