Справа № 149/3800/13-а
Суддя: Слободонюк М. В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/3800/13-а
Провадження №2-а/149/9/14
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29.01.2014 року Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області в
складі:

головуючого судді Слободонюк М.В.

за участі секретаря Коломієць В.О.

позивача ОСОБА_1, її представника
ОСОБА_2

представника відповідача Лоїк І.О.-
сільський голова

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмільнику справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Великомитницької сільської ради
Хмільницького району Вінницької
області про скасування рішення
сільської ради від 13 листопада 2009 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Великомитницької сільської ради
Хмільницького району Вінницької
області про скасування як незаконного
рішення 24 сесії 5 скликання
Великомитницької сільської ради від 13
листопада 2009 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що оскаржуваним рішенням
сільської ради їй було передано
безоплатно у приватну власність
земельні ділянки площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд та 0,32 га для ведення
особистого селянського господарства
за адресою АДРЕСА_1. Однак, відповідно
до витягу із погосподарських книг, до
2004 року площа належної їй земельної
ділянки становила 0,61 га. Таким чином
позивач вважає, що своїм рішенням від 13
листопада 2009 року Великомитницька
сільська рада порушила її права та
незаконно і протиправно вилучила
частину земельної ділянки площею 0,04 га
по АДРЕСА_1, а тому просить скасувати
дане рішення.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав, уточнивши при цьому сам
предмет позову, вказавши на
протиправність рішення
Великомитницької сільської ради від 13
листопада 2009 року саме в частині, що
стосується передачі земельної ділянки
ОСОБА_1

Представник відповідача - сільський
голова Великомитницької сільської
ради Хмільницького району Вінницької
області проти позову заперечив.
Зазначив, що жодного вилучення
земельної ділянки в ОСОБА_1 не було і
остання користується тими земельними
ділянками, які ще в 1994 році були
передані їй та її матері ОСОБА_4, це
зокрема земельні ділянки в АДРЕСА_1
площею 0,37 га та по АДРЕСА_2 площею 0,20 га.
При цьому розбіжність в площі
земельної ділянки по АДРЕСА_2 зумовлена
проведенням її реального виміру, які до
того часу фактично не здійснювалися, а
записи в погосподарських книгах лише
переписувалися. Крім того звертає
увагу суду, що починаючи з 1994 року
позивач право власності ні на земельні
ділянки ні на житловий будинок, який
знаходиться на одній із цих ділянок, не
оформляла належним чином та державного
акта не отримувала, а тому вимоги про
порушення її законного права власності
на землю є безпідставними. За наведених
вище обставин представник відповідача
просить відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи та
оцінивши наявні у ній докази в своїй
сукупності судом встановлено, що
рішенням 24 сесії 5 скликання
Великомитницької сільської ради
Хмільницького району Вінницької
області "Про внесення змін до 2 сесії
сільської ради 22 скликання від 17 жовтня
1994 року" гр. ОСОБА_1 передано безоплатно
у приватну власність земельну ділянку
площею 0,57 га, з яких для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
площею 0,25 га та для ведення особистого
селянського господарства площею 0,32га.

Як зазначив у судовому засіданні
представник відповідача та випливає із
обставин справи, загальна площа 0,57 га
складається із двох земельних ділянок
в АДРЕСА_1 площею 0,37 га (0,25га + 0,12 га) та
по АДРЕСА_2 площею 0,20 га.

На переконання позивача, оскаржуваним
рішенням сільської ради від 13.11.2009 року
було вилучено 0,04 га земельної ділянки,
яка розташована по АДРЕСА_1, шляхом
порушення меж її земельної ділянки
суміжним землекористувачем ОСОБА_5, та
якою в подальшому було отримано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку.

Однак, вказані доводи позивача свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи не знайшли.

Так, як вбачається із матеріалів справи
рішенням 13 сесії 21 скликання
Великомитницької сільської ради
Хмільницького району від 04 березня 1994
року позивачу ОСОБА_1 передано
безоплатно у приватну власність
земельну ділянку площею 0,24 га в
АДРЕСА_2. Цим же ж рішенням також було
передано у приватну власність матері
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 земельну ділянку площею
0,37 га в АДРЕСА_1.

За змістом статей 125, 126 Земельного
кодексу України (в редакції станом на
час винесення вищезазначеного рішення)
право власності на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
документа, що посвідчує право
власності, та його державної
реєстрації. Документом, що посвідчує
право власності на земельну ділянку, є
державний акт про право власності на
земельну ділянку.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою. Теж саме
зазначено і в пункті 7 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
16.04.2004 року "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ". Захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється згідно з частиною
третьою статті 152 ЗК України.

Судом встановлено, що із того часу, коли
в позивача виникло право на земельну
ділянку і по даний час ОСОБА_1 права
власності на неї не набула та
державного акта не отримувала. Маючи у
користуванні земельну ділянку позивач
всупереч п. 6 Перехідних положень ЗК
України не переоформила у
встановленому порядку право власності
на землю, передану згідно рішенням
сільської ради від 04.03.1994р.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Розмір земельних ділянок, що
передаються безоплатно громадянам
становить: для ведення особистого
селянського господарства - не більше 2,0
гектара, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд у
селах - 0,25 га (ст. 121 ЗК України).

На виконання Постанови Кабінету
Міністрів України № 844 від 05.08.2009 року
"Деякі питання реалізації права
власності на землю громадянам України
у 2009 році", Великомитницькою сільською
радою Хмільницького району Вінницької
області 13.11.2009 року прийнято
оскаржуване рішення та визначено
список громадян, яким безоплатно
передаються у приватну власність
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
для ведення особистого селянського
господарства. За даним рішенням ОСОБА_1
передана земельна ділянка загальною
площею 0,57 га.

Вказана площа земельної ділянки
відповідає площі - 0,57 га, яка рахується
за позивачем починаючи із 2005 року
згідно погосподарських книг по
Великомитницькій сільській раді (а.с.
43-45) та земельно-кадастрової книги за
1959-2013 роки (а.с. 60), оригінали яких були
оглянуті в судовому засіданні. Крім
того, згідно наявних у матеріалах
справи Актів від 05.05.2010р., 17.05.2010р.,
22.06.2010р. складених комісію в складі
представників Хмільницької районної
ради, Управління Держкомзему у
Хмільницькому районі та
Великомитницької сільської ради
вбачається, що після проведення
контрольних вимірів та співставлення
їх з планово-картографічними
матеріалами встановлено, що площі
земельної ділянки ОСОБА_1 відповідають
промірам цієї ділянки, а межі не
порушені (а.с. 63-65).

Відповідно, твердження позивача про те,
що оскаржуваним рішенням
Великомитницької сільської ради від
13.11.2009 року було вилучено частину
земельної ділянки площею 0,04 га не
відповідає дійсності, так як земельна
ділянка площею 0,57 га і до цього часу
рахувалася за позивачем.

Що ж до наявних записів у
погосподарських книгах, згідно яких до
2004 року за домогосподарством ОСОБА_1
значилась земельна ділянка площею 0,61
га, то суд вважає за необхідне
відмітити, що в цілому відомості
погосподарських книг не замінюють
собою правовстановлюючих документів,
на підставі яких набувається право
власності на землю.

У відповідності до чинних на той час
нормативних документів, а саме п. 39
Інструкції по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів, затвердженої
Наказом Міністерства статистики
України № 48 від 22.02.1995р., яка діяла до
08.08.2000р., та п. 33 Інструкції з ведення
погосподарського обліку в сільських
(селищних) радах, затвердженої Наказом
Держкомстату № 234 від 17.07.2000р., яка діяла
по 01.01.2006р., дані в погосподарських
книгах (розділ ІV) про розмір наданих
земель виписуються з відповідного
розділу земельнокадастрових книг,
Державного акта, що засвідчує право
володіння землею, рішення районної
ради, договорів оренди землі.

Згідно відомостей
земельно-кадастрової книги за 1959-2013
роки по Великомитницькій сільській
раді, за гр. ОСОБА_1 спочатку рахувалась
земельна ділянка площею 0,24 га. В
подальшому, як зазначив сільський
голова Лоїк О.І., на ОСОБА_1 після смерті
її матері ОСОБА_4 була записана
земельна ділянка останньої площею 0,37
га, однак, у зв'язку із проведенням
замірів цим земель, площа земельної
ділянки по АДРЕСА_2 з 0,24 га була
уточнена до 0,2 га, у зв'язку з чим
загальна площа визначена в розмірі 0,57
га, якою ОСОБА_1 фактично користується
по даний час (а.с. 38).

Згідно з пунктом 34 частини першої
статті 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", ст. 12 ЗК
України до питань місцевого значення
належить регулювання сільськими,
селищними, міськими радами земельних
відносин відповідно до закону, в тому
числі розпорядження землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок у власність
громадян, тощо.

В силу ч. 1 статті 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Належних та допустимих доказів, які б
свідчили про правомірність заявлених
позовних вимог позивачем не надано. У
зв'язку з цим порушень її прав на
земельну ділянку, які підлягають
захисту в порядку ст. 152 ЗК України, не
встановлено.

За наведених вище обставин, підстав для
скасування рішення 24 сесії 5 скликання
Великомитницької сільської ради від 13
листопада 2009 року в частині, що
стосується передачі ОСОБА_1 земельної
ділянки площею 0,57 га, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 86, 94, 158-162, 163, 167, 186,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Великомитницької
сільської ради Хмільницького району
Вінницької області про скасування
рішення сільської ради від 13 листопада
2009 року, - відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду складена в повному
обсязі 31.01.2014р.

Суддя
Слободонюк М.В.