Справа № 9101/25492/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2013 р. справа № 2а-17973/11

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В.
Поплавського В.Ю.

при секретарі судового засідання:
Антіпової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 жовтня 2011 року у справі №
2а-17973/11 за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Мелітопольське міське
управління соціального захисту
населення про зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В
И Л А :

09 вересня 2011 року позивач звернулася до
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області із
адміністративним позовом до
відповідача про поновлення
пропущеного строку для звернення до
суду за захистом порушених прав з,
просить визнати бездіяльність
відповідача та зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплатити їй
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня як дружині померлого учасника
бойових дій в розмірі 3 мінімальних
пенсій за віком за 2010 та 2011 роки з
урахуванням раніше проведених виплат,
та зобов'язати відповідача не
відходити від встановленого судом і
законом порядку нарахування разової
грошової допомоги, посилаючись на те,
що відповідач виплачує їй щорічну
разову грошову допомогу до 5 травня як
дружині померлого учасника бойових дій
в розмірі меншому, ніж передбачено
діючим законодавством. Її законні
права були обмежені шляхом прийняття
неконституційних положень
законодавчих актів, про
неконституційність яких їй було
невідомо, тому тільки після
висвітлення зазначених подій у засобах
масової інформації та звернення нею до
юридичної компанії вона дізналася про
порушення її законних прав та
інтересів.

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 жовтня 2011 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом порушено
норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є дружиною померлого інваліда
війни групи і має право на пільги,
встановлені законодавством України
для сімей загиблих (померлих) ветеранів
війни, що підтверджується
посвідченням.

Закон України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту»від 22.10.1993 року № 3551-XII, який
набрав чинності 01.01.1994 року, визначає
правовий статус ветеранів війни,
забезпечує створення належних умов для
їх життєзабезпечення, сприяє
формуванню в суспільстві шанобливого
ставлення до них. Стаття 15 наведеного
Закону передбачає пільги особам, на
яких поширюється чинність цього
Закону.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту»від 25 грудня 1998 року N 367-XIV
статтю 15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»доповнено
частиною п'ятою такого змісту:

«Щорічно до 5 травня членам сімей,
зазначеним у пункті 1 статті 10 цього
Закону, а також дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів війни, які не
одружились вдруге, виплачується разова
грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 4 пункту 20
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року № 107-VI, який набрав чинності 01.01.2008
року, текст ч. 5 ст. 15 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» змінено та
викладено в новій редакції: «Щорічно до
5 травня членам сімей, зазначеним у
пункті 1 статті 10 цього Закону, а також
дружинам (чоловікам) померлих
інвалідів війни, які не одружилися
вдруге, та дружинам (чоловікам)
померлих учасників бойових дій,
учасників війни, визнаних за життя
інвалідами від загального
захворювання, трудового каліцтва та з
інших причин, які не одружилися вдруге,
виплачується разова грошова допомога у
розмірах, які визначаються Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України».

Але Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року N 10-рп/2008 зміни,
внесені підпунктом «б» підпункту 2
пункту 20розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) та
відповідно до п. 5 резолютивної частини
рішення втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення, тобто з 22 травня
2008 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Згідно з пунктом 6 частини першої
статті 92 Конституції України
виключно законами визначаються,
зокрема, основи соціального захисту, а
її статтею 75 встановлено, що єдиним
органом законодавчої влади в Україні є
парламент Верховна Рада України.

Таким чином, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами
колегія суддів вважає, що при
розв'язанні таких спорів застосуванню
підлягають положення Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в редакції
яка діяла до внесення змін Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»від 28.12.2007
року № 107-VI.

Колегія суддів зазначає, що Закон
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» має
вищу юридичну силу в порівняні з
постановою Кабінету Міністрів України.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на отримання щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня у розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком як
дружина померлого інваліда війни за 2011
рік.

При цьому, розмір мінімальної пенсії за
віком визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

Положення ч. 5 ст. 15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» містять пряму
вказівку, що під час визначення розміру
такої пенсії за основу їх обчислення як
розрахункова величина береться
мінімальна пенсія за віком.

Крім того, будь яким іншим законом, крім
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії не встановлений, у зв'язку з чим
відсутні підстави не застосовувати для
розрахунку пенсії та додаткової пенсії
розмір мінімальної пенсії за віком,
встановлений абз.1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції при ухваленні
постанови було порушено норми
матеріального та процесуального права,
а висновок суду першої інстанції про
те, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню у зв'язку з тим, що виплати
позивачу здійснено на підставі
Постанови КМУ є необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, тому вбачаються підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нової постанови
про часткове задоволення позовних
вимог.

На підставі викладеного, керуючись
пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4
частини 1 статті 202, статтею 207 КАС
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 жовтня 2011 року - скасувати
та ухвалити нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Мелітопольського міського управління
соціального захисту населення щодо не
нарахування та невиплати на користь
ОСОБА_1 відповідно до ст. 15 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня у розмірі 3 мінімальних пенсій
за віком.

Зобов'язати Мелітопольського міського
управління соціального захисту
населення нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 недоплачену суму разової
грошової допомоги, як дружині
померлого інваліда війни відповідно до
ст. 15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за 2011 рік у
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком з врахуванням фактично сплаченої
допомоги.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили у
порядку, визначеному ст. 254 КАС України,
але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський