Справа № 750/10423/13-а (2-а/750/1104/13)
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Жук М.І.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові на постанову Деснянського
районного суду міста Чернігова від
06.12.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в місті Чернігові про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до Деснянського
районного суду міста Чернігова з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Чернігові про визнання дій
протиправними щодо відмови у
призначенні пенсії та зобов'язати
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах за списком № 2,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року.

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 06.12.2013 року
позов задоволено,

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та постановити
нову, якою задовольнити позовні вимоги.
В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування судового
рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач працював у період з 28.09.1983 року
по 31.12.1991 року на Чернігівській фабриці
гумо - технічних виробів на посадах, що
дають право на пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2.

Дані обставини підтверджуються:

- трудовою книжкою НОМЕР_1 від 02.08.1979
року;

- довідкою № 112 від 22.08.2013 року , де
зазначено, що позивач за період з 28.09.1983
року по 31.12.1991 року виконував роботи
безпосередньо у виробництві засобів
хімічного захисту за посадою швачка,
яка передбачена Списком № 2 розділом 11
підрозділом 1 пунктом 4 Постанови ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Згідно ст. 62 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Відповідно до п. «б» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
№1788-Х11 від 05.11.1991 року, право на пенсію
за віком на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за Списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України і за результатами
атестації робочих місць: жінки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених шкідливих роботах.
Працівники, які мають не менше половини
стажу роботи з шкідливими і важкими
умовами праці, пенсії на пільгових
умовах призначаються із зменшенням
віку, передбаченого ст.12 цього закону,
на один рік за кожні два роки такої
роботи (жінкам).

Частина 3 статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлює, що
порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах зі шкідливими і
важкими умовами праці, передбачений
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбаченими
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Згідно Порядку застосування Списків №
1 і № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах,
затвердженому наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року № 383, при
визначенні права на пенсію зі віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
При цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї
посади чи професії до Списків.

Виходячи з обставин, які викладені
вище, колегія судів приходить до
аналогічно з судом першої інстанції
висновку, що діями відповідача було
порушено право позивача на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах за
списком № 2, оскільки позивач працював
у шкідливих умовах праці, а саме
виконував роботи безпосередньо у
виробництві засобів хімічного захисту.

Посилання апелянта на те, що судом І
інстанції неправомірно встановлено
дату з якої відповідача зобов'язано
призначити пенсію на пільгових умовах,
колегією суддів сприймається критично,
оскільки у випадку призначення пенсії,
зазначення початкової дати є
обов'язковою умовою для належного
виконання рішення суду, в противному
випадку виникнуть труднощі при
виконанні такого рішення.

Крім того, ухвалою Деснянського
районного суду міста Чернігова від
18.12.2013 року було виправлено допущену
описку та замінено дату з 11.04.2012 року на
19.09.2013 року.

Доводи відповідача, що судом І
інстанції неправомірно застосовано
при вирішенні даної справи ст. 100 ЗУ
«Про пенсійне забезпечення», колегією
суддів не приймається до уваги,
оскільки при вирішенні даної справи,
судом І інстанції було встановлено, що
позивач на день введення в дію Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
мав стаж на роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, а тому
судом І інстанції правомірно було
застосовано раніше діюче
законодавство, так як того вимагає ст.
100 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Також Деснянським районним судом міста
Чернігова правомірно зауважено, що ст.
100 вказаного Закону не передбачає такої
умови нарахування пенсії як те, що
працівник після вступу Закону в дію, не
повинен був працювати на роботах зі
шкідливими та важкими умовами праці.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
- залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного
суду міста Чернігова від 06.12.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.