Справа № 822/4823/13-а
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4823/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського
В.К., при секретаріКоновчук Т.В. ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом Красилівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Хмельницькій області в
особі Старокостянтинівського
відділення до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, в якому просить стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суму
податкового боргу в розмірі 1369,02 грн.

Свій позов позивач мотивує тим, що
відповідач як платник податків
зобов'язаний сплачувати їх своєчасно
та в повному обсязі.

За відповідачем рахується податковий
борг по єдиному податку в сумі 1369,02
грн., з яких основного платежу 1369,02 грн.

Так як відповідач в порушення вимог
закону добровільно не сплатив
узгоджену суму податкового
зобов'язання у встановлені строки, тому
податковий борг необхідно стягнути з
відповідача примусово в сумі 1369,02 грн.,
на користь Державного бюджету України.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, хоча позивач був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи в установленому
законом порядку та подав до суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не
прибув, хоча був повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи належним
чином, заяви про розгляд справи за його
відсутності до суду не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позов підлягає задоволенню
з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач зареєстрований як фізична
особа-підприємець та відповідно до
статтей 15, 16 Податкового кодексу
України є платником податків, зборів і
зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу
України встановлено, що він регулює
відносини, які виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання це сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно розрахунку розміру
заборгованості сума податкового боргу
відповідача по єдиному податку
становить 1369,02 грн., який виник на
підставі невиконання грошового
зобов'язання згідно несплати по ставці
єдиного податку в розмірі 1369,02 грн.

Згідно вимог статті 2 Указу Президента
"Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" від 03.07.1998 року № 727/98
суб'єкти малого підприємництва -
фізичні особи мають право самостійно
обрати спосіб оподаткування доходів за
єдиним податком шляхом отримання
свідоцтва про сплату єдиного податку.

Відповідно до заяви фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності №
8011 від 24.09.2012 року, відповідача
переведено на спрощену систему
оподаткування з 01 жовтня 2012 року.

Згідно вказаних у заяві видів
діяльності, відповідач у відповідності
до пункту 291.4 статті 291 ПК України
належить до другої групи платників
податків.

Норми даної статті передбачають, що
суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень;

2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Відповідачем у заяві про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності №
8011 від 24.09.2012 року місцем здійснення
господарської діяльності було
визначено с. Самчики
Старокостянтинівського району
Хмельницької області.

Пунктом 293.7 статті 293 ПК України
визначено, що у разі здійснення
платниками єдиного податку першої і
другої груп господарської діяльності
на територіях більш як однієї
сільської, селищної або міської ради
застосовується максимальний розмір
ставки єдиного податку, встановлений
цією статтею для відповідної групи
таких платників єдиного податку.

Нормами пункту 293.2 статті 293 ПК України
передбачено встановлення фіксованих
ставок єдиного податку сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб-підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць: 1) для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати; 2) для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Пунктами 295.1-295.2 статті 295 ПК України
встановлено, що платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку, заяви щодо періоду
щорічної відпустки та/або заяви щодо
терміну тимчасової втрати
працездатності.

Виходячи з приписів даних норм
Старокостянтинівським відділенням
Красилівської МДПІ відповідачу, як
платнику єдиного податку було
нараховано авансовий внесок в розмірі
206,46 грн.

Проте, свої узгоджені зобов'язання зі
сплати єдиного податку відповідач не
виконав, внаслідок чого станом на 05.12.2013
року у нього утворилася заборгованість
в сумі 1369,02 грн., (квітень-жовтень 2013
року з урахуванням переплати в розмірі
76,20 грн).

Податковим боргом відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визнається сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Строки сплати податкового
зобов'язання встановлені статтею 57
Податкового кодексу України.

Так як відповідач не сплатив
узгодженої суми податкового
зобов'язання, таку суму грошового
зобов'язання необхідно вважати
податковим боргом.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.4, 59.5 статті
59 Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Працівниками позивача відповідачу
виставлялася податкова вимога № 853-17
від 06.09.2013 року на суму 956,10 грн., яка
вручена відповідачу 10.09.2013 року.

У разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума боргу
такого платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги, тобто направляти податкову
вимогу відповідачу після збільшення
йому податкового боргу в зв'язку із
проведеним нарахуванням на підставі
податкових повідомлень-рішень
необхідності не було.

Податковий борг відповідача
підтверджується заявою про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності,
копією податкової вимоги, розрахунком
суми позовних вимог та зворотнім боком
облікової картки платника податків.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України встановлено, що
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2
статті 95 Податкового кодексу України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
його недостатності-шляхом продажу
майна такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Також відповідно до пункту 95.4
статті 95 Податкового кодексу України
орган державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.

Так як відповідачем не сплачена
сума податкового боргу в розмірі 1369,02
грн., суд вважає за необхідне стягнути
його в примусовому порядку шляхом
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків і стягнення
коштів у рахунок погашення податкового
боргу за рахунок готівки, що належить
такому платнику податків.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та доведений
дослідженими доказами, тому його
необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 1, 14, 15, 16, 54, 56, 57, 58, 59, 87, 94, 95, 293, 295
Податкового кодексу України, статтями
9, 11, 71, 69, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 с. Самчики
Старокостянтинівського району
Хмельницької області на користь
Державного бюджету України податковий
борг в розмірі 1369,02 грн., (одну тисячу
триста шістдесят дев'ять гривень дві
копійки) шляхом стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків і стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу за рахунок
готівки, що належить такому платнику
податків.

В повному обсязі постанова суду буде
виготовлена 24.01.2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24
січня 2014 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський