Справа № 2а-538/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
Справа №
38271/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради на постанову Сихівського
районного суду м. Львова від 1.04.2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради про
нарахування та виплату недоотриманих
сум щорічної допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради про нарахування та
виплату недоотриманих сум щорічної
допомоги на оздоровлення.

Позивачка посилалася на те, що вона є
евакуйованою із зони відчуження під
час аварії на ЧАЕС. В порушення вимог
ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка передбачає виплату
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі трьох мінімальних заробітних
плат, дана допомога їй виплачувалася не
у повному розмірі. Просила зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити їй
допомогу на оздоровлення за 2010 рік в
сумі 2646 грн.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 1.04.2011 року, яка прийнята в
порядку скороченого провадження, позов
задоволено частково.

Зобов'язано Сихівський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради провести донарахування та
виплату ОСОБА_1 недоотриманих сум
одноразової грошової допомоги на
оздоровлення за 2010 рік відповідно до
ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з врахуванням виплачених
сум.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив відповідач. Вважає, що
постанова є безпідставною і
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального і процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.

Апелянт звертає увагу на те, що
стягнення коштів з відділу соціального
захисту є неможливим, оскільки
застосування пільг, компенсацій та
гарантій для певних категорій
громадян, у тому числі виплата допомоги
на оздоровлення потребує фінансування
за рахунок коштів Державного бюджету
України, його обсяги не можуть
визначатися будь-яким іншим Законом,
крім Закону про Державний бюджет
України. Спірна допомога була отримана
позивачем в розмірі встановленому
постановою КМУ від 12.07.2005 року №562.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
є евакуйованою із зони відчуження під
час аварії на ЧАЕС 2 категорії, що
підтверджується відповідним
посвідченням (а.с. 5).

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 в
жовтні 2010 року отримала 75 грн.
одноразової допомоги на оздоровлення
за 2010 рік.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачка як евакуйована із зони
відчуження під час аварії на ЧАЕС має
право на отримання допомоги на
оздоровлення в розмірі встановленому
ст. 48 «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», тому
відповідач зобов'заний виплатити
позивачці таку допомогу в розмірі
трьох мінімальних заробітних плат за
2010 рік.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 48 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції зі змінами
відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007)
щорічна допомога на оздоровлення
евакуйованим із зони відчуження у 1986
році, включаючи дітей, - три мінімальні
заробітні плати.

Згідно п. 28 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року № 107-6 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
у такій редакції: «Одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 р. зміни, внесені
підпунктом 11 пункту 28 розділу 2 Закону
України від 28.12.2007р. визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Оскільки зміни, внесені підпунктом 11
пункту 28 розділу 2 Закону України від
28.12.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) то відповідно до
цього діє редакція Закону, яка діяла до
внесення змін до нього, а саме редакція
від 09.07.2007 року відповідно до якої
щорічна допомога на оздоровлення
евакуйованим із зони відчуження у 1986
році, включаючи дітей, - три мінімальні
заробітні плати.

Всупереч вимог даної статті відповідач
в 2010 році щорічну допомогу на
оздоровлення ОСОБА_1 виплатив в розмірі
встановленому постановою КМУ від 12.07.2005
року №562, яка істотно зменшує розмір
даної допомоги.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що позов ОСОБА_1 про нарахування
та виплату недоотриманих сум щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010 рік слід
задовольнити.

Посилання відповідача на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмірів щорічної
грошової допомоги на оздоровлення як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Керуючись ст.ст. 195, 197 ч.1, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради залишити без задоволення.

Постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 1.04.2011 року по справі
№2а-538/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

Д.М. Старунський