Справа № 826/11792/13-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач: Коротких А.
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 30 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С
Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
жовтня 2013 року позов задоволено
частково. Визнано протиправним і
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 27
березня 2013 року в частині
донарахованого основного зобов'язання
у сумі 5 220 грн. В задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
державна податкова інспекція у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві подала
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що судом першої
інстанції були неповно з'ясовані всі
обставини, що мали суттєве значення для
вирішення справи та допущені порушення
норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
податковим органом проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку вимог податкового, валютного
та іншого законодавства, правильності
обчислення, повноти та своєчасності
внесення до бюджету держави податків,
зборів та інших платежів позивачем за
період з 01.01.2010 року по 27.02.2013 року, за
наслідками якої складено акт №
122-83/17-20/НОМЕР_2 від 27 лютого 2013 року.

В акті перевірки встановлено порушення
позивачем п.177.5 ст.177, п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49
Податкового кодексу України, що
призвело до неподання податкової
декларації про майновий стан і доходи у
відповідні строки при зміні системи
оподаткування за ІІІ-й квартал 2012 року
та декларації платника єдиного податку
за ІІ-й квартал 2012 року та порушення
п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України,
що призвело до отримання позивачем
доходу від надання поліграфічних
послуг, оренди обладнання та
реалізації продукції (КВЕД про
торгівлю відсутній у свідоцтві
платника єдиного податку) на загальну
суму 35350 грн. юридичним особам
неплатникам єдиного податку.

На підставі акту податковим органом
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 27.03.2013
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з єдиного
податку у розмірі 5 472,50 грн. та
податкове повідомлення-рішення №
0, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб за штрафними
санкціями у розмірі 170 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з 01.01.2010 року по 05.06.2012 року
здійснював підприємницьку діяльність
на спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності, з 06.06.2012 року по
27.02.2013 року перебував на загальній
системі оподаткування, але
підприємницьку діяльність не
здійснював.

05.06.2012 року позивачем було подано заяву
про анулювання єдиного податку та
закриття підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Згідно з п.п.177.5.2 п.177.5 ст.177 Податкового
кодексу України фізичні особи -
підприємці, які зареєстровані протягом
року в установленому законом порядку
або перейшли із спрощеної системи
оподаткування на загальну систему
оподаткування чи сплачували
фіксований податок до набрання
чинності цим Кодексом, подають
податкову декларацію за результатами
звітного кварталу, в якому розпочата
така діяльність або відбувся перехід
на загальну систему оподаткування.

Пунктом 49.2 статті 49 Податкового
кодексу України визначено обов'язок
платника податків за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Таким чином, зважаючи на те, що
Податковим кодексом України
встановлено вимоги щодо обов'язкового
подання податкової декларації за
звітний період незалежно від того, чи
здійснював платник господарську
діяльність та оскільки державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
позивача за його заявою не відбулося,
то контролюючий орган дійшов вірного
висновку щодо порушення позивачем п.177.5
ст.177, пп.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового
кодексу України.

Позивач за період з 01.01.2012 року по 05.06.2012
року надавав поліграфічні послуги,
оренду обладнання та реалізував
продукцію (КВЕД про торгівлю відсутній
у свідоцтві платника єдиного податку)
юридичним особам не платникам єдиного
податку, а саме МГО «Клуб-Каннагара» на
суму 11600,00 грн. (оренда обладнання),
управлінню у справах сім'ї та молоді
ГУДКСУ у Донецькій області на суму 23200,00
грн. (поліграфічні послуги), відділу
культури і туризму Кагарлик ГУ ДКСУ у
Київській області на суму 550,00 грн. (за
реалізацію ляльок).

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що положення Податкового
кодексу України щодо спрощеної системи
оподаткування обліку та звітності, у
т.ч. груп єдиного податку, набули
чинності з 01.01.2012 року, до цього діяв
Указ Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва», а надання позивачем
поліграфічних послуг за договором №01/12
від 12.12.2011 року передбачалося у 2011 році,
незалежно від того, коли відбулася
оплата таких послуг. Отже висновок
відповідача про порушення п.п.291.4.2
п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України
в цій частині є помилковим.

Свідоцтвом №347 від 01.01.2011 року про
сплату єдиного податку визначено вид
діяльності позивача: поліграфічна
діяльність та пов'язані з нею послуги,
надання інших індивідуальних послуг,
адвокатська діяльність.

Підпунктом «а» п.5 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до Податкового
кодексу України та деяких інших
законодавчих актів України щодо
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності» від 04.11.2011 року
№4014-VІ встановлено, що видані свідоцтва
про сплату єдиного податку і патенти
про сплату фіксованого податку на 2011
рік відповідно до Указу Президента
України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" та
розділу IV Декрету Кабінету Міністрів
України "Про прибутковий податок з
громадян" є дійсними до отримання
свідоцтва платника єдиного податку,
передбаченого цим Законом, але не
пізніше ніж до 1 червня 2012 року.

Таким чином, свідоцтво №347 від 01.01.2011
року про сплату єдиного податку
позивачем було дійсним до 01.06.2012 року.

Оскільки вид діяльності, який
стосується торгівлі, у свідоцтві
позивача про сплату єдиного податку не
зазначений, то висновки контролюючого
органу щодо застосування ставки
єдиного податку у розмірі 15% до доходу,
отриманого позивачем від реалізації
ляльок за договором №01/2 від 19.03.2012 року,
є вірними.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що податкове
повідомлення-рішення від 27.03.2013 року
№ підлягає визнанню протиправним
і скасуванню у розмірі нарахованого
основного зобов'язання у сумі 5 220 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.