Справа № 607/830/14-а
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2014 рокуСправа №607/830/14-а
Тернопільський міськрайонний суд в
складі:

головуючого - судді Сливки Л.М.,

за участі секретаря Гарасимчук О.М.,

розглянувши справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Державтоінспекції УМВС
України в Тернопільській області про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 20 січня 2014 року
пред"явив до суду адміністративний
позов до Віддідення ДАІ з
обслуговування адміністративної
території м. Тернополя , судом було
замінено відповідача на Управління
Державтоінспекції УМВС України в
Тернопільській області, про
скасування постанови серії ВО1 № 209542
від 12 січня 2014 року інспектора
вказаного органу, згідно якої його
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 500 гривень.

Аргументуючи свої позовні вимоги,
ОСОБА_1 зазначив, що постанова про
притягнення його до адміністративної
відповідальності підлягає скасуванню
оскільки правопорушення не вчиняв, 12
січня 2014 року близько 11 години 45 хвилин
, керуючи автомобілем марки "ДЕО Сенс"
номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Л.
Українки у м. Тернополі, мав намір
повернути на вулицю Протасевича,
увімкнув сигнал лівого повороту ,
побачивши миготливий зелений сигнал
світлофора, зупинився на віддалі 11
метрів перед стоп - лінією , близько 16
метрів до перехрестя на вулицю
Протасевича у м. Тернополі . Так само,
інспектор ДАІ проігнорував його
законну вимогу про відкладення
розгляду адміністративної справи , для
отримання ним юридичної допомоги.

У судове засідання позивач ОСОБА_1
подав заяву , згідно із якою просить
замінити відповідача із Віддідення ДАІ
з обслуговування адміністративної
території м. Тернополя на Управління
Державтоінспекції УМВС України в
Тернопільській області , позовні
вимоги задовольнити , заслухавши
справу за його відсутності .

Представник відповідача Управління
Державтоінспекції УМВС України в
Тернопільській області у судове
засідання подав заяву ,згідно із якою
просить розглянути справу за його
відсутності , у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1
відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку, що позов слід
задовольнити частково з огляду на
наступне :

як убачається із постанови у справі про
адміністративне правопорушення серії
ВО1 № 209542 від 12 січня 2014 року,
громадянин ОСОБА_1 12 січня 2014 року
близько 11 годині 45 хвилин, керуючи
транспортним засобом марки "ДЕО Сенс"
номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Л.
України у м. Тернополі, проїхав на
заборонний сигнал світлофора, чим
порушив вимоги п. 8. 10 Правил дорожнього
руху України , вчинивши таким чином
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, за
що його і було притягнено до
адміністративної відповідальності та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 500 гривень.

Згідно із копією протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 134909 від 12 січня 2014 року, що
слугував підставою для винесення
постанови серії ВО1 № 209542 від 12 січня 2014
року, ОСОБА_1 12 січня 2014 року близько 11
годині 45 хвилин, керуючи транспортним
засобом марки марки "ДЕО Сенс" номерний
знак НОМЕР_1, по вулиці Л. Українки у м.
Тернополі, порушив вимоги п. 8. 10 Правил
дорожнього руху України, оскільки
проїхав на заборонний сигнал
світлофора, не зупинившись, за що ч. 2 ст.
122 Кодексу України про адміністративні
правопорушення передбачена
адміністративна відповідальність.

За ч. 2 ст. 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
передбачена адміністративна
відповідальність за порушення водіями
транспортних засобів правил проїзду
перехресть, зупинок транспортних
засобів загального користування,
проїзд на заборонний сигнал світлофора
або жест регулювальника, порушення
правил обгону і зустрічного роз"їзду,
безпечної дистанції або інтервалу,
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, порушення правил
руху автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв"язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди.

Так, відповідно до статті 245 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення завданнями провадження
в справах про адміністративні
правопорушення є: своєчасне, всебічне,
повне і об'єктивне з'ясування обставин
кожної справи, вирішення її в точній
відповідності з законом, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню адміністративних
правопорушень, запобігання
правопорушенням, виховання громадян у
дусі додержання законів, зміцнення
законності.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення орган (посадова особа)
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Кодексу України про
адміністративні правопорушення при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Як вбачається з ст. 251 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно ч. 1. ст. 254 Кодексу України про
адміністративні правопорушення про
вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовими
особами.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.

Таким чином факт порушення позивачем
вимог п. 8.10 Правил дорожнього руху
України , зафіксовано у протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 134909 від 12 січня 2014 року, що
визнаний судом належним доказом у
справі ,тому наведені у в
адміністративному позові доводи
ОСОБА_1 щодо неправомірності винесення
інспектором ДПС оскаржуваної
постанови та відповідності його дій
Правилам дорожнього руху України, суд
оцінює критично, вважає їх надуманими .

Згідно ч. 1 ст. 293 Кодексу України про
адміністративні правопорушення орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обгрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: залишає
постанову без зміни, а скаргу або
протест без задоволення; скасовує
постанову і надсилає справу на новий
розгляд; скасовує постанову і закриває
справу; змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про
адміністративні правопорушення при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважений
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, а також особу
порушника, обставини, за яких було
вчинено правопорушення, незначний
характер даного правопорушення, суд
вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, і обмежитись усним
зауваженням.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 70, 71, 122, 158, 159-163,
171-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, ст. ст. 22, 122, 245, 251,
ч. 1 ст. 254, 280, 293 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
Правилами дорожнього руху України,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001
року ( з наступними змінами та
доповненнями), суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
частково.

Постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ВО1 № 209542 від 12
січня 2014 року, згідно якої ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 500 гривень - скасувати.

Адміністративну справу стосовно
ОСОБА_1 про вчинення ним
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення -
провадженням закрити, у зв'язку із
малозначністю вчиненого
правопорушення, оголосивши йому усне
зауваження.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий