Справа № 818/7668/13-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р.Справа № 818/7668/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання
Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 21.11.2013р. по справі № 818/7668/13-а

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"

до Сумської митниці Мінхододів

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
"Сумихімпром" ( далі - позивач)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Сумської митниці Міндоходів
( далі - відповідач) про скасування
рішення від 13.03.2013р. №805130000/2013/000051/1 про
коригування митної вартості товарів;
стягнення суми надмірно сплаченого
ПДВ в розмірі 439717,77грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013
року в задоволенні адміністративного
позову публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" до Сумської
митниці Міндоходів про скасування
рішення від 13.03.2013 року №805130000/2013/000051/1
про коригування митної вартості
товарів; стягнення суми надмірно
сплаченого ПДВ в розмірі 439717 грн. 77
коп., стягнення судового збору в
розмірі 2294 грн. - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
постанову суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивачем зазначено, що судом першої
інстанції неправильно застосовані та
порушено норми матеріального та
процесуального права. Таким чином,
скаржником зазначено, що суд першої
інстанції при вирішення справи невірно
застосував норми закону в зв'язку з
чим, оскаржувана постанова підлягає
скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги постанову суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що у
суду відсутні підстави для скасування
рішення Сумської митниці Міндоходів
від 13.03.2013 року №805130000/2013/000051/1 про
коригування митної вартості товарів;
стягнення суми надмірно сплаченого
ПДВ в розмірі 439717 грн. 77 коп., стягнення
судового збору в розмірі 2294 грн.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої
інстанції та знайшло своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду, 03 січня 2013 року між ПАТ
"Сумихімпром" (Покупець) та ЗАТ
"Білоруська калійна компанія"
(Продавець) укладено контракт №2013-0004,
відповідно до якого Продавець
зобов'язується поставити калій
хлористий на умовах поставки БАР
кордон Білорусь/Україна (а.с.8-15).

Додатковою угодою №2 від 30.01.2013р. до
контракту №2013-0004 сторони визначили
загальну кількість товару що
постачається - 9 000 тон метричних, ціну
за 1 тону метричну - 365 доларів США,
загальну вартість товару - 3285000 доларів
США, період відвантаження лютий -
березень 2013 року, а також порядок
розрахунків - оплата за товар
здійснюється в євро (сторони
використовують курс конверсії долар
США/євро, встановлений Європейським
центральним банком) (а.с.18).

Також, як вбачається з матеріалів
справи на виконання умов контракту, у
період з 28.02.2013 по 08.03.2013 ЗАТ "Білоруська
калійна компанія" на адресу ПАТ
"Сумихімпром" відвантажено 4000тн. калію
хлористого.

13.03.2013 року позивачем, подана митна
декларація (МД) №805130000/2013/002622, згідно
якої було заявлено до декларування
калій хлористий дрібний рожевий (ГОСТ
4568-95) сорт І, вагою 4 000 тн., вартістю 1 460
000,00 доларів США (курс валюти 7.993)
(а.с.88-91).

Також, як встановлено судом першої
інстанції, митна вартість
вищевказаного товару визначалась
позивачем за методом 1, відповідно до
ст. 57 Митного кодексу України, за ціною
договору щодо товару, який
імпортується (365 доларів США за 1
метричну тону).

Сумською митницею прийнято рішення
№805130000/2013/000051/1 про коригування митної
вартості товарів, другорядним методом -
за ціною договору щодо ідентичних
товарів, та видано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів комерційного
призначення №805130000/2013/00042 (а.с.99-100, 101-106).

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що відповідно до вимог ст.49
Митного кодексу (МК) України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Як вбачається з матеріалів справи, за
умовами контракту №2013-0004 (пункт 10 (а)
покупець повинен здійснити попередню
оплату не пізніше ніж за 5 днів від
відвантаження товару банківським
переказом 100% вартості партії товару на
підставі рахунку продавця.

В рахунках - фактурах від 28.02.2013р. №166-180,
від 07.03.2013р. № 184-199, від 08.03.2013р. №200, від
07.03.2013р. № 201-205, від 06.03.2013р. № 206-213, від
07.03.2013р. №214, від 08.03.2013р. №215-228 також
міститься інформація щодо
необхідності здійснення розрахунку
покупця за товар впродовж 5 банківських
з дати відвантаження.

Тобто, на момент подання митної
декларації до митного оформлення
оплата за товар повинна бути вже
здійснена.

Проте, на момент подачі відповідної МД
будь-яких платіжних документів
декларантом позивача до митного органу
не подано, що є порушенням п.2 ч.2 ст.53 МК
України.

У відповідності до ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
зокрема, є: декларація митної вартості
та документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські, платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
якщо рахунок сплачено, то обов"язковим
документом, який підтверджує митну
вартість товарів є банківські,
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару.

Як вбачається з матеріалів справи на
виконання вимог митниці, позивачем
були надані відповідні документи, у
тому числі платіжні доручення № 96, №101,
№104.

При дослідженні даних документів
встановлено, що оплата за платіжним
дорученням № 96 від 05.03.2013 року
здійснювалось на підставі контракту №
2013-0004 від 03.01.2013 та рахунків - фактур
№139-154 від 27.02.2013 року. При цьому,
рахунки-фактури за №№139-154 відсутні у
переліку документів, поданих
декларантом до митного оформлення.

Таким чином, вказане платіжне
доручення не має жодного відношення до
оплати товару, що був пред"явлений до
розмитнення. Платіжні доручення №101,
№104 також не підтверджують числові
значення складових митної вартості
задекларованих товарів.

Відповідно до ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1. основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2. другорядні:а) за ціною договору
щодо ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МК України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Відповідно до ч. 3 статті 53 МК України
передбачено, що в разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;рахунки про
здійснення платежів третім особам на
користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно ст.54 МК України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу.

Аналіз викладеного свідчить, що
позивачем, в порушення вимог ст.53 МК
України, були надані не всі відомості,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості
задекларованих товарів.

У відповідності до вказаних вимог
Митного кодексу України, відповідач
прийняв рішення про коригування митної
вартості товарів від 13.03.2013 №
805130000/2013/000051/1. За цим рішенням митний
орган використав другорядний метод
визначення митної вартості - за ціною
договору щодо ідентичних товарів.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" - необґрунтовані,
безпідставні та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на вищевикладене, постанова
суду ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013р. по
справі № 818/7668/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М.
Кононенко З.О. Повний текст ухвали
виготовлений 27.01.2014 р.