Справа № К/9991/13812/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/13812/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Ліпського Д.В.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Баштанському районі
Миколаївської області про визнання
бездіяльності протиправною та
перерахунок пенсії за касаційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Баштанському районі
Миколаївської області на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 квітня 2009
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що є дитиною війни та
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
має право на щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Проте
управління Пенсійного фонду України в
Баштанському районі Миколаївської
області не проводило нарахування та
виплату вказаного підвищення до
пенсії, тому позивач просив поновити
строк звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів за
період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2007
року; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Баштанському районі Миколаївської
області нарахувати йому недоплачену
суму підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
2006-2007 роки в розмірі 2733,30 грн.

Постановою Баштанського районного
суду Миколаївської області від 20
жовтня 2008 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Поновлено позивачу строк
звернення до суду. Визнано
неправомірною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Баштанському районі Миколаївської
області щодо не проведення підвищення
до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».
Зобов'язано відповідача провести
перерахунок підвищення пенсії ОСОБА_1 в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з 9 липня 2007 року. В задоволенні
іншої частини позовних вимог
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 квітня 2009
року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Баштанському районі Миколаївської
області задоволено частково. Постанову
Баштанського районного суду
Миколаївської області від 20 жовтня 2008
року скасовано. Прийнято нову
постанову, якою позов ОСОБА_1
задоволено частково. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Баштанському районі Миколаївської
області підвищити ОСОБА_1 пенсію на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист війни» за
період з 9 липня 2007 року по 30 вересня 2007
року в розмірі 123,02 грн на місяць, за
період з 1 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007
року в розмірі 124,53 грн на місяць. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вказуючи на допущені, на думку
управління Пенсійного фонду України в
Баштанському районі Миколаївської
області, апеляційним судом неповне
з'ясування обставин, які мають значення
у справі, та порушення норм чинного
матеріального законодавства, що
призвело до неправильного вирішення
даного спору, відповідач просить
скасувати постановлене судом
апеляційної інстанції рішення та
ухвалити нове судове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 є дитиною війни
та отримує пенсію за віком.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», в
редакції, яка набрала чинності з 1 січня
2006 року, дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог статті 7
зазначеного Закону фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених цим Законом,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006
рік» дію статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
зупинено на 2006 рік.

Законом України від 19 січня 2006 року №
3367-IV внесені зміни до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006
рік», відповідно до яких виключено
пункт 17 статті 77, а стаття 110 викладена в
іншій редакції. Зокрема, встановлено,
що державна соціальна підтримка дітей
війни, передбачена статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», запроваджується у 2006 році
поетапно, за результатами виконання
бюджету у першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України у
2006 році не визначив порядку
нарахування та виплати надбавки до
пенсії, передбаченої статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», то вимоги позивача стосовно
такої виплати у зазначеному році
задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням статті 111 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» відповідно до пункту 12 частини 1
статті 71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» було
призупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України, пункт 12 статті 71 та стаття 111
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік».

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, в період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року відповідач був
зобов'язаний нараховувати та
сплачувати підвищення до пенсії в
розмірі, встановленому статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» статтю 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» викладено в новій
редакції, відповідно до якої дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту») до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни.

Частиною 4 статті 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
учасникам війни, нагородженим орденами
і медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 41 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
неконституційними з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

Таким чином, з 22 травня 2008 року вихідним
критерієм обрахунку підвищення пенсії
дітям війни визначено мінімальний
розмір пенсії за віком, який відповідно
до частини 1 статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» вираховувався
виходячи з прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, тобто у 2008 році -
статтею 58 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Отже, право на підвищення пенсії, що
передбачене статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
2008 році у позивача виникло з 22 травня 2008
року, тобто з дня визнання
неконституційними положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» про
зупинення дії статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» на
відповідний рік.

Вихідним критерієм обрахунку доплати
до пенсії дітям війни визначено
мінімальну пенсію за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Будь-яких інших нормативно-правових
актів, які б визначали механізм
вирахування мінімальної пенсії за
віком або встановлювали її розмір,
немає.

За таких обставин положення частини 3
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною 1 цієї
статті, тільки стосовно визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
підвищення пенсії, яке передбачено
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
застосуванню підлягає мінімальний
розмір пенсії за віком, який
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законами
про Державний бюджет України на
відповідний рік.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Баштанському районі Миколаївської
області залишити без задоволення а
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 квітня 2009
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Ліпський Д.В.