Справа № 2а-1283/11/1319
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/47110/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову Сихівського
районного суду міста Львова від 17
листопада 2011 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова про
перерахунок пенсії, -в с т а н о в и л
а:ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом
до управління Пенсійного фонду України
в Галицькому районі м. Львова про
перерахунок пенсії.

Постановою Сихівського районного суду
міста Львова від 17 листопада 2011 року у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2012
року постанову Сихівського районного
суду міста Львова від 17 листопада 2011
року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями суду, ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів скасувати та
постановити нове рішення, яким позов
задовольнити.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 01
березня 1982 року по 01 червня 1990 року
працювала підземним замірником на
геолого-макшейдерських роботах з
повним робочим днем під землею в
Калуському хіміко-металургійному
комбінаті, який було переіменовано у
Калуське ВО «Хлорвініл» та з 01 лютого
1990 року отримує пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Загальний стаж роботи позивача
становить 32 роки 8 місяців 13 днів, з них
стаж роботи за Списком № 1 - 8 років 3
місяці 11 днів.

У травні 2011 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про здійснення
перерахунку її пенсії відповідно до
Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці», у
задоволенні якої відповідач відмовив.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивач звернулась до
суду з цим позовом.

Положеннями частини 2 статті 19
Конституції України визначено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про підвищення престижності
шахтарської праці» дія Закону
поширюється на працівників, які
видобувають вугілля, залізну руду, руди
кольорових і рідкісних металів,
марганцеві та уранові руди,
працівників шахтобудівних
підприємств, які зайняті на підземних
роботах повний робочий день, та
працівників державних воєнізованих
аварійно-рятувальних служб (формувань)
у вугільній промисловості - за Списком
№ 1 виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та членів
їх сімей.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» мінімальний розмір пенсії
шахтарям, які відпрацювали на
підземних роботах не менш як 15 років
для чоловіків та 7,5 років для жінок за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
встановлюється незалежно від місця
останньої роботи, у розмірі 80 відсотків
середньої заробітної плати шахтаря,
але не менш як три розміри прожиткового
мінімуму, встановленого для осіб, які
втратили працездатність. Для
обчислення розміру пенсій за віком за
кожний повний рік стажу роботи на
підземних роботах до страхового стажу
додатково зараховується по одному
року.

Разом з тим, судами встановлено, що
характер роботи позивача пов'язаний з
видобутком солей, які не включено до
переліку корисних копалин в розумінні
статті 1 Закону України

«Про підвищення престижності
шахтарської праці».

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відмовляючи позивачу у здійсненні
перерахунку, відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, оскільки дія Закону
України «Про підвищення престижності
шахтарської праці» не поширюється на
позивача.

З таким висновком судів погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
оскільки він ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи допущені порушення
норм матеріального чи процесуального
права.

Постановлені у справі рішення судів є
законними та обґрунтованими, і
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Сихівського районного суду
міста Львова від 17 листопада 2011 року та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі

м. Львова про перерахунок пенсії -
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: