Справа № 2а-1017/7675/11
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1017/7675/11
Головуючий у 1-й інстанції: Чирка С.С.
Суддя-доповідач: Мацедонська
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України у
Миронівському районі Київської
області на постанову Миронівського
районного суду Київської області від 21
липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України у
Миронівському районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,-

встановив:

14 червня 2011 року позивач звернувся до
Миронівського районного суду
Київської області з позовом до
Управління Пенсійного Фонду України у
Миронівському районі Київської
області про визнання дій відповідача
щодо відмови у призначенні,
перерахунку та виплаті державної
пенсії по 2 групі інвалідності
пов'язаної з впливом аварії на
Чорнобильській АЕС та додаткової
пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю
внаслідок Чорнобильської катастрофи у
розмірах передбачених нормами ст.ст.50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними;
зобов'язання відповідача провести з 25
травня 2011 року призначення,
перерахунок та виплатити
заборгованість, а також проводити
щомісячно нарахування та виплату
пенсії по 2 групі інвалідності,
пов'язаної з впливом аварії на
Чорнобильській АЕС в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду заподіяної
здоров'ю внаслідок Чорнобильської
катастрофи у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, встановлених ст.ст.50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Миронівського районного
суду Київської області від 21 липня 2011
року позовні вимоги позивача до
Управління Пенсійного Фонду України у
Миронівському районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії задоволено, а саме: визнано дії
відповідача по відмові здійснити
перерахунок та виплату пенсій позивачу
у відповідності до ст.ст.50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 25 травня 2011 року неправомірними;
зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплату щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із розрахунку 75% мінімальної пенсії за
віком, встановленої ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» починаючи з 25
травня 2011 року; зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату позивачу щомісячної державної
пенсії відповідно до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком,
встановленої у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, на момент виплати,
починаючи з 25 травня 2011 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного Фонду
України у Миронівському районі
Київської області, подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та постановити нову , якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають залишенню без задоволення,
а постанова суду - без змін з таких
підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що на користь позивача
необхідно здійснити перерахунок та
виплату відповідно до ст. ст. 50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України «
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України у
Миронівському районі Київської
області, визнаний інвалідом 2 групи
захворювання, пов'язаного з впливом
аварії на ЧАЕС, віднесений до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що підтверджується довідкою МСЕК серії
МСЕ №043304 та посвідченням серії НОМЕР_1,
виданим Київською обласною Радою 30
червня 1995 року.

У відповідності до ст. 49 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам IІ
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановлено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Всупереч ст. ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
Постанов Кабінету Міністрів України №1
від 03 січня 2002 року та № 530 від 28 травня
2008 року, а не в кратному відношенні до
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають ст.ст. 50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанови Кабінету
Міністрів України, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Зі змісту ст.ст. 50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсій за
основу їх нарахування береться
мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до однозначного висновку про
обгрунтованість висновків суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на перерахунок пенсії та
додаткової пенсії в розмірі,
передбаченому ст.ст. 50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України у
Миронівському районі Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Миронівського районного
суду Київської області від 21 липня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М. Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.