Справа № 810/4871/13-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/4871/13-а Головуючий
у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Пилипенко О.Є.,

суддів: Глущенко Я.Б.
та Шелест С.Б.,

при секретарі Грабовській
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Плисецький
гранітний кар'єр" на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі за адміністративним
позовом Київського обласного
відділення фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Плисецький
гранітний кар'єр" про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2013 року позивач - Київське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів звернувся до
Київського окружний адміністративного
суду з адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Плисецький
гранітний кар'єр" про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, в якому просив стягнути з
відповідача на користь Київського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 17298,86 грн. та пеню за порушення
термінів сплати адміністративно -
господарських санкцій у розмірі 487,86
грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року та прийняти нову, якою залишити
позовну заяву відповідача без
задоволення. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що при ухваленні
постанови суду першої інстанції були
порушені норми матеріального права.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Плисецький
гранітний кар'єр" - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 25
вересня 2013 року - залишити без змін,
виходячи із наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі, суд
першої інстанції виходив з того що,
відповідно до Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України; - відповідачем не вжито усіх
вищезазначених заходів для
працевлаштування інвалідів, а отже
застосування до нього
адміністративно-господарських санкцій
є обгрунтованим та таким, що
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено колегією суддів, 05
лютого 2013 року відповідач подав до
Київського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів звіт про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2012 рік (форма 10-ПІ) в якому
зазначено, що середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу становить 88 осіб, з
них: середньооблікова кількість
штатних працівників, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність - 3 осіб; кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог статті 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" - 3
осіб; фонд оплати праці штатних
працівників складає 1522,3 грн. та
середньорічна заробітна плата
штатного працівника складає 17300 грн.

Однак, відповідно до розрахунку
позивача кількість робочих місць,
призначених для забезпечення
працевлаштування інвалідів,
відповідно до 4% нормативу, осіб (88*0,04=4),
тобто кількість незайнятих робочих
місць, призначених для забезпечення
працевлаштування інвалідів 1 чоловік.

Так, за порушення нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів
відповідач зобов'язаний сплатити на
користь Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 17298,86 грн. та пеню у розмірі
487,86 грн.

Згідно наданого позивачем листа
Васильківського районного центру
зайнятості від 02.09.2013 за вих. №814/03,
відповідач у 2012 році не подавав звіти
форми №3-ПН "Звіт про наявність
вакансій".

Оскільки в добровільному порядку
відповідач суму заборгованості та пені
не сплатив, позивач звернувся до суду з
метою стягнути кошти.

Обговорюючи правомірність заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України
«Про основи захищеності інвалідів в
Україні» підприємства, установи,
організації, фізичні особи, які
використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31.01.2007 року N 70 "Про реалізацію
статей 19 та 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" затверджено «Порядок
зарахування кількості робочих місць
для працевлаштування інвалідів до
нормативу таких робочих місць у
господарських об'єднаннях, до складу
яких входять підприємства громадських
організацій інвалідів» відповідно до
якого зарахування кількості робочих
місць для працевлаштування інвалідів
до нормативу таких робочих місць у
господарському об'єднанні та
підприємствах, що входять до його
складу, здійснюється відповідно до
Інструкції щодо заповнення форми N 10-ПІ
(річна) "Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів",
затвердженої наказом Мінпраці від 10
лютого 2007 р. N 42.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції щодо
заповнення форми N 10-ПІ (річна) "Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів" форма N 10-ПІ (річна) "Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів" (далі - звіт), що заповнюється
за рік, поширюється на всі
підприємства, установи і організації, у
тому числі підприємства громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю, у
яких працює за основним місцем роботи
від 8 і більше осіб.

Звіт складається роботодавцями щороку
і до 1 березня, наступного після
звітного періоду, подається або
надсилається рекомендованим листом за
місцем їх державної реєстрації
відділенню Фонду соціального захисту
інвалідів.

У відповідності до п. 3.1., 3.2. Інструкції
у рядку 01 відображається
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу за рік,
яка визначається відповідно до пункту
3.2 Інструкції зі статистики кількості
працівників, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 28.09.2005 N 286 та зареєстрованої
Міністерством юстиції України 30.11.2005 за
N 1442/11722 (із змінами).

У рядку 02 відображається
середньооблікова кількість штатних
працівників за рік, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність.

У рядку 03 відображається кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених роботодавцем, відповідно до
нормативу робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інвалідів, установленого статтею 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні".

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
встановлено норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів у розмірі
чотирьох відсотків середньооблікової
чисельності штатних працівників
облікового складу за рік, а якщо працює
від 8 до 25 осіб, - у кількості одного
робочого місця.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи Звіту про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2012 рік
(форма № 10-ПІ), середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу у відповідача
складає 88 осіб. У зв'язку з цим,
відповідно до статті 19 Закону України
№ 875-XII для відповідача норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів становить 4 місця.

Таким чином, відповідач повинен був
працевлаштувати у 2012 році 4 інваліда, у
той час як фактично у нього працювало 3
особи, яким відповідно до
законодавства встановлено
інвалідність.

Відповідно до ч.8 ст. 69 Господарського
кодексу України підприємство з правом
найму робочої сили забезпечує
визначену відповідно до Закону
кількість робочих місць для
працевлаштування, зокрема інвалідів.
Відповідальність підприємства за
невиконання даної норми
встановлюється законом.

Так, статтею 20 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів» підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Окрім того, варто зазначити, що в
обов'язок суб'єктів підприємницької
діяльності входить не лише виділення
та створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів, а й
обов'язок по надаванню державній
службі зайнятості інформації,
необхідної для організації
працевлаштування інвалідів, і звітів
до Фонду соціального захисту інвалідів
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з листа Васильківського
районного центру зайнятості від 02.09.2013
за вих. №814/03, відповідач у 2012 році не
подавав звіти форми №3-ПН "Звіт про
наявність вакансій", в результаті чого,
центр зайнятості був позбавлений
можливості направити інвалідів для
працевлаштування у відповідача.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дельта Плюс Україна"
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 05 квітня 2011 року - без
змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Плисецький гранітний кар'єр" -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Є. Пилипенко

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.