Справа № 222/1790/13-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Демочко Т.Є.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року справа № 222/1790/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянув
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Володарському районі Донецької
області на постанову Володарського
районного суду Донецької області від 12
грудня 2013 року у адміністративній
справі № 222/1790/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Володарському районі Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 06.12.2013 року звернувся до
суду з адміністративним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що він понад
17 років відпрацював суддею та йому було
призначено щомісячне довічне
утримання судді Апеляційного суду
Донецької області у відставці. Позивач
вважає, що, виходячи з розмірів
суддівської винагороди діючого судді,
він, як суддя у відставці Апеляційного
суду, повинен отримувати 84 % в якості
щомісячного довічного утримання. 25.11.2013
року позивач звернувся до відповідача
з заявою про виплату йому належного
щомісячного довічного утримання.
Рішенням пенсійного органу йому було
відмовлено у такому перерахунку.
Відповідач в своєму рішенні пояснив, що
лише суддям Конституційного суду
України у відставці проводиться
перерахунок раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання. Просив суд визнати
неправомірними дії пенсійного органу
щодо відмови йому у перерахунку та
виплаті щомісячного довічного
грошового утримання судді
Апеляційного суду Донецької області у
відставці з 01.01.2013 року на підставі ст.
129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» та зобов'язати
пенсійний орган здійснити йому
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання як судді
у відставці з 01.01.2013 року в розмірі 84 %
заробітної плати судді Апеляційного
суду Донецької області, що працює на
відповідній посаді, встановленої ст. 129
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

Постановою Володарського районного
суду Донецької області від 12 грудня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області щодо відмови ОСОБА_2 у
перерахунку та виплаті щомісячного
довічного грошового утримання судді
Апеляційного суду Донецької області у
відставці з 01.01.2013 року на підставі ст.
129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Володарському районі
Донецької області здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату щомісячного
довічного утримання як судді у
відставці з 01 січня 2013 року в розмірі 84 %
заробітної плати (грошової винагороди)
судді Апеляційного суду Донецької
області, що працює на відвідній посаді,
встановленої ст. 129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, з урахуванням проведених
виплат.

Відповідачем на постанову суду подано
апеляційну скаргу, в якій він
посилається на невірне застосування
норм матеріального та процесуального
права, в зв'язку з чим просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову про відмову у задоволені
позову.

Апелянт зазначив, що суд при винесенні
постанови не взяв до уваги положення п.
4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», яке прямо передбачає
підстави для проведення перерахунку
щомісячного грошового утримання
суддям у відставці. А отже, суд
допустив помилку, задовольняючи
позовні вимоги позивача.

Апелянт на адресу суду надіслав
клопотання про розгляд справи без
участі представника відповідача.

Позивачем на адресу суду
надіслана заява про розгляд справи без
його участі.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, так як не прибула жодна з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне постанову суду змінити з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з
29.10.2009 року перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області і отримує щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці в
розмірі 84 % від грошового утримання
судді, який працює на відповідній
посаді.

Позивач 25.11.2013 року звернувся до
пенсійного органу з заявою про
перерахунок довічного грошового
утримання судді відповідно до Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» із врахуванням довідки № 659
від 20.11.2013 року про заробітну плату для
обчислення довічного грошового
утримання суддям у відставці у зв'язку
із змінами розміру заробітної плати
працюючих суддів у жовтні 2013 року.

Відповідно до вказаної довідки,
яка видана на ім'я ОСОБА_2 Апеляційним
судом Донецької області, заробітна
плата позивача, яка враховується при
призначенні (перерахунку) довічного
грошового утримання суддям у відставці
склала 18925,50 грн. Стаж роботи, що
зараховується для обчислення розміру
доплати за вислугу років, складає 20
років 11 місяців 28 днів (а.с. 8).

Рішенням № 2646/05 від 27.11.2013 року
відповідач відмовив позивачу в
перерахунку довічного грошового
утримання суддів у відставці, оскільки
відповідно до Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
передбачено проведення перерахунку
довічного грошового утримання тільки у
разі зміни грошового утримання суддів
Конституційного Суду України (а.с. 7)

Колегія суддів вважає вимоги, заявлені
в апеляційній скарзі, такими, що
підлягають частковому задоволенню з
огляду на наступне.

Спірним є питання про право
позивача на перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання як судді
у відставці у зв'язку з підвищенням
заробітної плати судді, працюючого на
відповідній посаді згідно довідки
Апеляційного суду Донецької області №
659 від 20.11.2013 року у розмірі 84 %.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» ( далі Закон № 2453-VI) (в редакції
на час виникнення спірних
правовідносин) щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» (далі
Закон № 3668-VI), частини третю та п`яту
статті 138 Закону № 2453-VI викладено в
новій редакції, згідно з якої щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону).

Максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону). Статтею 2 Закону № 3668-VІ
визначено, що максимальний розмір
пенсії (крім пенсійних виплат, що
здійснюються з Накопичувального
пенсійного фонду) або щомісячного
довічного грошового утримання (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною), призначених
(перерахованих) відповідно до законів
України "Про державну службу" (3723-12), "Про
судоустрій і статус суддів" (2453- VІ), не
може перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Аналогічні норми закріплені і в
частині п'ятій статті 138 Закону № 2453-VІ
(в редакції до 03.06.2013 року).

Рішенням Конституційного Суду
України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року
встановлено, що Закон № 3668-VІ, поширюючи
дію положень абзацу другого пункту 2
розділу II «Прикінцеві та перехідні
положення», як вбачається з їх змісту,
на правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання), залишив
незмінним зміст права на пенсію та
щомісячне довічне грошове утримання
суддів, але звузив обсяг цього права та
встановив обмеження в перерахунках
передбачених законами України пенсій
та щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці, чим
знизив досягнутий рівень гарантій
незалежності суддів. Таким чином,
зазначені положення Закону № 3668-VІ в
частині поширення їх дії на Закон №
2453-VІ стосовно виплати пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) суддів у відставці
суперечать вимогам частини першої
статті 126 Конституції України.

Аналізуючи зазначені норми
законів, колегія суддів вважає, що
розрахунок розміру довічного
грошового утримання необхідно
здійснювати із заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді.
Перерахунок довічного грошового
утримання проводиться у випадку
збільшення заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді.

Положення частини третьої статті
138 Закону № 2453-VI в редакції Закону №
3668-VI Рішенням Конституційного Суду
України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) в частині обмежень
максимального розміру довічного
грошового утримання, тому такі виплати
повинні здійснюватися за правилами,
передбаченими Законом № 2453-VІ (в
редакції до внесених в нього змін
Законом № 3668-VІ).

Виходячи з положення ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», колегія суддів вважає,
що розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
залежить від розміру грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді.

Отже, обчислення щомісячного
довічного утримання суддів у відставці
повинно здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла до висновку, що відмова
відповідача у проведенні перерахунку
розміру щомісячного грошового
утримання судді у відставці є
неправомірною, у зв'язку з чим суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Щодо тверджень відповідача про
те, що Законом України «Про судоустрій
і статус суддів» проведення
перерахунку довічного грошового
утримання судді передбачено виключно
для суддів Конституційного Суду
України, колегією суддів не беруться до
уваги, оскільки Законом України «Про
судоустрій і статус суддів»
встановлена гарантія матеріального
забезпечення судді у відставці, яка не
може бути знівельована в зв'язку з тим,
що органи влади України не встановили
порядку, за яким зазначена гарантія
повинна бути дотримана.

Оскільки пунктом 8 Рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 03 червня 2013 року визначено порядок
і строки виконання висновків, а саме
частина третя статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668, яка суперечить
Конституції України‚ не підлягає
застосуванню як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання», а тому перерахунок та
виплата щомісячного довічного
утримання повинні здійснюватись з
03.06.2013 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції помилково зазначено дату
перерахунку та виплати грошового
утримання, а тому вимоги апеляційної
скарги необхідно задовольнити
частково, а постанову суду першої
інстанції змінити.

Керуючись статтями 195, 197, п. 2 ч. 1
ст. 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Володарському районі Донецької
області у адміністративній справі №
222/1790/13-а - задовольнити частково.

Постанову Володарського районного
суду Донецької області від 12 грудня 2013
року у адміністративній справі №
222/1790/13-а - змінити.

В другому абзаці резолютивної частини
постанови слова та цифри «з 01.01.2013 року»
замінити на слова та цифри «з 03.06.2013
року».

В третьому абзаці резолютивної частини
постанови слова та цифри «з 01 січня 2013
року» замінити на слова та цифри «з 03
червня 2013 року».

В іншій частині постанову
Володарського районного суду
Донецької області від 12 грудня 2013 року
у адміністративній справі № 222/1790/13-а -
залишити без змін.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками розгляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею законної сили.

Колегія суддів
Г.М. Міронова І.В.
Юрко

А.А. Блохін