Справа № 825/3044/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Горяйнов
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 19
серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства «Ічнянський
завод сухого молока та масла» до
Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ПАТ «Ічнянський завод
сухого молока та масла» звернулося до
суду з позовом, у якому просило визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області від 02 липня 2013
року № /204 та № /205.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року вказаний адміністративний позов
був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що позивачем було
неправомірно сформовано податковий
кредит та витрати по операціях з ПП
«Торгкомерс-2009», ТОВ «ТС-Фактор», ТОВ
«ТД «Вокур» та ТОВ «Таір».

Під час судового засідання представник
відповідача підтримав свою апеляційну
скаргу та просив суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти
апеляційної скарги та просив суд
відмовити в її задоволенні посилаючись
на те, що судом першої інстанції було
винесено законне і обґрунтоване
рішення, а підстави для його зміни чи
скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Прилуцької ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2013
року - без змін виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Прилуцькою ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області було проведено
документальну позапланову перевірку
ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та
масла» з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість по взаємовідносинах з
ПП «Торгкомерс-2009» за період
травень-червень 2010 року, ТОВ
«ТС-Фактор» за період квітень-травень
2010 року, ТОВ «ТД «Вокур» за період -
березень 2012 року та ТОВ «Таір» за
період квітень-травень 2012 року, про що
складено акт від 13 червня 2013 року №
477/22-00448031.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем були винесені податкові
повідомлення-рішення від 02 липня 2013
року № , яким позивачу нараховано
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 573 грн.
75 коп., з яких 459 грн. 00 коп. - за основним
платежем та 114 грн. 75 коп. - штрафні
(фінансові) санкції, а також від 02 липня
2013 року № , яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 68667 грн. 00
коп.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями
податкового органу ПАТ «Ічнянський
завод сухого молока та масла»
звернулося до суду з позовом про їх
скасування.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ПАТ «Ічнянський завод
сухого молока та масла» суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
належними доказами підтвердив
правомірність своїх дій щодо
формування податкового кредиту по
операціях з ПП «Торгкомерс-2009», ТОВ
«ТС-Фактор», ТОВ «ТД «Вокур» та ТОВ
«Таір».

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Судом встановлено, що ПАТ «Ічнянський
завод сухого молока та масла» на
підставі документів, складених ПП
«Торгкомерс-2009», ТОВ «ТС-Фактор», ТОВ
«ТД «Вокур» та ТОВ «Таір», сформувало
податковий кредиту у розмірі 69126 грн. 00
коп.

Прилуцька ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
вважає такі дії ПАТ «Ічнянський завод
сухого молока та масла» неправомірними
з огляду на те, що в діяльності вказаних
контрагентів наявні ознаки
фіктивності. Вказаний висновок
відповідач обґрунтував тим, що під час
проведення перевірок ПП
«Торгкомерс-2009», ТОВ «ТД «Вокур», ТОВ
«ТС-Фактор» та ТОВ «Таір» було
встановлено неможливість здійснення
ними господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій
купівлі-продажу, а також відсутність
трудових ресурсів, основних приміщень,
транспортних засобів, складських
приміщень. Крім того, ТОВ «ТД «Вокур»
визнане банкрутом.

На думку колегії суддів самі по собі
відомості, викладені в актах перевірки,
не є беззаперечним доказом
безтоварності операцій між позивачем
та зазначеними контрагентами, адже
вони не підтверджені відповідними
доказами.

Посилання відповідача на те, що ТОВ «ТД
«Вокур» визнане банкрутом є
необґрунтованими, оскільки ПАТ
«Ічнянський завод сухого молока та
масла» придбавало товар 29 грудня 2010
року, а постанова господарського суду
Запорізької області про визнання ТОВ
«ТД «Вокур» банкрутом була винесена
лише 12 травня 2011 року.

Також у актах перевірки зазначено, що
ПП «Торгкомерс-2009», ТОВ «ТС-Фактор», ТОВ
«ТД «Вокур» та ТОВ «Таір» перебувало у
правовідносинах з юридичними особами,
відносно керівників яких винесено
вироки за ст. 205 КК України (фіктивне
підприємництво).

Разом з тим, непідтвердження
господарських операцій між ПП
«Торгкомерс-2009», ТОВ «ТС-Фактор», ТОВ
«ТД «Вокур» та ТОВ «Таір» та іншими
контрагентами, ніж ПАТ «Ічнянський
завод сухого молока та масла», не
свідчить про безтоварності операцій
між позивачем та вказаними особами.

Разом з тим, з огляду на встановлені
податковими органами обставини, що
свідчать про можливу фіктивну
діяльність ПП «Торгкомерс-2009», ТОВ
«ТС-Фактор», ТОВ «ТД «Вокур» та ТОВ
«Таір» колегія суддів вважає, що з
метою доведення правомірності своїх
дій щодо формування податкового
кредиту за операціями з ними, позивач
зобов'язаний був надати суду копії всіх
документів, які підлягали складенню
під час виконання відповідних
договорів.

Такий обов'язок виникає у позивача
також з огляду на наступні норми права.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

У відповідності до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Із вказаної норми права вбачається, що
обов'язковою умовою виникнення права
на формування податкового кредиту є
сплата податку на додану вартість у
ціні придбаного або виготовленого
товару чи послуг.

Таким чином, під час здійснення
контролю за правомірністю формування
платником податку податкового кредиту
підлягає перевірці фактичне придбання
товару чи отримання послуги.

Між ПАТ «Ічнянський завод сухого
молока та масла» та ТОВ «ТД «Вокур»
було укладено договір поставки № 7 від
15 грудня 2010 року. За вказаним договором
позивач придбав сепаратор
молокоочисник ОЦМ-15 в кількості однієї
одиниці.

Згідно п. 8 вказаного договору
отримання обладнання здійснюється по
видаткових накладних, оформлених
постачальником на підставі
довіреності.

На підтвердження одержання товару ПАТ
«Ічнянський завод сухого молока та
масла» надало суду завірену копію
видаткової накладної № РН-0000080 від 29
грудня 2010 року, яка в собі посилання на
прізвище особи, яка прийняла товар від
ТОВ «ТД «Вокур», та реквізити
довіреності (номер та дата видачі),
виданої на таку особу.

Також позивачем було надано суду копію
податкової накладної № 95 від 20 грудня
2010 року, платіжного доручення № 891 від 20
грудня 2010 року та виписку з особового
ранку.

Крім того, позивач надав суду докази
використання придбаного обладнання у
власній господарській діяльності, а
саме - копію акту приймання-передачі
(внутрішнього переміщення) основних
засобів № 8 від 28 лютого 2011 року.

ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та
масла» також придбавало у ТОВ «ТД
«Вокур» гнучку муфту, бандаж, вал полий,
вал горизонтальний, накладки та колесо
зубчасте. Вказаний договір був
укладений шляхом виставлення
постачальником рахунку-фактури №
СФ-00018 від 20 лютого 2012 року, що не
суперечить ч. 1 ст. 181 ГК України.

На підтвердження отримання від ТОВ «ТД
«Вокур» зазначеного товару позивач
надав суду копії видаткової накладної,
податкової накладної, платіжного
доручення та довіреності.

Між ПАТ «Ічнянський завод сухого
молока та масла» та ТОВ «Таір» було
укладено договір поставки № 01 від 15
березня 2012 року. За вказаним договором
позивач придбав сепаратор
вершковідділювач «Альфа-Лаваль 15 т/г» в
кількості однієї одиниці.

На підтвердження одержання товару ПАТ
«Ічнянський завод сухого молока та
масла» надало суду завірену копію
видаткової накладної № РН-0000007 від 10
травня 2012 року, яка в собі посилання на
прізвище особи, яка прийняла товар від
ТОВ «Таір», та реквізити довіреності
(номер та дата видачі), виданої на таку
особу.

Також позивачем було надано суду копію
податкових накладних № 1 від 02 квітня
2012 року та № 2 від 10 травня 2012 року,
платіжного доручення № 6084 від 02 квітня
2012 року та виписку з особового ранку.

Крім того, позивач надав суду докази
використання придбаного обладнання у
власній господарській діяльності, а
саме - копію акту приймання-передачі
(внутрішнього переміщення) основних
засобів № 35 від 06 червня 2013 року.

Між ПАТ «Ічнянський завод сухого
молока та масла» та ТОВ «ТС-Фактор»
було укладено договір від 30 березня 2010
року. За вказаним договором позивач
придбав аміак.

Згідно п. 3.1 та п. 5.1 вказаного договору
фактична кількість товару
визначається в накладних, приймання
товару за кількістю також здійснюється
на підставі видаткових накладних.

Позивачем було надано копію акту
відбору документів для знищення від 21
грудня 2012 року та копію акту про
знищення бухгалтерських документів
від 21 грудня 2012 року. З наведених
документів вбачається, що накладні, що
засвідчують прийняття товару від ТОВ
«ТС-Фактор» були знищені, як такі що
були перевірені державними
податковими органами з питань
дотримання податкового законодавства
(акти перевірки від 04 жовтня 2010 року №
340-23/00448031 за період з 01 липня 2009 року по 30
червня 2010 року, від 14 листопада 2011 року
№ 325-23/00448031 за період з 01 липня 2010 року
по 30 червня 2011 року та від 28 вересня 2012
року № 655/22/00448031 за період з 01 липня 2011
року по 30 червня 2012 року).

Разом з тим, позивачем були надані
роздруківки прибуткових ордерів, за
якими здійснювалося прийняття аміаку
на облік, а також копії податкових
накладних, платіжних доручень та
виписки з особового рахунку.

Також позивач надав суду докази
використання придбаного обладнання у
власній господарській діяльності, а
саме - копії видаткових накладних та
податкових накладних, що підтверджують
продаж аміаку ТОВ «Берегиня», ТОВ
«Крупичпільське» і ТОВ «Агрофірма
«Надія».

ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та
масла» також придбавало у ПП
«Торгкомерс-2009» крани, ущільнювачі
резини, кришки. Вказаний договір був
укладений шляхом виставлення
постачальником рахунку-фактури №
ТК-000038 від 22 квітня 2010 року, що не
суперечить ч. 1 ст. 181 ГК України.

Документи про прийняття товару від ПП
«Торгкомерс-2009» були знищені на
підставі вищевказаних актів від 21
грудня 2012 року.

Разом з тим, на підтвердження
фактичного здійснення операції
позивачем були надані роздруківки
прибуткових ордерів, за якими
здійснювалося прийняття запчастин на
облік, а також копії податкових
накладних, довіреностей на осіб, які
приймали товар, платіжних доручень та
виписки з особового рахунку.

Надані позивачем документи містять у
собі відомості щодо асортименту,
кількості та ціни товару, які
узгоджуються між собою.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивачем
належними та допустимими доказами
підтверджено фактичне отримання
товару та обладнання від ПП
«Торгкомерс-2009», ТОВ «ТС-Фактор», ТОВ
«ТД «Вокур» та ТОВ «Таір».

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що судом першої інстанції винесено
законне і обґрунтоване рішення про
задоволення позовних вимог ПАТ
«Ічнянський завод сухого молока та
масла» та скасування податкових
повідомлень-рішень ДПІ у
Святошинському районі м. Києва від 02
липня 2013 року № /204 та № /205.

Доводи апеляційної скарги Прилуцької
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області не спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені в постанові від 19 серпня 2013
року, та не можуть бути підставами для
її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Прилуцької ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2013
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області - відмовити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 28
січня 2014 року.

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.