Справа № 122/15537/13-а
Суддя: Кондрак Наталя Йосифівна
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 122/15537/13-а

29.01.14 м. Севастополь
Севастопольський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Кондрак Н.Й.,

суддів Щепанської О.А. ,

Курапової З.І.

секретар судового засідання
Беребесова П.В.

за участю сторін:

представник позивача, ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
довіреність № 172 від 13.07.13

представник відповідача,
Сімферопольської міської ради АР Крим -
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином та своєчасно, про причину неявки
суд не повідомив,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Залізничного районного
суду м. Сімферополь (суддя Гоцкалюк В.Д.)
від 25.10.13 у справі № 122/15537/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Сімферопольської міської ради АР
Крим (вул. Толстого, 15, м.Сімферополь,
Автономна Республіка Крим,95000)

про скасування рішення про відмову в
наданні дозволу розробки проекту
зелеустрою,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Залізничного районного
суду м. Сімферополь від 25.10.13 у справі №
122/15537/13-а в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Сімферопольської міської ради АР Крим
про скасування рішення про відмову в
наданні дозволу розробки проекту
землеустрою - відмовлено.

На зазначене судове рішення від
позивача надійшла апеляційна скарга, в
якій ставиться питання про його
скасування та ухвалення нового
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити. Доводи апеляційної
скарги мотивовані порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, погодження дозволу на
будівництво житлових будинків по
АДРЕСА_1, до числа яких входить
домоволодіння позивача, було отримано
ще в 1988 році відповідно до рішення
Сімферопольської міської ради № 240/9
від 07 липня 1988 року. Згідно цього
рішення, земельна ділянка площею 0,38 га
була надана молодіжному
житлово-будівельному кооперативу "Аіст
- 2", що має відображення на генеральному
плані м. Сімферополя 1988 року як
загальна прибудинкова територія
будинку АДРЕСА_1

У судовому засіданні представник
заявника апеляційної скарги підтримав
апеляційну скаргу у повному обсязі з
наведених в ній підстав. Інші учасники
процесу у судове засідання не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином та своєчасно, про причини неявки,
суд не повідомили.

Вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірні правовідносини між сторонами
виникли через відмову
Сімферопольської міської ради АР Крим
у наданні дозволу позивачу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 0,10
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Позиція відповідача мотивована тим, що
згідно наданої позивачем ситуаційної
схеми, через запитувану земельну
ділянку проходить проїзд загального
користування (дорога), крім того,
відповідно до генерального плану
забудови м. Сімферополя, запитувана
земельна ділянка передбачена під
будівництво багатоквартирного
житлового будинку з влаштуванням
внутрішньоквартального під'їзду та
об'єктів благоустрою.

Згідно статті 12 Земельного кодексу
України та статті 33 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" до
повноважень міських рад у галузі
регулювання земельних відносин
належить здійснення контролю за
використанням та охороною земель,
додержанням земельного та
екологічного законодавства,
розпорядження землями комунальної
власності.

Відповідно до положень статті 118
Земельного кодексу України в редакції,
яка діяла на момент виникнення спірних
правовідносин, відповідна місцева
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає заяву, і
в разі згоди на передачу земельної
ділянки у власність надає дозвіл на
розробку проекту її відведення.

Статтею 118 Земельного кодексу України
зазначено, що підставою відмови у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки, може бути
лише невідповідність місця
розташування об'єкта вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою, і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
благоустрою територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради № 111/5
від 8.04.1988 року дозволено молодіжному
житлово-будівельному кооперативу
«Аіст-2» здійснення проектно-пошукових
робіт для будівництва житлових
будинків на території між малосімейним
будинком АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради № 240/9 від 7.07.1988 року відведено
земельні ділянки. Згідно акту вибору та
обстеження земельної ділянки
здійснено вибір земельної ділянки
площею 0,38 га. Як вбачається зі списку
членів МЖБК «Аіст-2» в ньому значиться
ОСОБА_3. Рішенням виконавчого комітету
Київської районної ради м. Сімферополя
№ 165/1 від 28.05.1996 року затверджено акт
вводу в експлуатацію житлового будинку
по АДРЕСА_1 (секція № 5) ОСОБА_3 Таким
чином, ОСОБА_3 згідно вимог діючого на
той час законодавства набув права
власності на житловий будинок. Як
вбачається з договору дарування від
17.08.1996 року, ОСОБА_3 будинок по АДРЕСА_1,
який належав йому на праві власності на
підставі свідоцтва про право особистої
власності на будівлі, виданого на
підставі рішення Київського
райвиконкому м. Сімферополя за № 165/1
від 08.05.1996 року та зареєстрованого в БТІ
м. Сімферополя 27.06.1996 року під № 18779,
подарував позивачу. Згідно статті 30
Земельного кодексу України від 18.12.1990
року № 561-XII, що діяв на час відчуження
будинку, при переході права власності
на будівлю і споруду разом з цими
об'єктами переходить у розмірах,
передбачених статтею 67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення і, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження -
будівлі та споруди. У разі зміни
цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення.

Таким чином, позивач, маючи в
користуванні земельну ділянку, на якій
розміщено даний будинок, згідно норм
діючого земельного законодавства має
право переоформити право власності або
оренди на земельну ділянку, що
знаходиться у неї в користуванні. Крім
того, в плані зонування
будинковолодіння позивача зазначено.

Як вбачається з матеріалів справи, з
09.02.2012 року позивач ОСОБА_2 зверталась
до відповідача з заявами про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 0,10
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.
Рішенням № 628 від 26.02.2013 року 56 сесії УІ
скликання Сімферопольської міської
ради «Про питання регулювання
земельних відносин з громадянами» в
наданні дозволу відмовлено, оскільки
розміщення земельної ділянки не
відповідає генеральному плану м.
Сімферополя.

Як вбачається з протоколу комісії з
питань містобудування,
природокористування, екології та
земельних відносин Сімферопольської
міської ради № 82 від 21.01.2013 ОСОБА_2
відмовлено у наданні дозволу розробки
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки з тих
підстав, що відповідно до генерального
плану забудови м. Сімферополя, земельна
ділянка передбачена під будівництво
багатоквартирного житлового будинку з
влаштуванням внутрішньоквартального
під'їзду та об'єктів благоустрою.

У відповідності до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що
відповідачем не доведено
правомірність свого рішення. Зокрема,
не враховано вимог законодавства щодо
наявності у позивача права
переоформити право власності або
оренди на земельну ділянку, що
знаходиться у неї в користуванні в цих
розмірах. Крім того, спірне рішення не є
мотивованим, внаслідок чого неможливо
встановити, якій саме містобудівній
документації не відповідає розміщення
земельної ділянки та в чому воно
заключається. Ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15.01.2013 року
відповідач був зобов'язаний надати
заяву ОСОБА_2 про надання згоди на
складання проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельної
ділянки площею 0,10 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 з усіма доданими до
неї документами; рішення
Сімферопольської міської ради АР Крим
за результатами розгляду вказаної
заяви з документами, на підставі яких
воно прийняте; викопіювання з
містобудівної документації з
зазначенням місця розміщення
земельної ділянки, дозвіл на складання
проекту відведення якої ОСОБА_2 просить
надати. Дані документи надані не були, а
з наявних у матеріалах не вбачається
наявність доріг загального
користування на земельній ділянці,
дозвіл на виготовлення проекту
відведення якої просила надати
позивач.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. Зазначені критерії
одночасно є вимогами для суб'єкта
владних повноважень, який приймає
відповідне рішення, вчинює дії чи
допускає бездіяльність. Оскаржуване
рішення таким вимогам не відповідає.
Внаслідок чого підлягає визнанню
протиправним та скасуванню.

Крім того, з метою повного захисту прав
позивача та керуючись статтею 11 КАС
України колегія суддів вважає за
необхідне зобов'язати відповідача
повторно у встановленому статтею 118
Земельного кодексу України порядку
розглянути заяву позивача про надання
згоди на складання проекту землеустрою
щодо відведення у власність земельної
ділянки площею 0,10 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні. Зазначеним вимогам рішення
суду першої інстанції не відповідає.

Судове рішення ухвалено при неповному
з'ясуванню обставин, що мають значення
для справи, невідповідністю висновків
суду обставинам справи з порушенням
норм матеріального права, не може бути
визнаним законним і обґрунтованим і
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись статтями 11, 195-197,
пунктом 3 частини першої статті 198,
статтею 202, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Залізничного районного суду м.
Сімферополь від 25.10.13 у справі №
122/15537/13-а задовольнити.

Постанову Залізничного районного суду
м. Сімферополь від 25.10.13 у справі №
122/15537/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення № 628 від 26.02.2013 року 56 сесії УІ
скликання Сімферопольської міської
ради «Про питання регулювання
земельних відносин з громадянами» в
частині відмови в задоволенні заяви
ОСОБА_2 про надання згоди на складання
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 0,10
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Сімферопольську міську
раду повторно розглянути заяву ОСОБА_2
про надання згоди на складання проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 0,10
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України у
порядку та в строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст судового рішення
виготовлений 29 січня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
Н.Й. Кондрак

Судді підпис
О.А.Щепанська

підпис З.І.Курапова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Н.Й. Кондрак