Справа № К/9991/95280/11-С
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/95280/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 04 жовтня 2011 року у справі за позовом
Шепетівської виправної колонії
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Хмельницькій області (№ 98) до
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області про визнання
нечинними та скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а :

Шепетівська виправна колонія
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Хмельницькій області (№ 98) звернулася
до суду з позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області про визнання
нечинними та скасування пунктів № 3 і №
5 вимоги від 29 липня 2010 року№19-33967.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2011
року, позовні вимоги задоволено
частково. Скасовано пункт 3 вимоги від 29
липня 2010 року№19-33967 в частині, щодо
стягнення 299433,69 гривень (71268,92 грн. та
228164,77 грн.) зайво виплачених виплат, з
осіб, які їх отримали безпідставно, в
порядку та розмірах встановлених
статтями 127, 136 Кодексу законів про
працю України. В решті позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі
Контрольно-ревізійне управління в
Хмельницькій області, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ревізією дотримання
законодавства при нарахуванні та
виплаті працівникам посадових окладів,
тарифних ставок, надбавок та доплат
встановлено, що працівникам
Шепетівської виправної колонії № 98
нараховано та виплачено підвищені
посадові оклади за особливі умови
праці, пов'язані з роботою із
засудженими, що є порушенням пунктів 2, 3
постанови Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»
від 09 березня 2006 року № 268.

В подальшому, згідно пункту 3 вимоги
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області, оформленої
листом від 29 липня 2010 року № 19-33967 «Про
усунення виявлених плановою ревізією
порушень законодавства з фінансових
питань», зобов'язано стягнути 299433,69 грн.
(71268,92 грн. та 228164,77 грн.) зайво виплачені
виплати, з осіб, які їх отримали
безпідставно, в порядку та розмірах
встановлених статтями 127, 136 Кодексу
законів про працю України. У разі
пропуску встановленого строку
відшкодувати порушення за рахунок
винної особи, що допустив грошові
виплати відповідно до статті 133 Кодексу
законів про працю України.

Пунктом 5 вказаної вимоги зобов'язано
провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до фонду
та повернути зайво сплачені кошти в
сумі 109564,90 грн. (зарахувати в рахунок
майбутніх платежів).

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено правомірність та
обґрунтованість висновків, на підставі
яких було винесено пункти 3, 5 вимоги,
щодо безпідставно проведених виплат
працівникам і проведення перерахунків
із цих сум до фондів.

Також, судами досліджено факт
скасування Державним департаментом
України з питань виконання покарань
свого наказу «Про затвердження
Інструкції про порядок виплати
процентної надбавки за безперервну
роботу робітникам і службовцям
підприємств, установ, організацій та
навчальних закладів
кримінально-виконавчої системи» від 24
травня 2000 року № 98, оскільки зазначений
наказ не пройшов державної реєстрації
за результатом ревізії Головного КРУ
України фінансово-господарської
діяльності Департаменту.

Відповідно до статті 127 Кодексу законів
про працю України відрахування із
заробітної плати можуть провадитись
тільки у випадках, передбачених
законодавством України. Відрахування
із заробітної плати працівників для
покриття їх заборгованості
підприємству, установі і організації,
де вони працюють, можуть провадитись за
наказом (розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу, зокрема, для
повернення авансу, виданого в рахунок
заробітної плати; для повернення сум,
зайво виплачених внаслідок лічильних
помилок; для погашення невитраченого і
своєчасно не повернутого авансу,
виданого на службове відрядження або
переведення до іншої місцевості; на
господарські потреби, якщо працівник
не оспорює підстав і розміру
відрахування. У цих випадках власник
або уповноважений ним орган вправі
видати наказ (розпорядження) про
відрахування не пізніше одного місяця
з дня закінчення строку, встановленого
для повернення авансу, погашення
заборгованості, або з дня виплати
неправильно обчисленої суми.

Згідно статті 136 Кодексу законів про
працю України покриття шкоди
працівниками в розмірі, що не перевищує
середнього місячного заробітку,
провадиться за розпорядженням
власника або уповноваженого ним
органу, а керівниками підприємств,
установ, організацій та їх
заступниками - за розпорядженням
вищестоящого в порядку підлеглості
органу шляхом відрахування із
заробітної плати працівника.

Враховуючи приписи наведених правових
норм, колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій щодо неможливості виконання
спірного 3 пункту вимоги в порядку та
розмірах встановлених статтями 127, 136
Кодексу законів про працю України,
оскільки вказані норми суперечать одна
одній.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 21
червня 2011 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 04 жовтня 2011 року у справі за позовом
Шепетівської виправної колонії
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Хмельницькій області (№ 98) до
Контрольно-ревізійного управління в
Хмельницькій області про визнання
нечинними та скасування вимоги - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: Судді: А.Ф. Загородній
С.В. Білуга О.І. Гаманко