Справа № 2а-12519/11
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Іванюта Т.Є.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2014 року
м. Київ

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області на постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 10 листопада 2011
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області про визнання
неправомірною відмову перерахунку
пенсії та зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом про визнання
бездіяльності відповідача
неправомірною та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області здійснити перерахунок і
виплату щомісячної доплати до пенсії
та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю відповідно до
положень ст.ст. 39, 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 10
листопада 2011 р. позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
відповідача та зобов'язано останнього
здійснити перерахунок і виплату
щомісячного підвищення до пенсії за
проживання в зоні посиленого
радіологічного контролю в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
згідно ст. 39 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а також провести
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком
та державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до положень ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
09 вересня 2011 року, з урахуванням раніше
проведених виплат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просив оскаржувану постанову
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 197 КАС України
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
постанова суду - підлягає залишенню без
змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має
статус особи потерпілої від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1-ї
категорії, інвалідом ІІ групи, при
цьому захворювання пов'язане з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС, крім того, постійно проживає на
території зони посиленого
радіологічного контролю, є непрацюючим
пенсіонером та отримує пенсію у
відповідача та часткову доплату за
шкоду, заподіяну здоров'ю, призначену у
відповідності до ст.ст. 39, 50, 54 Закону.

У відповідності до статті 49 Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 цього Закону
визначено, що державна пенсія особам,
віднесеним до категорії 1, та у зв'язку
із втратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
ІІ групи, щодо яких установлено зв'язок
із Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими 8 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам ІІ групи - у розмірі75%
мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
який набрав чинності 19 червня 2011 року,
доповнено прикінцеві положення
пунктом 4, згідно якого в 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

На виконання вимог вказаного закону
Кабінетом Міністрів України 06 липня 2011
року прийнято постанову №745, яка набула
чинності 23 липня 2011 року.

Таким чином, починаючи із зазначеної
дати застосуванню підлягають
положення вказаної постанови Кабінету
Міністрів України.

За таких обставин, враховуючи, що
позивач просив зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок і виплату
щомісячної доплати до пенсії та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю відповідно до положень ст.ст.
39, 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 09 вересня 2011
року, колегія суддів приходить до
висновку, що підстави для задоволення
позовних вимог відсутні, оскільки з
23.07.2011 року застосуванню підлягають
положення вказаної постанови Кабінету
Міністрів України.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що судом першої інстанції у ході
розгляду справи не було з'ясовано всі
фактичні обставини справи, у зв'язку з
чим останній допустив порушення норм
матеріального права.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
проте ухвалив рішення без додержання
норм матеріального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції є
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні постанови
порушено норми матеріального права. У
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу -
задовольнити, а постанову суду -
скасувати.

Керуючись ст.ст. 11, 160, 167, 183-2, 195, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від
10 листопада 2011 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області про визнання неправомірною
відмову перерахунку пенсії та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії - задовольнити, а постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 10 листопада 2011
р. скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 - відмовити повністю.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає у відповідності до ч. 10 ст.
183-2 КАС України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
А.Б. Беспалов

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Парінов А.Б.

Беспалов О.О.