Справа № 2а-13029/12/0170/4
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м.
Київ К/800/14800/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим до Залізничного відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим про
спонукання до вчинення певних дій,

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим на ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 18 лютого 2013
року,

встановив:

У листопаді 2012 року Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим (далі - УПФУ
в Центральному районі м. Сімферополя)
пред'явило позов до Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
(далі - Залізничний ВДВС
Сімферопольського міського управління
юстиції) про зобов'язання відкрити
виконавче провадження на підставі
належно засвідченої копії постанови
від 06.04.2004 р. № 54 про притягнення ОСОБА_4
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Позов обґрунтувало тим, що
відповідачем допущено протиправну
бездіяльність щодо виконання
постанови у справі про адміністративне
правопорушення від 06.04.2004 р. № 54 за
повторно поданою заявою стягувача від
22.02.2006 р.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 19
листопада 2012 року відкрито провадження
у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 26
листопада 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 18 лютого 2013 року, позовну заяву
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском позивачем строку звернення
до суду і відсутністю підстав для його
поновлення.

У касаційній скарзі УПФУ в
Центральному районі м. Сімферополя,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати прийняту ним ухвалу
та прийняте нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що 02.07.2004 року УПФУ
в Центральному районі м.
Сімферополя надіслало до ВДВС
Балаклавського району м. Севастополя
постанову від 06.04.2004 р. № 54 про
притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Вказана
постанова отримана адресатом 05.07.2004 р.

Супровідним листом від 22.02.2006 р. № 1034/09-5
позивач повторно надіслав відповідачу
постанову від 06.04.2004 р. № 54, яка була
отримана останнім 24.02.2006 р.

У серпні 2012 року УПФУ в Центральному
районі м. Сімферополя подало на ім'я
начальника Залізничного ВДВС
Сімферопольського міського управління
юстиції скаргу на бездіяльність
державного виконавця щодо виконання 29
постанов, у тому числі постанови від
06.04.2004 р. № 54, та ненаправлення
стягувачу жодних документів
виконавчого провадження, а 15 листопада
2012 року звернулось з даним позовом до
суду.

Статтею 181 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
встановлені спеціальні строки
звернення до суду у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби. Зокрема,
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби може бути оскаржено учасниками
виконавчого провадження у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України від
21.04.1999 р. № 606-XIV "Про виконавче
провадження".

Відповідно до частин першої і другої
статті 24 цього Закону (тут і далі в
редакції, чинній на момент повторної
подачі заяви про примусове виконання)
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до відділу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.
Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Копія постанови про відкриття
виконавчого провадження не пізніше
наступного дня надсилається стягувачу,
боржнику та органу (посадовій особі),
який видав виконавчий документ.

За змістом статті 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець здійснює виконавчі дії по
виконанню рішення до завершення
виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження; повернення виконавчого
документа стягувачу; повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадовій особі), який
його видав. Державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії по
виконанню рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження, а
по виконанню рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк.

Статтею 11-1 Закону України "Про
виконавче провадження" до прав сторін у
виконавчому провадженні (стягувача і
боржника) віднесено, зокрема, право
знайомитися з матеріалами виконавчого
провадження, робити з них виписки,
знімати копії, подавати додаткові
матеріали, заявляти клопотання, брати
участь у провадженні виконавчих дій,
заявляти відводи у випадках,
передбачених цим Законом, оскаржувати
дії (бездіяльність) державного
виконавця з питань виконавчого
провадження та користуватися іншими
правами, наданими цим Законом.

Як правильно зазначили суди попередніх
інстанцій, УПФУ в Центральному районі
м. Сімферополя, не отримавши жодних
документів виконавчого провадження по
виконанню постанови від 06.04.2004 р. № 54 за
повторно поданою заявою від 22.02.2006 р.,
повинно було дізнатися про порушення
своїх прав щонайбільше після спливу
встановленого законом шестимісячного
строку на проведення виконавчих дій,
тобто наприкінці серпня 2006 року.

За наведених обставин колегія суддів
погоджується з висновком судів про те,
що строк звернення до суду без поважних
причин пропущений позивачем більше ніж
на 6 років.

У зв'язку з цим та виходячи з приписів
статті 100, пункту 9 частини першої
статті 155 КАС України, позовна заява
правомірно залишена судами без
розгляду.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
правильно застосували норми
процесуального права, тому відсутні
підстави для скасування прийнятих ними
рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим залишити
без задоволення, а ухвалу Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26 листопада 2012 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 18 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.