Справа № 823/4082/13-а
Суддя: Р.В. Холод
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
справа № 823/4082/13-а

м. Черкаси

15 год. 37 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Холода Р.В.,

при секретарі судового засідання -
Гоголевій Ю.В.,

за участю:

представника позивача - Бублика Я.В. (за
довіреністю),

представника відповідача - Бакалини
В.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Блу Оіл Компані» до
Тальнівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Блу Оіл Компані»
звернулося до Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просить скасувати податкові
повідомлення-рішення від 10.12.2013р.
№ та №.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що
відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«Блу Оіл Компані» з питань дотримання
вимог податкового законодавства щодо
здійснення господарських операцій з
ТОВ «Вторметекспорт» за період з
01.08.2013р. по 31.08.2013р. За результатами
проведеної перевірки Тальнівською
ОДПІ 05.12.2013р. складено акт №49/22/36778252,
відповідно до якого виявлено порушення
позивачем вимог п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого за твердженням
відповідача позивачем занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 40005,00грн. Так, на підставі
вказаного акту перевірки Тальнівською
ОДПІ 10.12.2013р. прийнято податкові
повідомлення-рішення № та
№, якими позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання та зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість. Позивач
вважає, що дані податкові
повідомлення-рішення винесені з
порушенням норм діючого податкового
законодавства, а тому підлягають
скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача позов не
визнав та в обґрунтування заперечень
проти позовних вимог зазначив, що
порушення, виявлені під час перевірки
та зафіксовані в акті перевірки, є
реальними та підтверджуються наявними
у матеріалах справи доказами. Дані
порушення пов'язані з тим, що
підприємством було безпідставно
сформовано податковий кредит у
періоді, що перевірявся, за рахунок сум
податку на додану вартість по
податковій накладній виписаній ТОВ
«Вторметекспорт», оскільки під час
проведення перевірки не встановлено
факту передачі товарів від продавця
(ТОВ «Вторметекспорт») до покупця
(позивача), у зв'язку з відсутністю
актів приймання передачі товару,
довіреностей та належним чином
оформлених товарно-транспортних
накладних, що підтверджують факт
переміщення товарів.

На підставі вищезазначеного
представник відповідача просив суд у
задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до копії витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, товариство
з обмеженою відповідальністю «Блу Оіл
Компані», ідентифікаційний код 36778252,
зареєстроване 21.04.2011р. Маньківською
районною державною адміністрацією
Черкаської області, як юридична особа.

Тальнівською об'єднаною державною
податковою інспекцією проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «Блу Оіл Компані» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
господарських відносин з ТОВ
«Вторметекспорт» за період з 01.08.2013р. по
31.08.2013р.

За результатами зазначеної перевірки
відповідачем було складено акт від
05.12.2013р. №49/22/36778252.

Перевіркою встановлені порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, зокрема:

п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в періоді, що
перевірявся на загальну суму 26670,00грн.,
у тому числі за серпень 2013 року та
завищено від'ємне значення різниці
поточного звітного періоду з податку
на додану вартість в сумі 12847,00грн.

На підставі даного акту перевірки
відповідачем були прийняті
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення від 10.12.2013р.
№, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 26670,00грн. за
основним платежем, та нараховано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
13335,00грн. та №, яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 12847,00грн.

Не погоджуючись з податковими
повідомленнями-рішеннями, позивач
звернувся до суду з позовом про
скасування вищевказаних податкових
повідомлень-рішень, в зв'язку з тим, що
вони суперечать нормам податкового
законодавства.

Як вбачається з акту перевірки від
05.12.2013р. №49/22/36778252 та матеріалів справи,
під час перевірки ТОВ «Блу Оіл Компані»
використано договір купівлі-продажу
№207/13-С від 02.07.2013р., податкова накладна,
видаткова накладна, рахунки,
банківські виписки,
товарно-транспортна накладна.

Так, у серпні 2013 року позивачем до
складу податкового кредиту було
включено податкову накладну від
17.07.2013р. №257 на загальну суму 237104,00грн., в
тому числі ПДВ в сумі 39517,33грн. на
придбання сої в кількості 42,34 тонн, що
отримана від ТОВ «Вторметекспорт».

Відповідно п. 4 договору
купівлі-продажу від 02.07.2013р. №207/13-С
товар передається згідно з умовами СРТ
- склад зазначений покупцем.

На підтвердження перевезення товару
(сої) оформлено товарно-транспортну
накладну від 17.07.2013р. №1623 12 ААГ.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків регулюються
Податковим кодексом України від
02.12.2010р. № 2755-VI (надалі за текстом -
Кодекс).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Кодексу для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством. Платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 14.1.181 Кодексу передбачено,
що податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначену згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1 «а» ст. 198 Кодексу визначено,
що право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 вказаного Кодексу
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, яка відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату вартості
товарів/послуг, або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджується податковою накладною.

Відповідно пункту 198.3 вказаного
Кодексу податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 вказаного Кодексу
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу).

За змістом вказаних приписів правові
наслідки у вигляді виникнення права
платника податку на податковий кредит
наступає за умови фактичного
здійснення господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг), їх
підтвердження первинними документами
бухгалтерського обліку та податковими
накладними.

Статтею 1 Закону «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV (у
подальшому - Закон №996) визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи мають силу
первинного документа тільки у разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Порядок перевезення вантажів
автомобільним транспортом та
оформлення вантажів для перевезень
врегульовано Правилами перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.1997р №363, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.02.1998 р.
за № 128/2568 (далі по тексту Правила).

Відповідно до пункту 11 Правил
товарно-транспортна накладна - це
комплект юридичних документів, на
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу
та є єдиним для всіх учасників
транспортного процесу юридичним
документом, що призначений для
списання товарно-матеріальних
цінностей, обліку на шляху їх
переміщення, оприбуткування,
складського, оперативного та
бухгалтерського обліку, а також для
розрахунків за перевезення вантажу та
обліку виконаної роботи; подорожній
лист - первинний документ про облік
вантажних автомобільних перевезень, що
всебічно характеризує роботу
автомобіля і водія з моменту їх виїзду
з автотранспортного підприємства і до
повернення на підприємство.

Підпунктом 11.1 Правил визначено, що
основними документами на перевезення
вантажів є товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобіля.

Відповідно до підпункту 11.3 правил
дорожній лист вантажного автомобіля є
документом, без якого перевезення
вантажів не допускається.

Відповідно до підпункту 11.7 Правил
перший екземпляр товарно-транспортної
накладної залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Типові форми товарно-транспортної
накладної №1-ТН на перевезення
вантажів автомобільним транспортом
затверджена наказом Мінтрансу,
Мінстату України від 29.12.1995р. №488/346, що
був чинним на час здійснення
господарської операції з купівлі сої.

У товарно-транспортній накладній
зазначаються автопідприємство,
замовник, вантажовідправник,
вантажоодержувач, пункт навантаження,
пункт розвантаження, автомобіль,
відомості про вантаж, зокрема,
найменування, кількість та ціна, які є
істотними умовами договору.

Відтак, при здійсненні господарських
операцій з отримання транспортних
послуг первинними документами
бухгалтерського обліку є
товарно-транспортні накладні та
подорожні листи.

У листі Вищого адміністративного суду
України від 2 червня 2011 року №742/11/13-11
наголошено на тому, що для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, тобто достовірні первинні
документи. Також у листі визначено
приблизний перелік обставин, які
можуть указувати на відсутність
відповідної господарської операції.

Судам належить звертати особливу увагу
на дослідження обставин реальності
здійснення господарських операцій
платника податку, на підставі яких
таким платником були сформовані дані
податкового обліку. При цьому, приймати
на підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.

Тому, предметом доказування у даній
справі є обставини, що підтверджують
або спростовують фактичне здійснення
господарської операції позивача і його
контрагента, а також наявності
відповідних документів, виписаних його
контрагентом відповідно до вимог
чинного законодавства.

На підтвердження здійснення
господарської операції між позивачем
та ТОВ «Вторметекспорт» до матеріалів
справи додано договір купівлі-продажу
№207/13-С від 02.07.2013р., видаткову накладну
№927 від 17.07.2013р., податкову накладну №257
від 17.07.2013р. та товарно-транспортну
накладну №1623 12ААГ від 17.07.2013р.

При дослідженні товарно-транспортної
накладної судом встановлено, що дана
товарно-транспортна накладна не
містить таких обов'язкових реквізитів,
як: прізвище, ім'я по-батькові водія, що
здійснював перевезення; пункт
навантаження товару; номерний знак
причепа до автомобіля, яким
здійснювалось перевезення. Разом з тим,
прийом вантажу підтверджується лише
підписом посадової особи
вантажоодержувача без зазначення
посади, прізвища, ім'я та по-батькові
посадової особи вантажоодержувача, а в
адресі пункту розвантаження зазначено
лише с. Добра.

Крім того, під час розгляду справи
судом досліджено прошиту,
пронумеровану та скріплену печаткою
ТОВ «Блу Оіл Компані» книгу
відважувань на вантажі, що ввозяться і
вивозяться через автомобільні ваги
позивача.

Відповідно до записів книги, 17.07.2013р.
від ТОВ «Вторметекспорт» автомобілем
за державним номерним знаком 20650 КМ
ввезено сою вагою брутто - 59690кг. Хоча в
товарно-транспортній накладній від
17.07.2013р. №1623 12 ААГ зазначено масу брутто
52,94 тонни та автомобіль з державним
номерним знаком - 20638 КМ.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що на складі покупця
прийом товару здійснював комірник
ОСОБА_3, якого притягнуто до
дисциплінарної відповідальності за
недбале ставлення до своїх службових
обов'язків, які виявились у
невідповідності даних внесених ОСОБА_3
з товарно-транспортної накладної до
книги відважувань на вантажі, що
ввозяться і вивозяться через
автомобільні ваги позивача.

Крім того, представник позивача
пояснив, що перевезення сої в кількості
52,94 тонни здійснювалось автомобілем з
напівпричепом.

Суд також звертає увагу, що відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України «Про проїзд великогабаритних
та великовагових транспортних засобів
автомобільними дорогами, вулицями та
залізничними переїздами» від 18 січня
2001р. №30, рух транспортних засобів та їх
составів загальною масою до 40 тонн
включно, якщо вони не є
великогабаритними, і контейнеровозів
загальною масою до 46 тонн включно та
заввишки від поверхні дороги до 4,35
метра включно (на встановлених
Укравтодором, Укртрансінспекцією і
департаментом Державтоінспекції МВС
маршрутах, які погоджено з
організаціями, зазначеними в пунктах 9 -
13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Таким чином, перевезення 52,94 тонни сої
повинно здійснюватись великоваговим
транспортним засобом з наданням
відповідного дозволу
Державтоінспекції.

Разом з тим, в судовому засіданні
представник позивача не зміг надати
пояснення з приводу отримання
відповідного дозволу та зазначив, що не
з'ясовував вказаної обставини.

Відтак, товарно-транспортна накладна,
як первинний документ бухгалтерського
обліку, що підтверджує здійснення
господарських операцій з
купівлі-продажу (поставки) товару, є
одним із основних доказів, на підставі
якого суд може прийти до висновку, що
ТОВ «Вторметекспорт» здійснило
поставку сої на користь позивача.

Беручи до уваги вищевказане,
товарно-транспортна накладна від
17.07.2013р. №1623 12 ААГ, яка містить недоліки
в оформленні, не може бути належним
доказом того, що поставка вказаного
товару була здійснена на склад,
зазначений покупцем відповідно з
умовами СРТ згідно договору
купівлі-продажу №207/13-С від 02.07.2013р.

Отже, наведені обставини та досліджені
судом документальні докази у їх
сукупності суд вважає достатніми для
висновку про те, що господарські
операції з поставки сої не мали
товарного (реального) характеру,
придбання таких товарів оформлено лише
документально без мети на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені податковими накладними,
оскільки позивачем, на думку суду, не
доведено фактичне придбання сої від
ТОВ «Вторметекспорт».

Тому, суд приходить до висновку, що
податкові повідомлення-рішення від
10.12.2013р. № та №, якими
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, а також нараховано штрафні
(фінансові) санкції є правомірним та не
підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимогах повністю.

Керуючись ст. ст. 14, 160-163, 167, 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Блу Оіл Компані»
(ідентифікаційний код - 36778252) на користь
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1479 (одна тисяча
чотириста сімдесят дев'ять) грн. 62 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд за правилами, встановленими
ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Р.В. Холод

повний текст постанови
виготовлено 24.01.2014р.