Справа № 827/2686/13-а
Суддя: Александров О.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2014 року Справа
№827/2686/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Севастополя у складі

судді - Александрова О.Ю., за участю
секретаря - Ополєвої О.Г.,

за участю представників:

позивача - Іванової Анжеліки
Вікторівни, довіреність б/н від 20.06.2013;

відповідача - Летючої Діани
Геннадіївни, довіреність №281/9/27-02-10-039
від 21.01.2014,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі справу за
позовом Приватного підприємства
«Вольт-Инвест-Крим» до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Севастополі про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Приватне підприємство
«Вольт-Инвест-Крим» звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Севастополя з позовом до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 11.07.2013: №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на 431 121,00 грн., у
тому числі: 431 120,00 грн. - основний платіж,
1,00 грн. - штрафні санкції; № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на 398 742,00 грн., у тому числі: 373
553,00 грн. - основний платіж, 25 189,00 грн. -
штрафна санкція.

Позовні вимоги мотивовані таким:
підставою для висновку про нікчемність
укладених між ПП «Вольт-Инвест-Крим» та
ТОВ «БК АТР ГРУП», ПП «ПІРУЕТ» угод, на
думку відповідача, є акт про проведення
аналізу діяльності ПП «Пірует» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства правомірності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту декларацій
податку на додану вартість за період з
01.03.2011 по 31.032011, та акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ «БК
АТР ГРУП» щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період з 01.08.2010 по 31.03.2013 та
посилання на показання свідків; у той
же час вказані документи не є
первинними або іншими документами, що
зафіксовані в бухгалтерському та
податкового обліку платника податків
та не підтверджують достовірно
наявність факту порушення; в акті
перевірки не доведено, в чому саме
полягає не спрямованість укладених
позивачем з ТОВ «БК АТР ГРУП», ПП
«ПІРУЕТ» правочинів та настання
обумовлених ними правових наслідків, а
також, в чому полягає та чим
підтверджується їх суперечність
моральним засадам суспільства, а також
порушення публічного порядку,
спрямованість на заволодіння майном
держави, дохідної частини бюджету; ані
Цивільний кодекс України, ані
Господарський кодекс України, ані
будь-який інший закон не встановлюють
нікчемність договору з підстав
неможливості проведення зустрічної
звірки платника податку,
законодавством встановлена можливість
визнання нікчемним лише договору, а не
операцій з виконання робіт, тому
враховуючи, що укладені між позивачем
та його контрагентами договори не
віднесено законом (кодексом) до
нікчемних, це оспорювані правочини,
висновок відповідача про їх
нікчемність зроблений останнім з
перевищенням наданих йому
законодавством повноважень;
посилаючись на норми статей 203, 215, 216, 228
Цивільного кодексу України відповідач
не враховує, що зазначені норми можуть
використовуватися лише при визнанні
правочинів недійсними у судовому
порядку; підписання первинних
документів з боку контрагентів
підприємства нібито невстановленою
особою (або з перевищенням повноважень)
не має юридичного значення, оскільки
сторони зробили дії на підтвердження
схвалення правочину (договору підряду)
- виконали роботи, замовлені угодами,
передали їх замовнику та оплатили
вартість отриманих робіт; придбання
підрядних робіт викликало зміни в
структурі зобов'язань позивача
(відображено в регістрах
бухгалтерського обліку підприємства)
та безпосередньо пов'язано із його
господарською діяльністю, - з метою
виконання своїх зобов'язань за
підрядними договорами, укладеними між
ПП «Вольт-Инвест-Крим» (підрядник) та ОК
«Яхт-клуб «Козацька бухта» (замовник).

Ухвалами суду від 18.11.2013 за вказаним
позовом відкрито провадження в
адміністративній справі №827/2686/13-а,
закінчено провадження у справі, справу
призначено до судового розгляду.

Представник відповідача надав суду
письмове заперечення на позов, у якому
із заявленими вимогами не погодився,
зазначив таке:

1. Перевіркою встановлено, що за
перевіряємий період позивач мав
фінансово-господарські
взаємовідносини з ТОВ «БК АТР ГРУП», ПП
«ПІРУЕТ».

2. В ході перевірки ДПІ у Ленінському
районі ГУ Міндоходів у м. Севастополі,
окрім первинних документів ПП
«Вольт-Инвест-Крим» використовувалися
матеріали, надані ДПІ у Хмельницькій
області, зокрема: акт від 16.06.2011
№772/23-4/35009709 «Про результати перевірки
ПП «Пірует», матеріали кримінальної
справи №41/0279, зокрема, протоколи
допитів свідків, акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ «БК
АТР Груп» ДПІ у Печерському районі м.
Києва від 17.05.2013 №707/22/37241554. Зазначені
документи містили інформацію, зміст
якої свідчить про відсутність підстав
вважати надані ПП «Вольт-Инвест-Крим»
до перевірки копії документів
первинними у розумінні Закону України
«Про бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні».

3. У 2011 році у провадженні слідчого
відділу ДПС у Хмельницькій області
перебувала кримінальна справа №41/0279 по
обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні
злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст.
205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, а також
відносно директора ТОВ
«Сварог-Агробуд» ОСОБА_4 щодо вчинення
злочинів, передбачених ч.3, ч. 5 ст. 27, ч. 3
ст. 212 КК України, та за фактом вчинення
невстановленими особами фіктивного
підприємництва шляхом придбання ТОВ
«ВТ-Техбуд» (36873235), внаслідок чого
державі заподіяно велику матеріальну
шкоду, за ч. 2 ст. 205 КК України; в ході
судового слідства було встановлено, що
ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою з
невстановленими особами з корисливих
мотивів, у період 2009-2012 років,
переслідуючи корисливу мету при
вчинені злочинів, пов'язану із
незаконним збагаченням, шляхом надання
за винагороду послуг з мінімізації
податкових зобов'язань, які підлягають
сплаті до бюджету діючим суб'єктам
підприємницької діяльності, без мети
здійснення підприємницької
(господарської) діяльності, пов'язаної
з виробництвом та продажем
товарно-матеріальних цінностей,
виконанням робіт або надання послуг, в
порушення встановленого
законодавством порядку здійснення
підприємницької діяльності, з метою
прикриття незаконної діяльності,
здійснив придбання підприємств,
зокрема, ПП «Пірует», ТОВ «БК АРТ Груп»
без наміру ведення господарської
діяльності; наприкінці 2012 року
кримінальну справу було спрямовано до
Шепетівського районного суду
Хмельницької області з обвинувальним
вироком; відповідно до відомостей ДПІ у
Печерському районі м. Києва
директорами ТОВ «БК «АТР Груп» були
ОСОБА_5 (з 09.08.2010 по 20.02.2011), ОСОБА_6 (з
21.02.2011 по 29.11.2011), ОСОБА_7 (з 30.11.2011); з
пояснень першого слідує, що весною 2010
року він втратив паспорт,
ідентифікаційний номер та військовий
квиток, які були знайдені навесні 2012
року у поштовій скрині, тому створювати
ТОВ «БК «АТР Груп» він не мав фізичної
можливості, а особа ОСОБА_6 йому не
відома; сам ОСОБА_6, допитаний у якості
свідка, пояснив, що підприємство
придбав, а з ОСОБА_5 не знайомий; згідно
висновку судово-почеркознавчої
експертизи №1297/12-21 від 03.10.2012 податкові
декларації ТОВ «Будівельна компанія
АТР Груп» з податку на прибуток та
податку на додану вартість за період з
01.02.2011 до 31.12.11 від імені керівника
підприємства підписані не самим
ОСОБА_6, а іншою особою з наслідуванням
його підпису» /т.1. а.с.160-162/.

22.01.2014 від представника відповідача до
суду надійшло заперечення (вх. №562) щодо
пояснень позивача, у якому викладно
правову позицію на спростування
пояснень позивача /т.2, а.с.59-60/.

У судовому засіданні 23.01.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав,
наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому
засіданні 23.01.2014 проти позову
заперечував, просив у задоволенні
позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Працівниками Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Севастополі проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Приватного підприємства
«Вольт-Инвест-Крим», код за
з питань своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податку
на прибуток та податку на додану
вартість, при здійснення
фінансово-господарських операцій з ТОВ
«БК АРТ ГРУП», та ПП
«ПІРУЕТ», , за період
діяльності з 01.01.2009 по 31.12.2012.

За результатами перевірки складений
акт №46/22-2/37251164/10/339 від 26.06.2013 (далі за
текстом - Акт перевірки) /т.1, а.с.15-30/.

За висновками Акта перевірки
встановлено порушення Приватним
підприємством «Вольт-Инвест-Крим»:

Податок на прибуток:

- заниження податку на прибуток всього
у сумі 431 120,00 грн. у тому числі по
податкових періодах: за 1 кв. 2011 року - у
сумі 19 172,00 грн.; за 2-4 кв. 2011 року - у сумі
411 948,00 грн.;

- в результаті порушень п. 1.31 ст. 1, ст. 3,
п. 5.1, п. п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 8 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», п. п. 139.1.9 п. 139.1 статті 139
Податкового кодексу України (з 01.04.2011) у
зв'язку з відсутністю первинних
документів, які підтверджують факт
здійснення господарських операції з
постачання товарів, робіт, послуг
постачальниками ПП «ПІРУЕТ» () та ТОВ «БК АТР ГРУП» ().

- порушуючи ст. 203, 215. 216, 228, 662, 655, 656
Цивільного кодексу України в частині
недодержання в момент вчинення
правочині, які не спрямовані на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ними (п. 5 ст. 203 Цивільного
кодексу України) по правочинах,
здійснених з контрагентом -
постачальником ПП «ПІРУЕТ» () та ТОВ «БК АРТ ГРУП» (), що у результаті призвело до
завищення валових витрат ПП
«Вольт-Инвест-Крим» () 1 867
765,00 грн., у тому числі по податкових
періодах: у 1 кварталі 2011 року - в сумі
76688,00 грн., у 2 кв. 2011 року - в сумі 1 287 318,00
грн., у 3-му кварталі 2011 року - в сумі 503
759,00 грн.

Податок на додану вартість:

- заниження податку на додану вартість
всього у сумі 373 553,00 грн. у тому числі: за
березень 2011 року в сумі 15 338,00 грн., за
квітень 2011 року - в сумі 88 311,00 грн., за
травень 2011 року - в сумі 103 319,00 грн., за
червень 2011 року у сумі 65 833,00 грн., за
липень 2011 року у сумі 67 417,00 грн., за
серпень 2011 року у сумі 33 335,00 грн., по
операціях придбання товарів та послуг
від ПП «ПІРУЕТ» () та ТОВ
«БК АРТ ГРУП» (), які
визнані «безтоварними».

- порушуючи ст. 203, 215. 216, 228, 662, 655, 656
Цивільного кодексу України в частині
недодержання в момент вчинення
правочині, які не спрямовані на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ними (п. 5 ст. 203 Цивільного
кодексу України) по правочинах,
здійснених з контрагентами -
постачальниками ПП «ПІРУЕТ» () та ТОВ «БК АТР ГРУП» (), що у результаті призвело
до завищення податкового кредиту 373 553
грн., у тому числі по податкових
накладних, виписаних від ПП «ПІРУЕТ»
() на адресу ПП
«Вольт-Инвест-Крим» () на
товари та послуги на суму 15 338,00 грн., у
тому числі: за березень 2011 року в сумі 15
338,грн.; по податкових накладних,
виписаних від ТОВ «БК АТР ГРУП» () на адресу ПП
«Вольт-Инвест-Крим» на товари та
послуги на суму 358 215,00 грн., у тому числі:
за квітень 2011 року у сумі 88 311,00 грн., за
травень 2011 року у сумі 103 319,00 грн., за
червень 2011 року у сумі 65 83,00 грн., за
липень 2011 року у сумі 67 417,00 грн., за
серпень 2011 року у сумі 33 335,00 грн.

Такі висновки мотивовані відповідачем
наступним:

1. ДПІ у Франківському районі м. Львова
складений акт перевірки від 16.06.2011
№772/23-4/35009709 «Про проведення аналізу
діяльності ПП «ПІРУЕТ»,
з питань дотримання вимог податкового
законодавства правомірності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту декларацій
податку на додану вартість за період з
01.03.2011 по 31.03.2011, у якому, зокрема,
зазначено, що підприємство за рахунок
сумнівних підприємств формувало
податковий кредит, тобто гідно з
характером операцій є транзитером -
суб'єктом господарювання, який
значиться у розшифровках податкового
кредиту контрагента та формує
податкову вигоду вигодо набувачу
(виробнику, отримувачу) у тому числі
через вигодо формуючих суб'єктів та
носить вигодо транспортуючий характер;
оскільки на ПП «ПІРУЕТ» відсутні
складські приміщення, виробничі
потужності для проведення будь-якого
виду діяльності, бачиться проведення
транзитних фінансових потоків,
направлених на здійснення операцій
надання податкової вигоди переважно з
контрагентами, які формують свої
податкові зобов'язання, зокрема, у
випадках, коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування валових витрат і
податкового кредиту, не носять
реального товарного характеру,
підприємство здійснювало діяльність
спрямовану на надання податкової
вигоди третім особам.

2. Згідно акту від 17.05.2013 №1707/22/37241554 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «БК АТР ГРУП», », 28.02.2012 до ЄДР внесено запис про
припинення ТОВ «БК АТР ГРУП» у зв'язку з
визнанням його банкрутом; крім того, на
податкову адресу товариства
направлявся засобами поштового зв'язку
запит про надання пояснень та їх
документального підтвердження від
01.10.2011 №12629/1023-411 з проханням надати
інформацію для підтвердження
господарських відносин з
постачальниками та покупцями, й запит
повернуто з поміткою поштового
відділення зв'язку «за зазначеною
адресою не проживає».

3. Відповідно до відомостей ДПІ у
Печерському районі м. Києва
директорами ТОВ «БК «АТР Груп» були
ОСОБА_5 (з 09.08.2010 по 20.02.2011), ОСОБА_6 (з
21.02.2011 по 29.11.2011), ОСОБА_7 (з 30.11.2011); з
пояснень першого слідує, що весною 2010
року він втратив паспорт,
ідентифікаційний номер та військовий
квиток, які були знайдені навесні 2012
року у поштовій скрині, тому створювати
ТОВ «БК «АТР Груп» він не мав фізичної
можливості, а особа ОСОБА_6 йому не
відома; сам ОСОБА_6, допитаний у якості
свідка, пояснив, що підприємство
придбав, а з ОСОБА_5 не знайомий; згідно
висновку судово-почеркознавчої
експертизи №1300/12-21 від 05.10.2012, підписи
від імені ОСОБА_5, в реєстраційних
документах ТОВ «Будівельна компанія
АТР Груп» (реєстраційній заяві на
реєстрацію платником ПДВ, податковій
звітності підприємства з ПДВ за 2010 рік,
виконані не самим ОСОБА_5, а іншою
особою із наслідуванням його підпису;
згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи №1297/12-21 від 03.10.2012 податкові
декларації ТОВ «Будівельна компанія
АТР Груп» з податку на прибуток та
податку на додану вартість за період з
01.02.2011 до 31.12.2011 від імені керівника
підприємства підписані не самим
ОСОБА_6, а іншою особою з наслідуванням
його підпису»; оскільки товариством до
перевірки не надано первинні
бухгалтерські та податкові документи,
а проведені заходи щодо встановлення
факту здійснення
фінансово-господарської діяльності
підприємства та його постачальників не
підтверджують фактичне постачання
товарів та послуг на адресу
підприємства, за відсутності активів,
відсутні підстави для податкового
обліку.

На підставі акта перевірки
№46/22-2/37251164/10/339 від 26.06.2013 відносно
Приватного підприємства
«Вольт-Инвест-Крим» відповідачем
прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- № від 11.07.2013 про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на 431
121,00 грн., у тому числі: 431 120,00 грн. -
основний платіж, 1,00 грн. - штрафні
санкції /т.1, а.с.31/;

- № від 11.07.2013 про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) на 398 742,00
грн., у тому числі: 373 553,00 грн. - основний
платіж, 25 189,00 грн. - штрафна санкція /т.1,
а.с.32/.

Позивач оскаржив вказані податкові
повідомлення-рішення в
адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у м. Севастополі від 30.08.2013
за вих. 11094/10/27-01-10-02-25 скаргу позивача
залишено без задоволення, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення - без змін /а.с.34-36/.

Позивач оскаржив податкові
повідомлення-рішення № від 11.07.2013,
№ від 11.07.2013 до органу державної
податкової служби вищого рівня.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 17.10.2013 за вих. №13441/6/99-99-10-01-15
скаргу позивача залишено без
задоволення, а податкові
повідомлення-рішення - без змін /т.1,
а.с.34-36/.

Судом встановлено, що з приводу повноти
та правильності нарахування та сплати
позивачем податку на прибуток
підприємств застосуванню до спірних
відносин у період до 01.04.2011 підлягають
норми Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», у
період з 01.04.2011 - норми розділу III
Податкового кодексу України, а з
приводу повноти та правильності
нарахування та сплати податку на
додану вартість - норми розділу V
Податкового кодексу України.

Відповідно до пyнкту 5.1 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

До складу валових витрат включаються:
зокрема, суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті (підпункт 5.2.1
пункту 5.2 статті 5 Закону).

За правилом абзацу четвертого
підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно з підпунктом 11.2.1 пункту 11.2
статті 11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
датою збільшення валових витрат
виробництва (обігу) вважається дата,
яка припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: або дата
списання коштів з банківських рахунків
платника податку на оплату товарів
(робіт, послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платника
податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

За змістом наведених норм Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» наявність господарських
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг), призначених для використання у
власній господарській діяльності
платника податків, які мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, є визначальною умовою для
виникнення у платника податку права на
формування валових витрат з податку на
прибуток підприємств.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із:

- витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті:

- інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

- крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1
статті 138 витрати операційної
діяльності включають:

собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку;

витрати банківських установ.

За правилом абзацу першого пункту 138.2
статті 138 Податкового кодексу України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

За визначенням підпункту 14.1.228 пункту
14.1 статті 14 Податкового кодексу
України собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг для цілей розділу III цього
Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з
виробництвом та/або придбанням
реалізованих протягом звітного
податкового періоду товарів, виконаних
робіт, наданих послуг, які визначаються
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку, що
застосовуються в частині, яка не
суперечить положенням цього розділу.

Відповідно до пункту 138.8 статті 138
Податкового кодексу України
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме:

прямих матеріальних витрат; прямих
витрат на оплату праці; амортизації
виробничих основних засобів та
нематеріальних активів, безпосередньо
пов'язаних з виробництвом товарів,
виконанням робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну);

До складу прямих матеріальних витрат
включається вартість сировини та
основних матеріалів, що утворюють
основу виготовленого товару, виконаної
роботи, наданої послуги, придбаних
напівфабрикатів та комплектувальних
виробів, допоміжних та інших
матеріалів, які можуть бути
безпосередньо віднесені до
конкретного об'єкта витрат. Прямі
матеріальні витрати зменшуються на
вартість зворотних відходів, отриманих
у процесі виробництва, які оцінюються у
порядку, визначеному в положеннях
(стандартах) бухгалтерського обліку
(підпункт 138.1.1 пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України).

До складу прямих витрат на оплату праці
включаються заробітна плата та інші
виплати робітникам, зайнятим у
виробництві товарів (виконанні робіт,
наданні послуг), які можуть бути
безпосередньо віднесені до
конкретного об'єкта витрат (підпункт
138.8.2 пункту 138.8 статті 138 Податкового
кодексу України).

Склад загальновиробничих витрат
визначений підпунктом 138.8.5 пункту 138.8
статті 138 Податкового кодексу України.

За пунктом 138.9 статті 138 Податкового
кодексу України до складу інших прямих
витрат включаються всі інші виробничі
витрати, які можуть бути безпосередньо
віднесені на конкретний об'єкт витрат,
у тому числі внески на соціальні
заходи, визначені статтею 143 цього
Кодексу, плата за оренду земельних і
майнових паїв, кооперативні виплати
фізичним особам - членам виробничого
сільськогосподарського кооперативу,
які не є підприємцями та які беруть
трудову участь у діяльності такого
сільськогосподарського кооперативу.

Перелік інших витрат наведений у
пункті 138.10 статті 138 Податкового
кодексу України.

Витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг (пункт
138.4 статті 138 Податкового кодексу
України).

Інші витрати визнаються витратами того
звітного періоду, в якому вони були
здійснені, згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку, з урахуванням
наступного:

датою здійснення витрат, нарахованих
платником податку у вигляді сум
податків та зборів, вважається
останній день звітного податкового
періоду, за який проводиться
нарахування податкового зобов'язання з
податку та збору;

датою визнання та сумою витрат
платника податку від здійснення
кредитно-депозитних операцій, у тому
числі субординованого боргу, є дата
визнання процентів (комісійних та
інших платежів, пов'язаних зі
створенням або придбанням кредитів,
вкладів (депозитів) та їх сума,
визначені згідно з правилами
бухгалтерського обліку.

Для цілей цієї статті під
субординованим боргом розуміються
звичайні незабезпечені боргові
капітальні інструменти (складові
елементи капіталу), які відповідно до
договору не можуть бути взяті з банку
раніше п'яти років, а у випадку
банкрутства чи ліквідації
повертаються інвестору після
погашення претензій усіх інших
кредиторів (пункт 138.5 Податкового
кодексу України).

За змістом наведених норм розділу III
Податкового кодексу України наявність
господарських операцій з придбання
товарів (робіт, послуг), призначених для
використання у власній господарській
діяльності платника податків, які
мають бути фактично здійснені і
підтверджені належним чином
складеними первинними документами, є
визначальною умовою для виникнення у
платника податку права на формування
витрат, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування з податку на
прибуток підприємств.

Відповідно до підпункту а) пункту 198.1
статі 198 Податкового кодексу України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

За правилом пункту 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду
(пункт 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України).

За приписами пунктів 199.1, 199.2 статті 199
Податкового кодексу України у разі
якщо придбані та/або виготовлені
товари/послуги частково
використовуються в оподатковуваних
операціях, а частково - ні, до сум
податку, які платник має право віднести
до податкового кредиту, включається та
частка сплаченого (нарахованого)
податку під час їх придбання або
виготовлення, яка відповідає частці
використання таких товарів/послуг в
оподатковуваних операціях. Частка
використання сплаченого (нарахованого)
податку за придбаними (ввезеними)
товарами (послугами) між
оподатковуваними та
неоподатковуваними операціями
визначається у відсотках як відношення
обсягів з постачання оподатковуваних
операцій (без урахування сум податку)
за попередній календарний рік до
сукупних обсягів постачання
оподатковуваних та неоподатковуваних
операцій (без урахування сум податку)
за цей же попередній календарний рік.
Визначена у процентах величина
застосовується протягом поточного
календарного року.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу) У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону (пункт 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України).

За змістом наведених норм розділу V
Податкового кодексу України наявність
господарських операцій з придбання
товарів (робіт, послуг), призначених для
використання у власній господарській
діяльності платника податків, які
мають бути фактично здійснені і
підтверджені належним чином
складеними первинними документами, є
визначальною умовою для виникнення у
платника податку права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість за відповідними
операціями.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до пункту 2.1. Положення «Про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі -
Положення №88), первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що Приватне
підприємство «Вольт-Инвест-Крим»
(ідентифікаційний код 37251164)
зареєстровано як юридична особа /т.1,
а.с.13, 14/, перебуває на обліку як платник
податків у ДПІ у Ленінському районі ГУ
Міндоходів у м. Севастополі (взято на
облік в органі державної податкової
служби 16.08.2010 за №9731) /т.1, а.с.15, -
оборотна сторінка/, 06.09.2010
зареєстровано платником податку на
додану вартість, про що ДПІ у
Ленінському районі м. Севастополя
видано свідоцтво №100300252 /т.1, а.с.15, -
оборотна сторінка, 173/.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
АТР Груп» (ідентифікаційний код 37241554)
зареєстровано юридичною особою /т.1,
а.с.174, 176/, перебуває на обліку як
платник податків у ДПІ у Печерському
районі м. Києва ДПС з 11.08.2010 за №57023 /т.1,
а.с.167/, 27.08.2010 зареєстровано платником
податку на додану вартість, про що ДПІ у
Печерському районі м. Києва видано
свідоцтво №100299432 /т.1, а.с. 175/.

Приватне підприємство «Пірует»
(ідентифікаційний код 35009709)
зареєстровано як юридична особа /т.1,
а.с.178, 180/, перебуває на обліку як
платник податків у ДПІ у Франківському
районі м. Львова (взято на облік в
органі державної податкової служби
20.03.2007 за №4126) /т.1, а.с.248, - оборотна
сторінка/, 20.04.2007 зареєстровано
платником податку на додану вартість,
про що ДПІ у Франківському районі м.
Львова видано свідоцтво №100036657 /т.1,
а.с.179/.

Як вбачається з матеріалів справи
22.03.2011 між Обслуговуючим кооперативом
«Яхт-клуб «Казача бухта» (Замовник) та
«Вольт-Инвест-Крим» (Підрядник)
укладений договір №02/10 на виконання
будівельних робіт (далі - Договір №02/10)
/т.1, а.с.45-47/.

За пунктом 1.1 Договору №02/10 предметом
цього Договору є виконання підготовчих
робіт будівельного майданчика згідно
генплану з будівництва об'єкта
«Яхт-клуб «Казача Бухта».

За пунктом 2.2 Договору №02/10 договірна
ціна робіт складає 2 265 972 грн., у тому
числі ПДВ 377 662,00 грн.

Початок виконання робіт - 21.03.2011,
завершення робіт приймається за
графіком здійснення робіт (пункт 3.1
Договору №02/10).

На виконання Договору №02/10 його
сторонами складено та підписано без
зауважень:

- довідки про вартість виконаних
будівельних робіт: за квітень 2011 року
/т.1, а.с.48, 51/, за травень 2011 року /т.1,
а.с.54/, за червень 2011 року /т.1, а.с.57/;

- акти приймання виконаних будівельних
робіт: за квітень 2011 року /т.1, а.с.49-50,
52-53/, за травень 2011 року /т.1, а.с.55-56/, за
червень 2011 року /т.1, а.с.58-59/.

Управлінням містобудування і
Архітектури Севастопольської міської
державної адміністрації
Обслуговуючому кооперативу «Яхт-клуб
«Казача бухта» (Замовник) виданий
висновок №С-294/11 від 26.07.2011Ю, яким
погоджений робочий проект «Яхт-клуб
«Казача бухта» на західного березі
Казачої бухти. Санітарно-Побутовий
блок» /т.1, а.с.244/.

21.04.2011 між Обслуговуючим кооперативом
«Яхт-клуб «Казача бухта» (Замовник) та
«Вольт-Инвест-Крим» (Генпідрядник)
укладений договір №21/04 на виконання
проектувальних та будівельних робіт
(далі - Договір №21/04) /т.1, а.с.60-65/.

За пунктом 1.1 Договору №21/04
Генпідрядник зобов'язується
організувати своїми силами і силами
субпідрядних організацій комплексні
роботи з будівництва об'єкта: «Яхт-клуб
за західному березі бухти Казача»,
виконати проекті та будівельні роботи
відповідно до умов цього договору, а
Замовник зобов'язується прийняти
роботи та оплатити їх.

За пунктом 2.1 Договору №21/04 загальна
вартість робіт і матеріалів відповідно
до умов цього договору визначається
згідно смітної документації.

На виконання Договору №21/04 його
сторонами складено та підписано без
зауважень акт приймання-передачі
виконаних проектно-вишукувальних
робіт від 30.08.2011 /т.1, а.с.66/.

Управлінням містобудування і
архітектури Севастопольської міської
державної адміністрації Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«КомпАСС» (Замовнику) видані
Містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки, за
реєстраційним номером ГУО-40 від 20.10.2011,
щодо об'єкта «Реконструкція столярної
майстерні під виробничу будівлю по
збиранню корпусної меблі по вул.
Гідрографічна, 19 у м. Севастополі» /т.1.
а.с.232-241/.

23.03.2011 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «КомпАСС» (Замовник) та
«Вольт-Инвест-Крим» (підрядник)
укладений договір №15/04-11 на виконання
проектних робіт (далі - Договір №15/04-11
/т.1, а.с.191-193/.

За пунктом 1.1 Договору №15/04-11 В порядку
і на умовах, визначених цим Договором,
Замовник доручає, а Підрядник приймає
на себе зобов'язання за плату,
відповідно до умов цього Договору,
виконати проектні роботи з розроблення
та погодження проектної документації
на стадіях «Проект» і «Робоча
Документація» по об'єкту
«Реконструкція столярного цеху з
розширенням під виробничу будівлю для
виготовлення корпусної меблі».

За пунктом 2.1 Договору №15/04-11 загальна
вартість (ціна) проектних робіт
складає: 55 0000,00 грн., у тому числі ПДВ 9
166,66 грн..

На виконання Договору №15/04-11 його
сторонами складено та підписано без
зауважень акт приймання-передачі на
проектні (вишукувальні роботи) від
14.11.2011 /т.1, а.с.231/.

Як пояснив представник позивача, з
метою виконання взятих на себе за
Договорами №02/10, №21/04, №15/04-11
зобов'язань, Приватним підприємством
«Вольт-Инвест-Крим» було укладено інші
господарські договори з суб'єктами
господарювання.

Так, 01.04.2011 між позивачем (замовник) та
ТОВ «Будівельна компанія АТР ГРУПП»
(підрядник) укладений договір підряду
№20/04 (далі - Договір №20/04) /т.1, а.с.67-69/.

За пунктом 1.1 Договору №20/04 предметом
цього Договору є виконання підготовчих
робіт будівельного майданчика
(влаштування підпірних стін з бутового
каміння та засипка щебенем) згідно
генплану з будівництва об'єкта
«Яхт-клуб «Казача Бухта».

За пунктом 2.2 Договору №20/04 договірна
ціна робіт складає 501 958,80 грн., у тому
числі ПДВ 83 659,00 грн.

Початок та завершення робіт згідно
проекту організації робіт (ПОС) (пункт
3.1 Договору №20/04).

На виконання Договору №20/04 його
сторонами складено та підписано без
зауважень:

- довідку про вартість виконаних
будівельних робіт за квітень 2011 року
/т.1, а.с.70/;

- акти приймання виконаних будівельних
робіт за квітень 2011 року /т.1, а.с.72-74/.

Також, 01.04.2011 між позивачем (замовник) та
ТОВ «Будівельна компанія АТР ГРУПП»
(виконавець) укладений договір на
виконання послуг машин та механізмів
№20/04 (далі - Договір №20/04) /т.1, а.с.75-76/.

За пунктом 1.1 Договору №20/04 виконавець
зобов'язується організувати та своїми
силами виконувати послуги на об'єкті
Замовника за адресою: м. Севастополь,
бухта Казача, «Яхт-клуб «Казача бухта»,
відповідно до умов цього договору, а
Замовник зобов'язується прийняти та
оплатити їх.

За пунктом 2.1 Договору №20/04 вартість
послуг визначається згідно
розрахунків, вказаних у додатку до
даного договору.

Після підписання даного договору,
одержання технічного завдання та
передплати на виконання послуг,
Виконавець приступає до їх виконання
не пізніше п'яти робочих днів (пункт 3.1
Договору №20/04).

На виконання Договору №20/04 його
сторонами складено та підписано без
зауважень:

- акт здачі-приймання робіт (надання
послуг) №28/04-02 від 28.04.2011 /т.1, а.с.78/;

- додаток до акту виконаних робіт від
28.04.2011 /т.1, а.с.77/.

01.05.2011 між позивачем (замовник) та ТОВ
«Будівельна компанія АТР ГРУПП»
(підрядник) укладений договір підряду
№21/05 (далі - Договір №21/05) /т.1, а.с.79-81/.

За пунктом 1.1 Договору №21/05 предметом
цього Договору є виконання підготовчих
робіт будівельного майданчика
(влаштування підпірних стін з бутового
каміння та засипка щебенем) згідно
генплану з будівництва об'єкта
«Яхт-клуб «Казача Бухта».

За пунктом 2.2 Договору №21/05 договірна
ціна робіт складає 617 955,14 грн., у тому
числі ПДВ 102 992,52 грн.

Початок та завершення робіт згідно
проекту організації робіт (ПОС) (пункт
3.1 Договору №21/05).

На виконання Договору №21/05 його
сторонами складено та підписано без
зауважень:

- довідку про вартість виконаних
будівельних робіт за травень 2011 року
/т.1, а.с.82-83/;

- акт приймання виконаних будівельних
робіт за травень 2011 року /т.1, а.с.84-87/.

01.06.2011 між позивачем (замовник) та ТОВ
«Будівельна компанія АТР ГРУПП»
(підрядник) укладений договір підряду
№01/06 (далі - Договір №01/06) /т.1, а.с.88-89/.

За пунктом 1.1 Договору №01/06 предметом
цього Договору є виконання підготовчих
робіт будівельного майданчика
(влаштування підпірних стін з бутового
каміння та засипка щебенем) згідно
генплану з будівництва об'єкта
«Яхт-клуб «Казача Бухта».

За пунктом 2.2 Договору №01/06 договірна
ціна робіт складає 395 000,52 грн., у тому
числі ПДВ 65 833,42 грн.

Початок та завершення робіт згідно
проекту організації робіт (ПОС) (пункт
3.1 Договору №01/06).

На виконання Договору №01/06 його
сторонами складено та підписано без
зауважень:

- довідку про вартість виконаних
будівельних робіт за червень 2011 року
/т.1, а.с.90/;

- акт приймання виконаних будівельних
робіт за червень 2011 року /т.1, а.с.91-92/.

01.06.2011 між позивачем (замовник) та ТОВ
«Будівельна компанія АТР ГРУПП»
(виконавець) укладений договір на
розробку проектної документації №0107-2
(далі - Договір №0107-2) /т.1, а.с.93-95/.

За пунктом 1.1 Договору №0107-2 замовник
доручає, а виконавець приймає на себе
зобов'язання з розробки проектної
документації санітарно-побутового
блоку і контрольно-перепускного пункту
в Яхт-клубі «Казача бухта», згідно
технічного завдання та інших вихідних
даних.

За пунктом 2.2 Договору №0107-2 вартість
робіт відповідно до умов цього
договору складає 404 500,00 грн., у тому
числі ПДВ 67 416,66 грн.

На виконання Договору №0107-2 його
сторонами складено та підписано без
зауважень:

- акт здачі-приймання робіт (надання
послуг) №31/07-20 від 31.07.2011 /т.1, а.с.96/;

- акт здачі-приймання робіт (надання
послуг) №31/07-21 від 31.07.2011 /т.1, а.с.97/;

01.08.2011 між позивачем (замовник) та ТОВ
«Будівельна компанія АТР ГРУПП»
(підрядник) укладений договір підряду
№15/08 (далі - Договір №15/08) /т.1, а.с.98-101/.

За пунктом 1.1 Договору №15/08 підрядник
зобов'язується власними силами
виконати роботи на об'єкті замовника,
для подальшої експлуатації, відповідно
до умов цього договору, а Замовник
зобов'язується прийняти роботи та
оплатити їх.

Об'єкт розташований за адресою: м.
Севастополь, Бухта Казача (пункту 1.3
Договору №15/08).

За пунктом 2.1 Договору №15/08 попередня
вартість робіт і матеріалів,
відповідно до умов цього договору
складає 200 011,20 грн., у тому числі ПДВ 33
335,20 грн.

На виконання Договору №15/08 його
сторонами складено та підписано без
зауважень:

- довідку про вартість виконаних
будівельних робіт за серпень 2011 року
/т.1, а.с.102/;

- акт приймання виконаних будівельних
робіт за серпень 2011 року /т.1, а.с.103-104/.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
АТР ГРУПП» на адресу Приватного
підприємства «Вольт-Инвест-Крим»
видано податкові накладні:

- №141 від 18.04.2011 на суму 500 000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість 83
333,33 грн. /т.1, а.с.115/;

- №240 від 28.04.2011 на суму 29 868,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість 4
978,00 грн. /т.1, а.с.115, - оборотна сторінка/;

- №255 від 29.04.2011 на суму 1 958,80 грн., у
тому числі податок на додану вартість
326,47 грн. /т.1, а.с.116/;

- №96 від 12.05.2011 на суму 600 000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість
100 000,00 грн. /т.1, а.с.117/;

- №276 від 26.05.2011 на суму 17 955,14 грн., у
тому числі податок на додану вартість 2
992,52 грн. /т.1, а.с.117, - оборотна сторінка/;

- №683 від 08.06.2011 на суму 350 000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість 58
333,33 грн. /т.1, а.с.118/;

- №813 від 24.06.2011 на суму 45 000,05 грн., у
тому числі податок на додану вартість 7
500,01 грн. /т.1, а.с.118, - оборотна сторінка/;

- №697 від 04.07.2011 на суму 200 000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість 33
333,33 грн. /т.1, а.с.119/;

- №728 від 13.07.2011 на суму 200 000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість 33
333,33 грн. /т.1, а.с.119, - оборотна сторінка/;

- №752 від 28.07.2011 на суму 4 500,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість
750,00 грн. /т.1, а.с.120/;

- №242 від 15.08.2011 на суму 200 000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість 33
333,33 грн. /т.1, а.с.121/;

- №551 від 31.08.2011 на суму 10,86 грн., у
тому числі податок на додану вартість
1,81 грн. /т.1, а.с.121, - оборотна сторінка/.

01.06.2011 між позивачем (замовник) та ПП
«Пірует» (підрядник) укладений договір
підряду №23/03-11 (далі - Договір №23/03-11)
/т.1, а.с.105-106/.

За пунктом 1.1 Договору №23/03-11 предметом
цього Договору є виконання підготовчих
робіт будівельного майданчика згідно
генплану з будівництва об'єкта
«Яхтклуб «Казача Бухта».

За пунктом 2.2 Договору №23/03-11 договірна
ціна робіт складає 65 024,82 грн., у тому
числі ПДВ 10 837,47 грн.

Початок виконання робіт 23.03.2011,
завершення робіт за цим договором
попередньо 23.04.2011 (пункт 3.1 Договору
№23/03-11).

На виконання Договору №23/03-11 його
сторонами складено та підписано без
зауважень:

- довідку про вартість виконаних
будівельних робіт за квітень 2011 року
/т.1, а.с.107/;

- акт приймання виконаних будівельних
робіт за квітень 2011 року /т.1, а.с.108-109/;

- довідку про вартість виконаних
будівельних робіт за квітень 2011 року
/т.1, а.с.110/;

- акт приймання виконаних будівельних
робіт за квітень 2011 року /т.1, а.с.111-112/.

18.03.2011 між позивачем (замовник) та ПП
«Пірует» (виконавець) укладений
договір на здійснення проектних робіт
№18/03-11 (далі - Договір №18/03-11) /т.1,
а.с.194-196/.

За пунктом 1.1 Договору №18/03-11 в порядку
та на умовах, визначених цим Договором,
Замовник доручає, підрядник приймає на
себе зобов'язання за плату, відповідно
до умов цього Договору, виконати
проектні роботи з розроблення
проектної документації на стадіях
«Проект» по об'єкту «Реконструкція
столярного цеху з розширенням під
фабрику корпусної меблі у м.
Севастополі».

За пунктом 2.2 Договору №18/03-11 вартість
робіт відповідно до умов цього
договору складає 27 000,00 грн., у тому
числі ПДВ 4 500,00 грн.

На виконання Договору №18/03-11 його
сторонами складено та підписано без
зауважень акт здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт від 31.03.2011
/т.1, а.с.197/.

Приватним підприємством «Пірует» на
адресу Приватного підприємства
«Вольт-Инвест-Крим» видано податкові
накладні:

- №246 від 25.03.2011 на суму 49 563,41 грн., у
тому числі податок на додану вартість 8
260,57 грн. /т.1, а.с.113/;

- №247 від 25.03.2011 на суму 15 436,59 грн., у
тому числі податок на додану вартість 2
572,77 грн. /т.1, а.с.114/;;

- №248 від 30.03.2011 на суму 27 000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість 4
500,00 грн. /т.1, а.с.113, - оборотна сторінка/;

- №249 від 31.03.2011 на суму 24,82 грн., у
тому числі податок на додану вартість
4,14 грн. /т.1, а.с.114, - оборотна сторінка/.

Розрахунки між сторонами вказаних
договорів проведено у повному обсязі,
що підтверджується випискою по рахунку
Приватного підприємства
«Вольт-Инвест-Крим» №1549 у
Севастопольській філії ПАТ «КБ
«Приватбанк» /т.1, а.с.213-230/, і
відповідачем не оспорюється.

На запит суду Обслуговуючий кооператив
«Яхт-клуб «Казача Бухта» повідомив, що
між кооперативом та ПП
«Вольт-Инвест-Крим» 22.03.2011 та 21.04.2011 були
укладені договори генерального
підряду №№02/10 та 21/04 відповідно. За
умовами вищевказаних договорів ПП
«Вольт-Инвест-Крим» виконувало для
кооперативу підготовчі будівельні
роботи та поставку будівельного
матеріалу. З розрахункового рахунку
кооперативу на розрахунковий рахунок
ПП «Вольт-Инвест-Крим» відповідно до
договорів в період часу з 24.03.2011 по
07.09.2011 були перераховані кошти на
загальну суму 2 618 288,00 грн. за виконані
роботи, що підтверджується
відповідними актами. Всі роботи та
поставки будівельного матеріалу
Приватним підприємством
«Вольт-Инвест-Крим» виконані в повному
обсязі. Претензій у кооперативу до ПП
«Вольт-Инвест-Крим» немає /т.2, а.с.1/.

Листом від 16.12.2013 за вих. №246/12
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «КомпАСС» повідомило суд,
що 23.03.2011 між ним (замовник), та
Приватним підприємством
«Вольт-Инвест-Крим» (підрядник) був
укладений договір підряду №15/04-11 на
виконання проектних робіт. За
договором підрядник виконує проектні
роботи з розробки та узгодження
проектної документації на стадіях
«Проект» та «Робоча документація» за
об'єктом «Реконструкція столярного
цеху з розширенням під виробничу
будівлю для виготовлення корпусної
меблі». Договір виконаний, ПП
«Вольт-Инвест-Крим» проектні роботи з
розробки та узгодження проектної
документації на стадіях «Проект» та
«Робоча документація» за об'єктом
«Реконструкція столярного цеху з
розширенням під виробничу будівлю для
виготовлення корпусної меблі»
передані замовнику ТОВ «НВП
«КомпаАСС», про що сторонами складені
передбачені договором документи, в
тому числі акт прийому-передачі на
проектні (вишукані) роботи
реконструкції столярного цеху з
розширенням під фабрику корпусної
меблі в м. Севастополі стадія «Проект»
від 14.11.2011 /т.2, а.с.3/.

На запит суду Обслуговуючий кооператив
«Яхт-клуб «Казача Бухта» повідомив, що
між кооперативом та ПП
«Вольт-Инвест-Крим» 22.03.2011 та 21.04.2011 були
укладені договори генерального
підряду №№02/10 та 21/04 відповідно. За
умовами вищевказаних договорів ПП
«Вольт-Инвест-Крим» виконувало для
кооперативу підготовчі будівельні
роботи та поставку будівельного
матеріалу. З розрахункового рахунку
кооперативу на розрахунковий рахунок
ПП «Вольт-Инвест-Крим» відповідно до
договорів в період часу з 24.03.2011 по
07.09.2011 були перераховані кошти на
загальну суму 2 618 288,00 грн. за виконані
роботи, що підтверджується
відповідними актами. Всі роботи та
поставки будівельного матеріалу
Приватним підприємством
«Вольт-Инвест-Крим» виконані в повному
обсязі. Претензій у кооперативу до ПП
«Вольт-Инвест-Крим» немає /т.2, а.с.1/.

Згадані вище податкові накладні
підписані, скріплені печаткою
підприємств - постачальників робіт
(послуг), які на момент їх видачі були
зареєстровані як юридичні особи та
мали статус платника податку на додану
вартість, що відповідачем не
оспорюється.

Використання позивачем у власній
діяльності придбаних у ТОВ «Будівельна
компанія АТР ГРУПП» та ПП «Пірует»
робіт (послуг) підтверджується їх
подальшою передачею у складі
результатів робіт Замовникам -
Обслуговуючому кооперативу «Яхт-клуб
«Казача Бухта», Товариству з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «КомпАСС», та відсутністю
претензій останнього щодо виконання
робіт за договорами генерального
підряду від 22.03.2011 №02/10, від 21.04.2011 №21/04
та договору на виконання проектних
робіт від 23.03.2011 №15/04-11.

Викладеним в акті перевірки
№1088/22.0-21/30628382/27 від 13.06.2013
підтверджується наявність відносин
між Приватним підприємством
«Вольт-Инвест-Крим» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна компанія АТР ГРУПП»,
Приватним підприємством «Пірует» з
приводу одержання-надання робіт
(послуг), оплати придбаних робіт
(послуг) /а.с.17, 24/. При цьому питання
фактичного одержання робіт (послуг) від
ТОВ «Будівельна компанія АТР ГРУПП» та
ПП «Пірует» Приватним підприємством
«Вольт-Инвест-Крим», використання
останнім робіт (послуг) у власній
господарській діяльності, взагалі під
час перевірки де досліджувалося, про що
свідчить відсутність відповідних
відомостей у акті перевірки

Доказів про невідповідність
господарських операцій цілям та
завданням статутної діяльності
позивача, відповідачем суду не надано;
господарські операції здійснювалися в
межах основних видів діяльності
(будівництво житлових і нежитлових
будівель; інші спеціалізовані
будівельні роботи) за КВЕД, зазначених
в довідці Управління статистики у м.
Севастополі АА №823812 від 13.08.2010 /т.1,
а.с.14/.

Не надано відповідачем й доказів
відсутності у ТОВ «Будівельна компанія
АТР ГРУПП» та ПП «Пірует» на час
вчинення господарських операцій
статусу юридичної особи та платника
податків, незвичності вказаних
операцій для осіб, які приймали в них
участь, збитковості здійснених
операцій або інших обставин, які б
окремо або в сукупності могли б
свідчити про їхню фіктивність, а також
того, що вчинення зазначених операцій
не було обумовлено розумними
економічними причинами, а дії позивача
були спрямовані на отримання
необґрунтованої податкової вигоди.

Зокрема, за довідкою Головного
міжрегіонального управління
статистики у м. Києві АА №367730 основними
видами діяльності ТОВ «Будівельна
компанія АТР ГРУПП» за КВЕД є
«Будівництво будівель», «Будівництво
доріг, аеродромів та улаштування
поверхів спортивних споруд» /т.1, а.с.176/.
Для здійснення основної діяльності
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
АТР ГРУПП» одержано Ліцензію на
здійснення господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
архітектури Серії АВ № 557588, видану
12.11.2010 Державною
архітектурно-будівельною інспекцією,
зі строком дії по 09.11.2013 /т.1, а.с.177/.

За довідкою Головного управління
статистики у Львівській області АА
№297062 основними видами діяльності
Приватного підприємства «Пірует» за
КВЕД є «Розбирання та знесення
будівель; земляні роботи»,
«Будівництво будівель», «Монтаж та
встановлення збірних конструкцій» /т.1,
а.с.180/. Для здійснення основної
діяльності Приватним підприємством
«Пірует» одержано Ліцензію на
здійснення будівельної діяльності
Серії АВ № 331818, видану 06.06.2007 Державною
архітектурно-будівельною інспекцією,
зі строком дії до 06.06.2012 /т.1, а.с.181/.

На підставі вказаних вище положень
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», розділів III, V
Податкового кодексу України, Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
Положення №88 та за підтвердженості
реальності здійснення господарських
операцій, складені Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна компанія АТР ГРУПП» та
Приватним підприємством «Пірует»
податкові накладні є підставою для
включення Приватним підприємством
«Вольт-Инвест-Крим» зазначених у них
сум до складу витрат, що враховуються
при обчисленні об'єкта оподаткування з
податку на прибуток підприємств, а
також до складу податкового кредиту з
податку на додану вартість.

Щодо нікчемності на думку відповідача,
господарських операцій між ПП
«Вольт-Инвест-Крим» та ТОВ «Будівельна
компанія АТР ГРУПП», ПП «Пірует», суд
зазначає наступне.

Згідно з частиною п'ятою статті 203
Цивільного кодексу України правочин
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Статтею 204 Цивільного кодексу України
передбачено, що правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 215 Цивільного
кодексу України недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої статті 216
Цивільного кодексу України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі,
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодуванні

Правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, територіальної громади,
незаконне заволодіння ним. Правочин, що
порушує публічний порядок, є нікчемним
(стаття 228 Цивільного кодексу України).

При цьому, згідно з постановою Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 №9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" при
кваліфікації правочину за статтею 228
Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо.

Всупереч вимог частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідачем не доведено
наявність у позивача умислу на
укладання правочинів з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, а тому вони не можуть
розглядатися як нікчемні. Крім того, не
доведено наявність інших підстав,
передбачених законом, що вказують на
неможливість включення позивачем
податкових накладних, виписаних на
його адресу, до складу валових витрат з
податку на прибуток підприємств та до
складу податкового кредиту з податку
на додану вартість. При цьому,
вищенаведеним підтверджується, що
позивач здійснював усі необхідні дії,
спрямовані на виконання господарських
правовідносин, маючи за мету
здійснення господарських операцій з
придбання послуг.

Чинне законодавство України не ставить
в залежність виникнення у платника
податків права на віднесення сум до
складу витрат з податку на прибуток
підприємств та до складу податкового
кредиту з податку на додану вартість,
від дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання, зокрема, тим, який був
постачальником товарів (робіт,послуг)
по операціях, що підлягали
оподатковуванню. Тобто, якщо
контрагент не виконав своїх податкових
зобов'язань щодо нарахування та сплати
податків до бюджету, це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме для нього, а не для
добросовісного придбавача товарів
(робіт, послуг).

З аналізу положень статті 15, підпунктів
16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України випливає,
що обчислення, декларування та/або
сплата сум податків та зборів є
персональним податковим обов'язком
кожного окремого платника податків,
який і несе відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
податкового обов'язку. Тобто, платник
податку несе самостійну
відповідальність за порушення ним
правил ведення податкового обліку.
Зазначена відповідальність стосується
кожного окремого платника податку і не
може автоматично поширюватись на
третіх осіб, в тому числі і на його
контрагентів.

Така позиція обґрунтована захистом
прав добросовісних платників податків
та принципом особистої
відповідальності правопорушника за
скоєне порушення вимог податкового
законодавства.

Зазначена позиція узгоджується також
із практикою Європейського суду з прав
людини, яку суди повинні застосовувати
як джерело права, відповідно до
положень статті 17 Закону України від
23.02.2006 р. № 3477-IV "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини".

Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти
Болгарії» (заява №3991/03) Європейський
Суд з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Позивач при проведені господарських
операцій зі своїм постачальником
оформив первинні документи, які і
відобразив в своєму податковому
обліку, що не заперечувалось
відповідачем. Недостовірність жодного
з цих документів не встановлена.

Статтею 18 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» визначено: якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то вони вважаються
достовірними і можуть бути використані
у спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін. Якщо
відомості, які підлягають внесенню до
цього реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні, за винятком випадків, коли
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними.

За таких обставин покупець (позивач) не
може нести відповідальність ані за
несплату податків продавцем робіт, ані
за можливу недостовірність відомостей
про нього, наведених у зазначеному
реєстрі, за умови необізнаності щодо
неї.

Отже, враховуючи той факт, що складений
відповідачем акт перевірки не містить
жодних фактичних даних, які б
засвідчували наявність в діяльності
позивача обставин, що передбачені
частиною третьою статті 228 Цивільного
кодексу України, суду не надано рішення
суду, яке б набрало законної сили,
ухвалене в порядку статті 234 Цивільного
кодексу України щодо визнання судом
фіктивним правочину, укладеного між
позивачем та його контрагентом, тобто
його вчинення без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювалися
цим правочином, або рішення суду, яке б
набрало законної сили та було прийнято
в порядку статті 207 Господарського
кодексу України щодо визнання
недійсними спірних операцій з підстав
невідповідності їх вимогам закону, або
вчинення їх з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, і судом під час розгляду
справи також не встановлено обставин,
які б свідчили про нікчемність
правочинів, укладених між позивачем та
його контрагентом, або які б вказували
на невідповідність договору позивача
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства, -
висновки акта перевірки не
відповідають вимогам чинного
законодавства, викладені в ньому факти,
ґрунтуються на припущеннях та без
системного викладення порушень вимог
чинного податкового законодавства.

Викладення позивачем в акті перевірки
висновків, які засновані на
припущеннях не відповідає вимозі
пункту 6 розділу І «Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства»,
затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010, № 984, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 р. за N 34/18772 щодо викладення в акті
документальної перевірки фактів
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, чітко, об'єктивно та
в повній мірі.

За таких обставин суд вважає, що
відповідач, приймаючи оскаржувані у
цій справі податкові
повідомлення-рішення про збільшення
позивачеві сум грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств та з
податку на додану вартість, не міг
керуватися лише припущеннями щодо
фіктивності (нікчемності) укладених
правочинів, його позиція про те, що ці
правочини вочевидь суперечать
інтересам держави та суспільства, не
підкріплена належними доказами.

Вказана думка суду повністю
узгоджується з правовою позицією
Вищого адміністративного суду України.
Так, у постанові від 03.04.2013 у справі
№К/9991/38114/12 суд зазначив:

«Судова практика вирішення податкових
спорів виходить з презумпції
добросовісності платників та інших
учасників правовідносин у сфері
економіки. У зв'язку з цим презюмується,
що дії платника, результатом яких є
отримання податкової вигоди,
вважаються економічно виправданими, а
відомості, що містяться у податковій та
бухгалтерській звітності платника, -
достовірні. Подання платником до
контролюючого органу усіх належним
чином оформлених первинних документів,
передбачених податковим
законодавством, з ціллю отримання
податкової вигоди є підставою для її
отримання, якщо податковий орган не
доведе неправдивість, недостовірність
або суперечливість відомостей, що
містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про
отримання платником необґрунтованої
податкової вигоди мають ґрунтуватись
на сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника, зокрема, на
формування податкового кредиту.

Порушення порядку реєстрації
юридичної особи не є імперативною
ознакою протиправності її діяльності
та не може розцінюватися як
беззаперечне свідчення фіктивності
усіх господарських операцій,
здійснюваних такою особою.

Саме по собі здійснення ним (особою, яка
притягується до кримінальної
відповідальності - суд) реєстрації
суб'єктів господарювання без мети
реального провадження підприємницької
діяльності та номінальність його
керівництва цими товариствами,
установлена у кримінальній справі, за
відсутності інших обставин, які б
свідчили про необґрунтованість
податкової вигоди, були безпідставно
визнані як доказ безтоварності
спірних господарських операцій.

Що ж стосується посилання ДПІ на
неможливість формування даних
податкового обліку на підставі
первинних документів, підписаних від
імені спірних контрагентів
невстановленими особами, то слід
зазначити, що платник не має можливості
встановлювати автентичність та
приналежність підписів на кожному
документі, представленому
контрагентом, а також проводити
почеркознавчу експертизу під час
здійснення підприємницької
діяльності; на нього не може бути
покладено надмірний тягар доказування
своєї добросовісності.

При дотриманні контрагентом
законодавчо встановлених вимог щодо
оформлення відповідних документів
підстави для висновку про
недостовірність або суперечливість
відомостей, зазначених у таких
податкових накладних, відсутні, якщо не
встановлені обставини, що свідчать про
обізнаність покупця про зазначення
продавцем недостовірних відомостей».

Висновки акта перевірки №46/22-2/37251164/10/339
від 26.06.2013 засновані виключно на
відомостях акта перевірки ДПІ у
Франківському районі м. Львова від
16.06.2011 №772/23-4/35009709 «Про проведення
аналізу діяльності ПП «ПІРУЕТ», з питань дотримання вимог
податкового законодавства
правомірності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту
декларацій податку на додану вартість
за період з 01.03.2011 по 31.03.2011» /т.1, а.с.248-250/
та акту ДПІ у Печерському районі м.
Києва від 17.05.2013 №1707/22/37241554 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «БК АРТ ГРУП», () щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.08.2010 по 31.03.201 » /т.1, а.с.166-170/, у
яких, у свою чергу, не наведено
конкретних порушень податкового
законодавства Приватним підприємством
«Пірует» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «БК АРТ ГРУП». Само по
собі не знаходження суб'єкта
господарювання за юридичною адресою,
ненадання відповідей на запити
інспекції, здійснення
фінансово-господарської діяльності не
уповноваженими особами, не є
беззаперечним доказом нікчемності
всіх укладених ним правочинів.

Щодо посилань в Акті перевірки на
фaктичні дані, встановлені при
розслідуванні кримінальної справи
№41/0279 по обвинуваченню ОСОБА_3 у
вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.
27, ч.2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України,
а також відносно директора ТОВ
«Сварог-Агробуд» ОСОБА_4 щодо вчинення
злочинів, передбачених ч.3, ч. 5 ст. 27, ч. 3
ст. 212 КК України, та за фактом вчинення
невстановленими особами фіктивного
підприємництва шляхом придбання ТОВ
«ВТ-Техбуд» (36873235), суд зазначає
наступне.

В акті перевірки йдеться про те, що
вказаними злочинами ержаві заподіяно
велику матеріальну шкоду, за ч. 2 ст. 205
КК України, в ході судового слідства
було встановлено, що ОСОБА_3, діючи за
попередньою змовою з невстановленими
особами з корисливих мотивів, у період
2009-2012 років, переслідуючи корисливу
мету при вчинені злочинів, пов'язану із
незаконним збагаченням, шляхом надання
за винагороду послуг з мінімізації
податкових зобов'язань, які підлягають
сплаті до бюджету діючим суб'єктам
підприємницької діяльності, без мети
здійснення підприємницької
(господарської) діяльності, пов'язаної
з виробництвом та продажем
товарно-матеріальних цінностей,
виконанням робіт або надання послуг, в
порушення встановленого
законодавством порядку здійснення
підприємницької діяльності, з метою
прикриття незаконної діяльності,
здійснив придбання підприємств,
зокрема, ПП «Пірует», ТОВ «БК АРТ Груп»
без наміру ведення господарської
діяльності; наприкінці 2012 року
кримінальну справу було спрямовано до
Шепетівського районного суду
Хмельницької області з обвинувальним
вироком; відповідно до відомостей ДПІ у
Печерському районі м. Києва
директорами ТОВ «БК «АТР Груп» були
ОСОБА_5 (з 09.08.2010 по 20.02.2011), ОСОБА_6 (з
21.02.2011 по 29.11.2011), ОСОБА_7 (з 30.11.2011); з
пояснень першого слідує, що весною 2010
року він втратив паспорт,
ідентифікаційний номер та військовий
квиток, які були знайдені навесні 2012
року у поштовій скрині, тому створювати
ТОВ «БК «АТР Груп» він не мав фізичної
можливості, а особа ОСОБА_6 йому не
відома; сам ОСОБА_6, допитаний у якості
свідка, пояснив, що підприємство
придбав, а з ОСОБА_5 не знайомий; згідно
висновку судово-почеркознавчої
експертизи №1297/12-21 від 03.10.2012 податкові
декларації ТОВ «Будівельна компанія
АТР Груп» з податку на прибуток та
податку на додану вартість за період з
01.02.2011 до 31.12.11 від імені керівника
підприємства підписані не самим
ОСОБА_6, а іншою особою з наслідуванням
його підпису».

На запит суду Шепетівський
міськрайонний суд Хмельницької
області повідомив, що кримінальна
справа за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3
ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, ОСОБА_9 за ч. 3
ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_3 за ч. 2
ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України,
знаходиться на розгляді /т.1, а.с.205/.
Тобто на теперішній час відсутній
такий, що набрав законну силу,
обвинувальний вирок у вказаній справі.

Суд вважає, що вказані доводі не можуть
вважатися доказами порушення
позивачем податкового законодавства,
оскільки відповідно до частини
четвертої статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
належним для адміністративного суду
доказом того, чи мало місце діяння та
вчинено воно певною особою, є вирок
суду в кримінальній справі, який набрав
законної сили. Тому, будь-які матеріали
попереднього слідства: протоколи
допиту обвинувачених, акти, постанови
процесуального характеру незалежно
від їх змісту не можуть вважатися
належними та достатніми доказами
порушення законодавства суб'єктами
господарювання.

За таких обставин суд вважає, що
відповідач, приймаючи оскаржувані у
цій справі податкові
повідомлення-рішення, не міг
керуватися лише припущеннями щодо
фіктивності (нікчемності) укладених
правочинів, його позиція про те, що ці
правочини вочевидь суперечать
інтересам держави та суспільства, не
підкріплена належними доказами.

Вказана думка суду повністю
узгоджується з правовою позицією
Вищого адміністративного суду України.
Так, у постанові від 03.04.2013р. по справі №
К/9991/38114/12.суд зазначив наступне:

«Судова практика вирішення податкових
спорів виходить з презумпції
добросовісності платників та інших
учасників правовідносин у сфері
економіки. У зв'язку з цим презюмується,
що дії платника, результатом яких є
отримання податкової вигоди,
вважаються економічно виправданими, а
відомості, що містяться у податковій та
бухгалтерській звітності платника, -
достовірні. Подання платником до
контролюючого органу усіх належним
чином оформлених первинних документів,
передбачених податковим
законодавством, з ціллю отримання
податкової вигоди є підставою для її
отримання, якщо податковий орган не
доведе неправдивість, недостовірність
або суперечливість відомостей, що
містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про
отримання платником необґрунтованої
податкової вигоди мають ґрунтуватись
на сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника, зокрема, на
формування податкового кредиту.

…Порушення порядку реєстрації
юридичної особи не є імперативною
ознакою протиправності її діяльності
та не може розцінюватися як
беззаперечне свідчення фіктивності
усіх господарських операцій,
здійснюваних такою особою.

Саме по собі здійснення ним (особою, яка
притягується до кримінальної
відповідальності - суд) реєстрації
суб'єктів господарювання без мети
реального провадження підприємницької
діяльності та номінальність його
керівництва цими товариствами,
установлена у кримінальній справі, за
відсутності інших обставин, які б
свідчили про необґрунтованість
податкової вигоди, були безпідставно
визнані як доказ безтоварності
спірних господарських операцій.

Що ж стосується посилання ДПІ на
неможливість формування даних
податкового обліку на підставі
первинних документів, підписаних від
імені спірних контрагентів
невстановленими особами, то слід
зазначити, що платник не має можливості
встановлювати автентичність та
приналежність підписів на кожному
документі, представленому
контрагентом, а також проводити
почеркознавчу експертизу під час
здійснення підприємницької
діяльності; на нього не може бути
покладено надмірний тягар доказування
своєї добросовісності.

При дотриманні контрагентом
законодавчо встановлених вимог щодо
оформлення відповідних документів
підстави для висновку про
недостовірність або суперечливість
відомостей, зазначених у таких
податкових накладних, відсутні, якщо не
встановлені обставини, що свідчать про
обізнаність покупця про зазначення
продавцем недостовірних відомостей».

Крім того, постановою старшого
слідчого з ОВС СВ ДПС У Хмельницькій
області капітана податкової міліції
Кухар О.П. від 22.10.2012 закрито
кримінальну справу №41/0279 в частині
пред'явленого ОСОБА_3 обвинувачення
щодо пособництва у фіктивному
підприємництві суб'єктам
господарювання, у тому числі, ТОВ «БК
АТР Групп», ПП «Пірует» /т.1, а.с.242/.

У матеріалах справи міститься
постанова Ленінського районного суду
міста Севастополя від 26.07.2013 у справі
про адміністративне правопорушення
про притягнення ОСОБА_12 (керівника ПП
«Вольт-Инвест-Крим») до
відповідальності за статтею 163-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення у вигляді штрафу у сумі
85,00 грн. /т.1, а.с.254/. Проте, зі змісту
вказаної постави вбачається, що під час
розгляду справи про адміністративне
правопорушення питання реальності
здійснених позивачем операцій з
контрагентами - ПП «Пірует» та ТОВ
«Будівельна компанія АТР ГРУПП»,
належності оформлення
фінансово-господарських відносин між
ними, не досліджувалися і правову
оцінку цим питанням не надано, у зв'язку
з чим вказана постанова суду не є
беззаперечним доказом протиправних
дій позивача в частині недосліджених
обставин.

Таким чином, сукупність наведених
фактів, на думку суду, не надає підстав
вважати Акт документальної
позапланової невиїзної перевірки
Приватного підприємства
«Вольт-Инвест-Крим», код за
з питань своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податку
на прибуток та податку на додану
вартість, при здійснення
фінансово-господарських операцій з ТОВ
«БК АТР ГРУП», та ПП
«ПІРУЕТ», , за період
діяльності з 01.01.2009 по 31.12.2012, складений
відповідачем 26.06.2013 за №46/22-2/37251164/10/339,
належним доказом відсутності у
позивача права на формування витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування з податку на прибуток
підприємств, та податкового кредиту з
податку на додану вартість по
взаємовідносинах з ПП «Пірует» та ТОВ
«Будівельна компанія АТР ГРУПП».

Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає, що обставини, покладені в
основу спірних податкових
повідомлень-рішень про збільшення
позивачеві сум грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств та з
податку на додану вартість, не були
підтверджені відповідачем у
встановленому законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач правомірність прийнятих
податкових повідомлень-рішень
належним чином не довів. Висновки
перевіряючої особи, що викладені у акті
перевірки, не підкріплені належними
доказами і носять характер
суб'єктивних припущень.

З врахуванням наведеного, оцінюючи у
сукупності встановлені обставини та
перевівши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про
задоволення позову повністю.

При вирішенні спору суд приймає
рішення щодо розподілу судових витрат.

Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України відповідно
до задоволених вимог (або відповідного
місцевого бюджету, якщо іншою стороною
був орган місцевого самоврядування,
його посадова чи службова особа)
(частина перша статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Абзацом другим пункту 3 частини другої
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» ставка судового збору за подання
позову майнового характеру визначена 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з частиною третьою статті 4
Закону України «Про судовий збір» під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Позивачем було заявлено майнові вимоги
- про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 11.07.2013: №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на 431 121,00 грн.,
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) на 398 742,00 грн.

2 відсотки розміру майнових вимог
складають 16 597,26 грн., у зв'язку з чим
застосовується максимальна
встановлена ставка судового збору - 4
розміри мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012 р. №
5515-VI, з 1 січня 2013 року встановлена
мінімальна заробітна плата у розмірі 1
147,00 грн.

Таким чином, визначена за правилом
абзацу другого пункту 3 частини другої
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» сума судового збору складає - 4
588,00 грн. (1 147,00 грн. х 4) і з урахуванням
положення частини третьої статті 4 того
ж Закону позивачеві належало сплатити
суму судового збору у розмірі 458,80 грн.
(10 % від 4 588,00 грн.).

До позову додана квитанція №1689.779.1 від
31.10.2013 про сплату судового збору у
розмірі 458,80 грн. /т.1, а.с.2/, тобто, у
належному розмірі.

З огляду на викладене суд вважає за
необхідне стягнути судові витрати
позивача у розмірі 458,80 грн., з
Державного бюджету України.

90 відсотків розміру судового збору,
встановленого абзацом другим пункту 3
частини другої статті 4 Закону України
«Про судовий збір», що складає 4 129,20 грн.
(4 588,00 грн. - 458,80 грн.) підлягає стягненню
з відповідача.

Інших судових витрат, окрім судового
збору, під час розгляду справи не
встановлено.

У судовому засіданні 23.01.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови, відповідно до вимог частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанову складено у повному обсязі
28.01.2014.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
№ від 11.07.2013 про збільшення
Приватному підприємству
«Вольт-Инвест-Крим» (ідентифікаційний
код 37251164) суми грошового зобов'язання з
податку на прибуток приватних
підприємств на 431 121,00 грн., у тому числі:
431 120,00 грн. - основний платіж, 1,00 грн. -
штрафні санкції.

3. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
№ від 11.07.2013 про збільшення
Приватному підприємству
«Вольт-Инвест-Крим» (ідентифікаційний
код 37251164) суми грошового зобов'язання з
податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на 398 742,00 грн., у тому числі: 373
553,00 грн. - основний платіж, 25 189,00 грн. -
штрафна санкція.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Приватного
підприємства «Вольт-Инвест-Крим» (99040,
м. Севастополь, вул. Боцманська, б. 7, кв.
109, ідентифікаційний код 37251164) витрати з
судового збору у розмірі 458,80 грн.
(чотириста п'ятдесят вісім грн. 80 коп.).

5. Стягнути з Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Севастополі (99011, м. Севастополь, вул.
Кулакова, 37, ідентифікаційний код 23193148)
до Державного бюджету України (банк
одержувача - Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Севастополі, МФО 824509,
ідентифікаційний код 38022717, р/р 4001,
код платежу 22030001, код суду 35884906) витрати
з судового збору у розмірі 4 129,20 грн.
(чотири тисячі сто двадцять дев'ять грн.
20 коп.).

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста
Севастополя протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
О.Ю.
Александров