Справа № 2-а-7806/11
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гуртовенко
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Старової Н.Е., Файдюка В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Київській області на
постанову Ставищенського районного
суду Київської області від 04.08.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Київській області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Ставищенського районного
суду Київської області від 04.08.2011 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Київській області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії та доплату до пенсії у розмірі
75 % прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
позові. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач є особою, віднесеною до
1 категорії, інвалідом ІІ групи
безстроково, що підтверджується
відповідним посвідченням та довідкою
МСЕК, захворювання позивача пов'язане з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
перебуває на обліку в Головного
управління Пенсійного фонду України в
Київській області та отримує додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначену у відповідності до ст. 50 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

За змістом ст. 50 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1, інвалідам ІІ групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах - 75 відсотків мінімальної
пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене,
позивач має право на одержання
щомісячної додаткової пенсії 75 %
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст. 50 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу пенсія
виплачувалась відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530
відповідач не правомірно виплачував
пенсію в меншому розмірі, ніж це
передбачено чинним законодавством.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до однозначного висновку про
правомірність доводів суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на перерахунок та виплату пенсії
у розмірах, визначених ст. 50 ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 39 Закону -
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Між тим, позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26
липня 1996 року.

Враховуючи, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має вищу
юридичну силу в порівняні з
вищезазначеною Постановою Кабінету
Міністрів України, а тому відповідач
неправомірно виплачував додаткову
пенсію в меншому розмірі, ніж це
передбачено ст. 39 зазначеного Закону.

Виходячи з тлумачення зазначеної
норми, колегія суддів приходить до
висновку, що непередбаченість в
Бюджеті України коштів на здійснення
вказаних виплат не може позбавити
позивача права на їх отримання.

Виходячи з наведеного вище, підстави
для скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Київській області - залишити без
задоволення.

Постанову Ставищенського
районного суду Київської області від
04.08.2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.