Справа № К/9991/76154/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/76154/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Франківського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради, Залізничного
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради про стягнення
невиплаченої і недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги учаснику
бойових дій, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Шевченківського
районного суду міста Львова від 21
червня 2010 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 29 червня 2011
року, -

встановив:

У березні 2009 року ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом, у якому
просив визнати неправомірними дії
Франківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради щодо
відмови в перерахунку та виплаті
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2007 рік, визнати неправомірними дії
Залізничного відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради щодо
відмови в перерахунку та виплаті
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2008 рік, зобов'язати Франківський
відділ соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради перерахувати та виплатити
йому разову грошову допомогу до 5
травня за 2007 рік у розмірі 1750 гривень,
зобов'язати Залізничний відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради перерахувати та виплатити
йому разову грошову допомогу до 5
травня за 2008 рік у розмірі 2095 гривень.

Позовні вимоги мотивував
тим, що у 2007-2008 роках йому як учаснику
бойових дій виплачено щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня у розмірі
меншому, ніж це визначено частиною 5
статті 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII).

Постановою Шевченківського
районного суду міста Львова від 21
червня

2010 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 29 червня 2011 року, в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із
постановою Шевченківського районного
суду міста Львова від 21 червня 2010 року
та ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 29 червня 2011
року, ОСОБА_4 подав до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані рішення судів
попередніх інстанцій та прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Частиною 1 статті 8
Конституції України передбачено, що в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод (частина 3 статті 22
Конституції України).

Згідно зі статтею 4 Закону №
3551-XII ветеранами війни є особи, які
брали участь у захисті Батьківщини чи в
бойових діях на території інших держав.
До ветеранів війни належать: учасники
бойових дій, інваліди війни, учасники
війни.

Відповідно до частини 3
статті 2 зазначеного Закону нормативні
акти органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, які
обмежують права і пільги ветеранів
війни, передбачені цим Законом, є
недійсними.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що позивач ОСОБА_4 є
ветераном війни - учасником бойових дій
і має відповідний статус, визначений
Законом № 3551-XII. Позивачеві разова
грошова допомога до 5 травня за 2007 рік
була виплачена Франківським відділом
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради у травні 2007 року в розмірі
280 гривень, а за 2008 рік така допомога
була виплачена Залізничним відділом
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради у квітні 2008 року в розмірі
310 гривень.

Відповідно до частини 1
статті 17 Закону № 3551-XII фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію
цього Закону, здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевих
бюджетів.

Згідно частини 1 статті 171 Закону
№ 3551-XII щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами,
- за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Частиною 5 статті 12 Закону №
3551-XII було встановлено, що щорічно до 5
травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Пунктом 13 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V дію
названої норми в частині визначення
розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги зупинено на 2007 рік,
статтею 29 цього Закону встановлено
виплату цієї допомоги у розмірі 280
гривень.

Рішенням Конституційного
Суду України від 9 липня 2007 року №
6-рп/2007 положення пункту 13 статті 71 та
статті 29 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Підпунктом «б» підпункту 1
пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI частину 5 статті 12
Закону № 3551-XII викладено в новій
редакції, відповідно до якої щорічно до
5 травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у
розмірі, який визначається Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.

Кабінет Міністрів України у
постанові «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2008
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» від 12
березня 2008 року № 183 установив, що у 2008
році виплата разової грошової
допомоги, передбаченої Законами
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
«Про жертви нацистських
переслідувань», зокрема, учасникам
бойових дій, здійснюється у розмірі 310
гривень (пункт 1 постанови № 183).

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року

№ 10-рп/2008 положення підпункту «б»
підпункту 1 пункту 20 розділу

ІІ Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Зазначені рішення Конституційного
Суду України є обов'язковими до
виконання на території України,
остаточними і не можуть бути оскаржені,
крім того, вони мають преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, положення пункту 13 статті
71 та статті 29 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
визнані неконституційними та втратили
чинність з 9 липня 2007 року - дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення № 6-рп/2007, а положення
підпункту «б» підпункту 1 пункту 20
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» з 22 травня
2008 року - дня ухвалення Конституційним
Судом України рішення № 10-рп/2008, які
відповідно до положень частини 1 статті
58 Конституції України не мають
зворотної дії в часі. Якщо суб'єкт
владних повноважень виплатив грошову
допомогу під час дії зазначених норм
Закону, то після прийняття рішень
Конституційним Судом України у нього
не виникло додаткових зобов'язань щодо
перерахунку раніше виплаченої
позивачеві щорічної разової грошової
допомоги.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Виплати щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2007-2008 роки
позивачеві здійснювалися в період,
коли наведені норми Закону були
чинними, а їх виконання обов'язковим, а
тому дії відповідачів на час виплати
позивачеві зазначеної щорічної
разової грошової допомоги були
правомірними.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів та
встановлених обставин справи, підстави
для призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Згідно частини 3 статті 2201 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Шевченківського районного
суду міста Львова від 21 червня 2010 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 29 червня 2011 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до Франківського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради, Залізничного
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради про стягнення
невиплаченої і недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги учаснику
бойових дій - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: (
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.