Справа № 2301/1176/12
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року м.
Київ К/800/51963/13

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.,

суддів: Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й.,

здійснивши попередній розгляд справи
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ватутіне Черкаської області (далі -
УПФ) про перерахунок пенсії,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на постанову Ватутінського
міського суду Черкаської області від 13
лютого 2013 року, ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2013 року,

в с т а н о
в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом, відповідно до якого з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив зобов'язати відповідача:

здійснити перерахунок йому пенсії за
рішенням Вищого адміністративного
суду України від 13 червня 2012 року з дати
її призначення відповідно до статей 29,
45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»;

зробити нарахування і виплату
компенсації за несвоєчасне здійснення
пенсійних виплат;

відшкодувати 29902,75 грн. матеріальної
шкоди, 10 000 грн. компенсації за моральні
страждання;

судові витрати, пов'язані з розглядом
справи, покласти на УПФ;

поновити строки звернення до
адміністративного суду.

Постановою Ватутінського міського
суду Черкаської області від 13 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права,
допущені судами, просить попередні
рішення скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову. Вказує на те, що
він відповідно до статей 29, 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» має
право на призначення пільгової пенсії
з підвищенням розміру за два повних
роки відстрочки часу її призначення.
Неправомірність дій УПФ привело до
матеріальної та моральної шкоди, яку
відповідач повинен відшкодувати.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні касаційної скарги з
урахуванням наступного.

За правилами частини першої статті 29
Закону України від 9 липня 2003 року
№1058-ІV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон №1058-ІV) в редакції Закону №799-VІ
особі, яка набула права на пенсію за
віком відповідно до цього Закону, але
після досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
виявила бажання працювати і одержувати
пенсію з більш пізнього строку, пенсія
за віком призначається з урахуванням
страхового стажу на день звернення за
призначенням пенсії з підвищенням
розміру пенсії за віком, обчисленого
відповідно до статті 27 цього Закону, за
кожний повний рік страхового стажу
після досягнення пенсійного віку в
такому порядку:

Кількість років відкладеного виходу на
пенсію за віком. Підвищення розміру
пенсії

1
3,00 %

2
6,71 %

3
11,83 %

4
18,54 %

5
27,07 %

6
36,46 %

7
46,85 %

8
58,43 %

9
71,19 %

10
85,32 %

Виходячи з положень зазначеної норми,
умовами для підвищення розміру пенсії
за віком у разі відстрочки часу її
призначення є:

набуття права на пенсію за віком;

виявлення бажання працювати і
одержувати пенсію з більш пізнього
строку;

звернення за призначенням пенсії з
підвищенням розміру.

Оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії врегульовано
Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Порядок),
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25
листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 27
грудня 2005 року за №1566/11846.

Відповідно до пункту 8 Порядку для
відстрочення часу призначення пенсії
подається заява та надаються
документи, зазначені у підпунктах «а»,
«б» та «г» пункту 7 цього Порядку.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, позивач із заявою до УПФ про
відстрочення часу призначення йому
пенсії не звертався. На підставі
рішення Вищого адміністративного суду
України від 13 червня 2012 року УПФ
призначено та виплачується пенсія
ОСОБА_2 з 23.02.2009 року, тому підстав до її
підвищення за правилами статті 29
Закону №1058-ІV немає.

Посилання позивача на положення статті
45 вище згаданого Закону є теж
необґрунтовані. Цією нормою визначені
строки призначення (перерахунку) та
виплати пенсії. Зокрема, пенсія
призначається з дня звернення, крім
таких випадків, коли пенсія
призначається з більш раннього строку:

пенсія за віком призначається з дня, що
настає за днем досягнення пенсійного
віку, якщо звернення за пенсією
відбулося не пізніше трьох місяців з
дня досягнення особою пенсійного віку.

У разі якщо при відстрочці часу
призначення пенсії за віком не
здійснюється підвищення розміру
пенсії за неповний рік страхового
стажу, пенсія, обчислена відповідно до
частини першої статті 29 цього Закону,
призначається з дня, що настає за
останнім днем повного року відстрочки
часу виходу на пенсію, який враховано
до страхового стажу, а в разі його
відсутності - з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку.

Згідно рішення Вищого
адміністративного суду України від 13
червня 2012 року позивач звернувся до УПФ
за призначенням пенсії 23.02.2009 року, тому
з цього часу його вимогу задоволено.

З урахуванням зазначених обставин,
доводи ОСОБА_2 про зобов'язання УПФ
здійснити нарахування та виплату
компенсації за несвоєчасну виплату
пенсії, відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, стягнення судових
витрат, є теж безпідставні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Ватутінського міського суду
Черкаської області від 13 лютого 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський