Справа № 742/275/14
Суддя: Зарічна Л. А.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/13/14
Єдиний унікальний № 742/275/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

в складі головуючого-судді:
Зарічної Л.А.,

при секретарі : Тищенко
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Прилуках справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора дорожньо-патрульної служби
ВДАІ Прилуцького МВ УМВС Лагус Богдана
Михайловича про скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2014 року ІДПС ВДАІ
Прилуцького МВ УМВС Лагус Б.М. було
винесено постанову серії АБ2 №017357 про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП
ОСОБА_1 та застосовано до нього
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300
грн.

Вважаючи дану постанову незаконною та
такою, що не відповідає дійсним
обставинам справи та суперечить
діючому законодавству, ОСОБА_1
звернувся до суду із відповідним
адміністративним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав
свої вимоги та вказав на ті порушення,
які допустив інспектор ДАІ під час
складання протоколу та постанови про
адміністративне правопорушення, а
також вказав на відсутність порушень в
його діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1
КУпАП.

Відповідач в судове засідання не
з'явився та не повідомив про причини
своєї неявки. Вислухавши пояснення
сторін, свідків, дослідивши наявні
докази по справі суд приходить до
висновку, що вимоги позивача
підлягають до задоволення з наступних
підстав:

Відповідно до ст. 122 ч.1 КпАП України ,
передбачена адміністративна
відповідальність за порушення водіями
транспортних засобів в тому числі і за
порушення правил зупинки.

Згідно постанови про адміністративне
правопорушення (а.с.9) вбачається, що
таку винесено на ОСОБА_1 на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення за те, що він 18 січня
2014 року о 15 годині 25 хвилини по вулиці
Київській в м.Прилуках, керуючи
автомобілем ВАЗ номерний знак НОМЕР_1,
здійснив зупинку вказаного автомобіля
ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої
території (стоянки АТБ), чим допустив
порушення п.15.9(и) Правил дорожнього
руху, що і лягло в основу накладення на
позивача стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 300 грн.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення , дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Із досліджених в судовому
засіданні доказів суд приходить до
наступного висновку, що вказані у
протоколі та постанові обставини
порушення правил дорожнього руху не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
вони не містять доказової бази, так як
здобуті з порушенням вимог ст.251 КУпАП ,
яка вказує, що доказами по справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані , на основі яких
у визначеному законом порядку
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи у
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних засобів, що
мають функцію фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, що
використовується при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосується забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Заперечуючи вказане
інспектором порушення зафіксовано за
допомогою технічних засобів -
відеокамери, проте, така фіксація
проведена з порушенням вимог наказу
МВС №111 від 27.03.2009 року, який чітко
регламентує та визначає методи та
способи фіксації правопорушень.

Саме п.19.2 передбачена пряма
заборона застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані в Україні та які не
пройшли метрологічної повірки або
мають свідоцтво про таку повірку,
термін дія якого минув. Пунктом 27.8
вимагається застосування технічних
засобів та приладів для виявлення
правопорушень тільки відповідно до
норм чинного законодавства. В той же
час, перелік технічних засобів, що
використовуються в підрозділах
Державтоінспекції МВС для виявлення та
фіксування порушень правил дорожнього
руху затверджено наказом МВС від 01.03.2010
року №33, яким передбачено,
використання лише трьох видів
спеціальних автоматичних засобів, які
працюють в автоматичному режимі, що
мають функцію фото- і кінозйомки,
відеозапису : «Візир», «Арена» та
«ТruСАМ». Фото- та відеокамери будь-яких
фірм виробників, у зазначеному
переліку відсутні.

В той же час стороною
відповідача не було доведено факту
фіксації вказаного правопорушення -
проведення відповідних замірів щодо
розміру відстаней за допомогою
замірювальних пристроїв.

Крім того, суд вважає за
необхідне зазначити, що інспектором
ДПС у протоколі та постанові про
адміністративне правопорушення , як на
підставі допущення відповідних правил
дорожнього руху та застосування
адміністративного стягнення йде
посилання на п.15.9 и Правил дорожнього
руху України, якого у таких взагалі не
існує.

Зважаючи на ті обставини, що
стороною відповідача не було надано
відповідних доказів щодо належного
фіксування оспорюваного
правопорушення, а показами свідка
ОСОБА_3 в судовому засіданні було
підтверджено правомірній дій
позивача, суд вважає за необхідне
задовольнити позовну заяву та
скасувати постанову від 18 січня 2014 року

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 122, 158, 159, 162,172-1 КАС
України ,-

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову інспектора ДПС
Прилуцького ВДАІ Лагус Богдана
Михайловича від 18 січня 2014 року АБ2
№017357 про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст.122 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 та застосування
до нього стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 300 грн. - скасувати.

Постанова суду остаточна і
оскарженню не підлягає.

Суддя:

.