Справа № 820/13733/13-а
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 січня 2014 р.
№ 820/13733/13-а

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Панова М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Каряка
С.Г.,

представників сторін:

позивача - Фоменко П.М.,

відповідача - Гаспарян А.Н.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "МК РІАЛ" до
Нововодолазької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "МК РІАЛ", звернувся
до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Нововодолазької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просив суд визнати
протиправним та скасувати податкові
повідомлення-рішення Нововодолазької
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області від 19
грудня 2013 року №№ ,.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що правомірно формував
витрати та податковий кредит з ТОВ ТД
«Грейф» за період з 01.01.2011р. по 01.11.2013р.,
що підтверджується належним чином
оформленими первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
задовольнити в повному обсязі з
підстав та мотивів викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечував та просив відмовити в
повному обсязі. Зазначив, що при
прийнятті спірних рішень відповідач
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб що передбачені
Конституцією та законами України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі, виходячи
з наступних підстав.

Судом встановлено, що фахівцями
Нововодолазької ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Харківській
області на підставі направлення від
26.11.2013 року № 146 ,та згідно до п.75.1 ст. 75,
п. 78.1.11 п.78.1 ст.78 та керуючись п.78.4 ст.78
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-УІ та відповідно до наказу
Нововодолазької ОДПІ № 263 від 25.11.2013
року була проведена позапланова виїзна
перевірка ТОВ «МК Ріал» по
взаємовідносинах з ТОВ ТД «Грейф» за
період з 01.01.2011р. по 01.11.2013р. за
результатами якої було складено акт
від 09.12.2013 року № 329/20-20-22-08/35855917.

Висновками зазначеного акту перевірки
встановлено порушення: п.198.3 п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України №2755-УІ від
02.12.2010 року, в результаті чого
встановлено заниження податку на
додану вартість за листопад 2011 року в
сумі 1942 грн. ; ст..134, п.138.10.3 пп. «д» ст..138
Податкового кодексу України №2755-VІ від
02.12.2010 року в результаті чого
встановлено заниження податок на
прибуток за 2-4 квартали 2011 року на суму
2233 грн.

На підставі висновків зазначеного акту
відповідачем винесені податкові
повідомлення - рішення від 19 грудня 2013
року №, яким ТОВ «МК РІАЛ» було
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на суму 2913,00 грн. з них: за основним
платежем -1942,00 грн. за штрафними
санкціями - 971 грн. та N2 , яким ТОВ
«МК РІАЛ» було збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств на суму 2233,00 грн. (з них: за
основним платежем -2233,00 грн. за
штрафними санкціями - 0грн.).

Суд зазначає, що відповідно до п. 138.1 ст.
138 Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, складаються із:
витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього
Кодексу; крім витрат, визначених у
пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139
цього Кодексу.

Відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138
Податкового кодексу України витрати
операційної діяльності включають:
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та
інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей
142 і 143 та інших статей цього Кодексу,
які прямо визначають особливості
формування витрат платника податку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.4 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до п. 138.5 ст. 138 Податкового
кодексу України інші витрати
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому вони були здійснені
згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх
ввезенні на митну територію України (у
тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого
вести облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є
митна територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій
у необоротні капітальні активи), у
тому числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні
фонди почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного
податкового періоду, а також від
того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник
податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну складену за вибором
покупця (отримувача) в один з таких
способів: а) у паперовому вигляді; б) в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному
реєстрі податкових накладних. У такому
разі складання податкової накладної
у паперовому вигляді не є
обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються
в окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та
по батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та
по батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - покупця (отримувача)
товарів/послуг; е) опис (номенклатура)
товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування
податку; ж) ставка податку та
відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ
ЗЕД (для підакцизних товарів та
товарів, ввезених на митну територію
України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання
податкової накладної у паперовому
вигляді покупцю видається оригінал, а
копія залишається у продавця.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум
податку, що відносяться до податкового
кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів
можуть складатися зведені облікові
документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинні та
зведені облікові документи можуть
бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг
господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.1 Розділу 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Відповідно до п. 2.4 Розділу 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст
та обсяг господарської операції,
одиниця виміру господарської операції
(у натуральному та/або вартісному
виразі), посади і прізвища осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані,
що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

08.11.2011р. ТОВ «Торговий дім «Грейф» на
підставі рахунку-фактури № 02/11 від
08.11.2011р. було поставлено Товариству з
обмеженою відповідальністю "МК РІАЛ"
арматуру 10 А-3 та трубу профільну 80*60*3 на
загальну суму разом з ПДВ 11650,00 грн. ТОВ
«Торговий дім «Грейф» на адресу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МК РІАЛ" були
виписані видаткова накладна №118 від
08.11.2011р. та податкова накладна №2 від
08.11.2011р. Факт транспортування даного
товару підтверджує подорожній лист
№2116/2 від 08.11.2011р. Факт сплати грошових
коштів за товар підтверджує виписка з
банку за 08.11.2011р. Факт використання
товару у власній господарській
діяльності підтверджують акти
списання матеріалів №СпТ-000263 від
11.11.2011р. та №СпТ-000263 від 05.12.2011р.

Вказані первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку
відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", п. 2.4 Розділу 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 5 червня
1995 р. за № 168/704.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що
позивач правомірно включив до витрат
та податкового кредиту суми, які
підтверджені первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку,
у зв'язку з придбанням позивачем
товарів (робіт, послуг), які в свою чергу
були використані останнім в
оподатковуваних операціях у межах
господарській діяльності.

При зазначених обставинах, суд вважає
вимоги позивача правомірними та
такими, що ґрунтуються на положеннях
діючого законодавства, належним чином
обґрунтовані, підтверджені
дослідженими у судовому засіданні
доказами, а тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 94,159, 160-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "МК РІАЛ"
до Нововодолазької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Нововодолазької об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 19 грудня 2013 року № та
від 19 грудня 2013 року № .

Стягнути з Державного бюджету України
(отримувач: УДКСУ у Червонозаводському
районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ
у Харківській області, МФО 851011, рахунок
4011) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "МК РІАЛ"
(адреса: 63209, Харківська область,
Нововодолазький район, вул.
Дзержинського, 233 , КОД ) 172
(сто сімдесят дві) грн. 05 коп. витрат зі
сплати судового збору.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАСУ, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28
січня 2014 року.

Суддя
Панов М.М.