Справа № 826/16377/13-а
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Катющенко В.П.,
ознайомившись з позовною заявою та
доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до
Пенсійного фонду України про визнання
дій протиправними, зобов'язання
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Пенсійного фонду України, в
якому просить суд:
- «...визнати дії відповідача такими, що
не відповідають ст. ст. 1, 2, 3, 5, 10, 17
Закону України «Про державну службу»...;
- визнати, що відповідач свідомо,
ціленаправлено на протязі років
позбавляв прав та свобод, честі і
гідності, та прав на пенсійне
забезпечення гарантоване державою...;
- визнати, що не виконання рішень судів
роками, Законів не порушних, порушення
Конституційних прав - це злочин;
- згідно ст. 24 Закону України «Про
звернення громадян», ст. 70 ЗУ № 796-ХІІ,
ст. 23 ЗУ «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соц. Захисту», ст. ст. 255 КАС
України, ст. 124 Конституції України, ст.
ст. 364, 365, 367, 382 КК України притягнути до
відповідальності голову Пенсійного
фонду України, директора пенсійного
забезпечення В. Машкіна: порушення ст.
19, 36, 60, 68 Конституції при здійсненні
повноважень, якими не керувався
- стягнути з відповідача на мою користь
200 мін. пенсій моральної шкоди;
- зобов'язати відповідача призначити
довічно пенсію згідно вимог ст. 50, 54, 67, 71
ЗУ № 796-ХІІ та ст. 13 Закону «Про статус
ветеранів Війни, гарантії їх соц.
- ... Зобов'язати ПФ України призначити
мені державну пенсію згідно ст. 54
Закону із фактичних відшкодувань, що не
можуть перевищувати 3000 крб. СРСР, але не
менше ніж - 10 мін. пенсій за віком -
- зобов'язати відповідача здійснити
призначення, перерахунок та виплату
пенсії згідно вимог Закону та за
рішеннями суду починаючи з 09.07.2007 р.».

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 жовтня 2013 року
позовну заяву ОСОБА_1 на підставі
статей 18, 108, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства України
повернуто позивачу.

Відповідно до ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 грудня 2013 року ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 жовтня 2013 року скасовано частково і
направлено справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

24 січня 2014 року справу передано на
розгляд судді Катющенку В.П.

Відповідно до частини першої статті 107
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
подана позовна заява особою, яка має
адміністративну процесуальну
дієздатність, чи має представник
належні повноваження (якщо позовну
заяву подано представником), чи
відповідає позовна заява вимогам,
встановленим статтею 106 цього Кодексу,
чи належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними), чи немає інших підстав для
повернення позовної заяви, залишення
її без розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено вимоги до позовної заяви, а
саме, у позовній заяві зазначаються: 1)
найменування адміністративного суду,
до якого подається позовна заява; 2) ім'я
(найменування) позивача, поштова
адреса, а також номер засобу зв'язку,
адреса електронної пошти, якщо такі є; 3)
ім'я (найменування) відповідача, посада
і місце служби посадової чи службової
особи, поштова адреса, а також номер
засобу зв'язку, адреса електронної
пошти, якщо такі відомі; 4) зміст
позовних вимог згідно з частинами
четвертою і п'ятою статті 105 цього
Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів; 5) у разі
необхідності - клопотання про
звільнення від сплати судового збору;
про звільнення від оплати правової
допомоги і забезпечення надання
правової допомоги, якщо відповідний
орган відмовив особі у забезпеченні
правової допомоги; про призначення
судової експертизи; про витребування
доказів; про виклик свідків, заява про
поновлення строку звернення до
адміністративного суду тощо; 6) перелік
документів та інших матеріалів, що
додаються. На підтвердження обставин,
якими обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а вразі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї
документи, враховуючи вимоги
Київського апеляційного
адміністративного суду, викладені в
ухвалі від 24 грудня 2013 року, суд прийшов
до наступних висновків.

Згідно пункту 1 частини першої статті 18
Кодексу адміністративного судочинства
України Окружним адміністративним
судам підсудні адміністративні справи,
у яких однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Позивачем у якості відповідача у
позовній заяві визначено Пенсійний
фонд України.

Разом з тим, пунктом четвертим частини
першої статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що місцевим загальним
судам як адміністративним судам
підсудні усі адміністративні справи
щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами
владних повноважень з приводу
обчислення, призначення, перерахунку,
здійснення, надання, одержання
пенсійних виплат, соціальних виплат
непрацездатним громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Реалізується вказана норма незалежно
від того, хто є відповідачем у таких
справах: орган державної влади чи орган
місцевого самоврядування, або й інший
суб'єкт, а також незалежно від
формулювання позовних вимог. Мова йде
про характер правовідносин.

При вирішенні цієї категорії спорів
місцеві загальні суди є
адміністративними судами у розумінні
пункту 2 статті 3 КАС України.

Таким чином, справи щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат
підсудні місцевим загальним судам як
адміністративним судам незалежно від
статусу відповідача. Відповідна
правова позиція висловлена в пункті 5
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 19
грудня 2011 року №8.

З огляду на наведене, позовні вимоги
ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в
частині: «зобов'язати відповідача
призначити довічно пенсію згідно вимог
ст. 50, 54, 67, 71 ЗУ № 796-ХІІ та ст. 13 Закону
«Про статус ветеранів Війни, гарантії
їх соц. Захисту»...; Зобов'язати ПФ
України призначити мені державну
пенсію згідно ст. 54 Закону із фактичних
відшкодувань, що не можуть
перевищувати 3000 крб. СРСР, але не менше
ніж- 10 мін. пенсій за віком - довічно;
зобов'язати відповідача здійснити
призначення, перерахунок та виплату
пенсії згідно вимог Закону та за
рішеннями суду починаючи з 09.07.2007 р.»
предметно не підсудні Окружному
адміністративному суду міста Києва, а
підсудні місцевому загальному суду як
адміністративному.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо:
«...визнати дії відповідача такими, що
не відповідають ст. ст. 1, 2, 3, 5, 10, 17
Закону України «Про державну службу»...;
визнати, що відповідач свідомо,
ціленаправлено на протязі років
позбавляв прав та свобод, честі і
гідності, та прав на пенсійне
забезпечення гарантоване державою...;
визнати, що не виконання рішень судів
роками, Законів не порушних, порушення
Конституційних прав - це злочин; згідно
ст. 24 Закону України «Про звернення
громадян», ст. 70 ЗУ № 796-ХІІ, ст. 23 ЗУ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соц. Захисту», ст. ст. 255 КАС України, ст.
124 Конституції України, ст. ст. 364, 365, 367,
382 КК України притягнути до
відповідальності голову Пенсійного
фонду України, директора пенсійного
забезпечення В. Машкіна: порушення ст.
19, 36, 60, 68 Конституції при здійсненні
повноважень, якими не керувався
відповідач», суд зазначає наступне.

Відповідно до статті другої
Кримінального процесуального кодексу
України завданнями кримінального
провадження є захист особи,
суспільства та держави від
кримінальних правопорушень, охорона
прав, свобод та законних інтересів
учасників кримінального провадження, а
також забезпечення швидкого, повного
та неупередженого розслідування і
судового розгляду з тим, щоб кожний, хто
вчинив кримінальне правопорушення, був
притягнутий до відповідальності в міру
своєї вини, жоден невинуватий не був
обвинувачений або засуджений, жодна
особа не була піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Частиною першою статті 17 зазначеного
Кодексу встановлено, що особа
вважається невинуватою у вчиненні
кримінального правопорушення і не може
бути піддана кримінальному покаранню,
доки її вину не буде доведено у порядку,
передбаченому цим Кодексом, і
встановлено обвинувальним вироком
суду, що набрав законної сили.

Відповідно до частини першої статті 24
Кримінального процесуального кодексу
України кожному гарантується право на
оскарження процесуальних рішень, дій
чи бездіяльності суду, слідчого судді,
прокурора, слідчого в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, питання вчинення
кримінального правопорушення,
наявності складу кримінального
правопорушення та притягнення до
відповідальності врегульовані
Кримінальним процесуальним кодексом
України та вирішуються у порядку
кримінального судочинства.

Крім того, позивач у позовній заяві в
обґрунтування дій (бездіяльності)
відповідача щодо невиконання судових
рішень посилається на рішення судів,
ухвалених за його позовами та
постанови про відкриття виконавчих
проваджень.

Зокрема, з доданих до позовної заяви
копії виконавчого листа Подільського
районного суду м. Києва та постанови
про відкриття виконавчого провадження
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві вбачається, що рішенням
зазначеного суду у справі № 2-а-1978/11 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва
зобов'язано зазначене Управління
перерахувати та виплатити позивачу,
починаючи з 25 травня 2010 року державну
пенсію та щомісячну додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Крім того, з доданої позивачем копії
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року у справі № 2-а-4150/11 вбачається, що
постанову Подільського районного суду
м. Києва від 25 квітня 2012 року залишено
без змін, й 25 червня 2013 року відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві відкрито виконавче
провадження по виконанню зазначеного
рішення суду, яким зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю за період з 20 жовтня 2009 року по
24 травня 2010 року включно з урахуванням
здійснених за цей період таких виплат.

Також позивачем додано копію постанови
Подільського районного суду м. Києва у
справі № 758/7100/13-а від 06 вересня 2013 року,
якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково: визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва щодо
перерахунку та виплати підвищення
пенсії у розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком та зобов'язано вказане
Управління здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату підвищення
пенсії у розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком з 01.12.2012 року, з
урахуванням раніше проведених виплат.

Суд звертає увагу, що відповідно до
частини першої статті 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно до частини четвертої статті
257 Кодексу адміністративного
судочинства України примусове
виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, статтею 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено порядок здійснення судового
контролю за виконанням судових рішень
в адміністративних справах.

Зокрема, частиною 9 вказаної статті
передбачено, що особа-позивач, на
користь якої ухвалено постанову суду,
має право подати до суду першої
інстанції заяву про визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою.

Таку заяву може бути подано протягом
десяти днів з дня, коли позивач
дізнався або повинен був дізнатись про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, але не пізніше дня
завершення строку пред'явлення до
виконання виконавчого листа, виданого
за відповідною судовою постановою.

Таким чином, визнання протиправними
рішень, дій чи бездіяльності, вчинених
суб'єктом владних повноважень на
виконання відповідної постанови суду
або порушення прав позивача,
підтверджених такою постановою,
здійснюється відповідним судом, який
ухвалив таке рішення.

З огляду на наведене, позивач у зв'язку
з невиконанням судових рішень має
право звернутися як у порядку,
визначеному Законом України «Про
виконавче провадження», так і до суду,
який ухвалив таке рішення, у порядку,
встановленому статтею 267 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Таким чином, позивач має уточнити
позовні вимоги щодо: «...визнати дії
відповідача такими, що не відповідають
ст. ст. 1, 2, 3, 5, 10, 17 Закону України «Про
державну службу»...; визнати, що
відповідач свідомо, ціленаправлено на
протязі років позбавляв прав та свобод,
честі і гідності, та прав на пенсійне
забезпечення гарантоване державою...;
згідно ст. 24 Закону України «Про
звернення громадян», ст. 70 ЗУ № 796-ХІІ,
ст. 23 ЗУ «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соц. Захисту», ст. ст. 255 КАС
України, ст. 124 Конституції України, ст.
ст. 364, 365, 367, 382 КК України притягнути до
відповідальності голову Пенсійного
фонду України, директора пенсійного
забезпечення В. Машкіна: порушення ст.
19, 36, 60, 68 Конституції при здійсненні
повноважень, якими не керувався
відповідач», зазначивши при цьому, й у
якому порядку останній звертається до
суду та чиї саме дії не відповідають ст.
ст. 1. 2, 3, 5, 10, 17 Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до частини 1 статті 108
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків.

Зазначені недоліки позовної заяви
повинні бути усунуті шляхом подання до
суду уточненої позовної заяви в
зазначеній частині позовних вимог, з
додержанням всіх вимог, встановлених
ст. 106 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без
руху, надавши строк для усунення
вказаних недоліків до 10 лютого 2014 року.

Згідно з частиною 2 статті 108 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо позивач усунув недоліки позовної
заяви у строк, встановлений судом, вона
вважається поданою у день первинного
її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 106, 108, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без
руху.

2.Встановити позивачу строк до 10 лютого
2014 року для усунення недоліків
позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки
недотримання вимог ухвали про
залишення позовної заяви без руху,
передбачені п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України.

4.Копію ухвали невідкладно надіслати
особі, що звернулася із позовною
заявою.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції у порядку та
строки, встановлені ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.П. Катющенко