Справа № 2-а-77013/11
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Дмитренко
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Файдюка В.В., Старової
Н.Е.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
управління Пенсійного фонду України в
м. Біла Церква Київської області на
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26.09.2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Біла Церква Київської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Біла Церква Київської
області про визнання дій протиправними
та стягнення недоплаченої державної
пенсії учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС та підвищення до пенсії
відповідно до ст.39 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26.09.2011 року позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
позові. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, віднесеною до 1
категорії, інвалідом ІІ групи
безстроково, що підтверджується
відповідним посвідченням та довідкою
МСЕК, захворювання позивача пов'язане з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
перебуває на обліку в УПФУ в м.Біла
Церква Київської області та отримує
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначену у відповідності до
ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі по тексту - Закон).

У відповідності до ст. 49 Закону пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

За змістом ст. 50 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1, інвалідам ІІ групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах - 75 відсотків мінімальної
пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що в усіх
випадках розмір пенсії для інвалідів 2
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Враховуючи вищевикладене, позивач має
право на одержання щомісячної
додаткової пенсії 75 % мінімальної
пенсії за віком, а розмір пенсії не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Всупереч ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу пенсія
виплачувалась відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530
відповідач не правомірно виплачував
пенсію в меншому розмірі, ніж це
передбачено чинним законодавством.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до однозначного висновку про
правомірність доводів суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на перерахунок та виплату пенсії
у розмірах, визначених ст.ст. 50, 54 ЗУ
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 39 Закону -
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Між тим, позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26
липня 1996 року.

Враховуючи, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має вищу
юридичну силу в порівняні з
вищезазначеною Постановою Кабінету
Міністрів України, а тому відповідач
неправомірно виплачував додаткову
пенсію в меншому розмірі, ніж це
передбачено ст. 39 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до ч. 2 статті 46
Конституції України - право громадян на
соціальний захист гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Виходячи з тлумачення зазначеної
норми, колегія суддів приходить до
висновку, що непередбаченість в
Бюджеті України коштів на здійснення
вказаних виплат не може позбавити
позивача права на їх отримання.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна
скарги підлягають залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Біла
Церква Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26.09.2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.