Справа № 805/17617/13-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 р.
Справа №805/17617/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд у складі

Головуючий суддя: Буряк І.В.

при секретарі: Дзюбі А.М.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача-1: не з'явився

відповідача-2: Пантіної М.В.
(дов.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління
пенсійного фонду України в Кіровському
районі

м.Донецька,

Державної
податкової інспекції в Кіровському
районі

м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області

про скасування вимоги
про сплату боргу, визнання дій
протиправними

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі - позивач) звернулась до
Донецького окружного
адміністративного суду із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м.Донецька (надалі -
відповідач-1, Управління), Державної
податкової інспекції в Кіровському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги №Ф-8 У від 29.11.2013,
скасування рішення від 09.08.2013 №5402,
визнання дій протиправними.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що вимога винесена
неправомірно, на підставі того, що вона
є пенсіонером за віком та її у
відповідності до діючого
законодавства призначено пенсію
довічно та вона не повинна сплачувати
єдиний страховий внесок.

У судовому засіданні позивач надав
заяву про уточнення позовних вимог,
відповідно до якої просить вважати
позовні вимоги наступними:

- скасувати вимогу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області №Ф-8 У
від 29.11.2013;

- скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Донецька від 09.08.2013 №5402.

Позивач у судовому засіданні від 23.01.2014
позовні вимоги, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, підтримав та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Відповідач-1 надав до суду письмові
заперечення, відповідно до яких проти
позову заперечує та вважає, що
оскаржуване рішення №5402 від 09.08.2013 про
застосування штрафних санкцій за
неподання звітності, передбаченої
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
винесено з урахуванням норм діючого
законодавства.

У судове засідання від 23.01.2014
відповідач-1 не з'явився, про час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином, надав до канцелярії
суду заяву, із якої вбачається, що
відповідач-1 просить розглянути справу
без участі Управління.

Відповідач-2 надав до суду письмові
заперечення, відповідно до яких, проти
позову заперечує та в обґрунтування
зазначає, що позивач отримує пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, яка не
позбавляє позивача сплачувати внески
до Пенсійного фонду на підставі Закону
України «Про єдиний соціальний
внесок».

Представник відповідача-2 у судовому
засіданні від 23.01.2014 проти позову, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивач та
представника відповідача-2,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи адміністративного
позову, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 зареєстрована Виконавчим
комітетом Донецької міської ради в
якості фізичної особи-підприємця
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце
проживання: 83117, АДРЕСА_1), про що видане
відповідне свідоцтво серія НОМЕР_2.

Відповідно до довідки №194779 ОСОБА_1
перебуває на обліку в Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Донецька та отримує пенсію у
разі втрати годувальника з ІНФОРМАЦІЯ_2
довічно.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м.Донецька було
складено акт про неподання звіту про
суми нарахованої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення,
допомоги, компенсації) застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 09.08.2013.

На підставі вказаного акту було
винесено оскаржуване рішення №5402 від
09.08.2013 про застосування штрафних
санкцій за неподання звітності,
передбаченої Законом України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», відповідно до
якого позивача застосовані штрафні
санкції в розмірі 170,00 грн.

Державною податковою інспекцією у
Кіровському районі м.Донецька була
винесена вимога про сплату боргу
(недоїмки) від 29.11.2013 №Ф-8У, відповідно
до якої від Фізичної особі-підприємця
ОСОБА_1 сплатити суми недоїмки зі
сплати єдиного внеску та пені на
загальнообьов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 9 885,21
грн., у тому числі недоїмка - 9 869,74 грн.,
пеня - 15,47 грн.

Пунктом 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - це консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Законом України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» №3609-VI від
07.07.2011р., яким статтю 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» було доповнено
частиною четвертою такого змісту:
«Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначені наступні
терміни:

- пенсія - щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом;

- пенсіонер - особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

Як було встановлено судом ОСОБА_1
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та з
ІНФОРМАЦІЯ_2 їй було призначено пенсію
за віком, як такій, що досягла
пенсійного віку 55 років.

З аналізу наведених норм законодавства
вбачається, що фізичні особи -
підприємці, які є пенсіонерами за віком
та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких з урахуванням
встановлених судом обставин
відноситься і позивач ОСОБА_1
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлені види
державних пенсій, а саме за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом України «Про
пенсійне забезпечення», визначені ст.2
цього Закону.

Положення п. «а» ч.1 ст.2 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» свідчать
про те, що трудові пенсії поділяються
на такі види як пенсії за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» участь застрахованих
осіб у системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
припиняється:

- у разі якщо особа, яка підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню відповідно до
цього Закону, втратила визначений цим
Законом статус застрахованої особи;

- у разі закінчення терміну дії
договору про добровільну участь або
дострокового розірвання цього
договору у випадках, передбачених цим
Законом;

- у разі якщо застрахованій особі
відповідно до цього Закону призначено
пенсію і вона не продовжує працювати
або якщо застрахована особа відповідно
до цього Закону набула права на довічну
пенсію чи одноразову виплату;

- у разі смерті застрахованої
особи.

Суд зазначає, що відповідно до довідки
№194779 ОСОБА_1 пенсію призначено -
довічно.

З огляду на викладене суд робить
висновок, що ОСОБА_1 є пенсіонером за
віком та звільняється від сплати
єдиного соціального внеску

Оскільки, судом встановлено, що
позивача звільнено від сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове пенсійне
страхування, то він не повинен подавати
звітність, передбачену Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Тобто, відповідачем-1 неправомірно
застосовані штрафні санкції за
неподання звітності, передбачено
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», в
розмірі 170,00 грн.

Також, суд зазначає, що відповідачем-2
неправомірно була винесена вимога про
сплату боргу (недоїмки) від 29.11.2013 №Ф-8У.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу №Ф-8У від 29.11.2013, винесену
Державною податковою інспекцією у
Кіровському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, відповідно до якої
податковий орган вимагає сплатити суму
боргу зі сплати єдиного внеску в
розмірі 9 885,21 грн., у тому числі недоїмка
- 9 869,74 грн., пеня - 15,47 грн.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про застосування штрафних
санкцій за неподання звітності,
передбаченої Законом України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» №5402 від 09.08.2013,
відповідно до якого до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано
штрафні санкції в розмірі 170,00 грн.

2. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_2) судовий збір у
розмірі 172 (сто сімдесят дві) гривні 05
(п'ять) копійок.

3. Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

4. Постанова прийнята у нарадчій
кімнаті, вступна та резолютивна
частина проголошена у судовому
засіданні 23 січня 2014 року, повний текст
виготовлено 28 січня 2014 року.

5. Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Буряк І. В.