Справа № 2а/0309/7821/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м.
Київ К/800/20152/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області до Відділу
державної виконавчої служби
Любешівського районного управління
юстиції про скасування постанови про
стягнення виконавчого збору,

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області на постанову Любешівського
районного суду Волинської області від 5
листопада 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 5 березня 2013
року,

встановив:

У жовтні 2012 року Управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області (далі - УПФУ в
Любешівському районі) пред'явило позов
про скасування постанови Відділу
державної виконавчої служби
Любешівського районного управління
юстиції (далі - ВДВС Любешівського
районного управління юстиції) від 15
жовтня 2012 року про стягнення
виконавчого збору.

Позов обґрунтувало тим, що постанова
ВДВС Любешівського районного
управління юстиції від 15 жовтня 2012 року
про стягнення з позивача виконавчого
збору в сумі 1360 грн є незаконною,
оскільки виконавче провадження з
виконання постанови Любешівського
районного суду Волинської області від 8
листопада 2007 року було закінчено 15
квітня 2009 року і в державного виконавця
не було підстав для його відновлення.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 5 листопада
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 5 березня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі УПФУ в
Любешівському районі просить
скасувати прийняті судові рішення.
Скаргу обґрунтовує доводами,
аналогічними викладеним у позовній
заяві.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що постановою
Любешівського районного суду
Волинської області від 8 листопада 2007
року зобов'язано УПФУ в Любешівському
районі підвищити ОСОБА_4 пенсію на 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
починаючи з 9 липня 2007 року, та
здійснювати подальшу виплату пенсії у
розмірах, передбачених законом, про що
було видано виконавчий лист від 10
березня 2009 року № 2-а-101.

16 березня 2009 року підрозділом
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Волинській області на підставі
вказаного виконавчого листа відкрито
виконавче провадження і надано УПФУ в
Любешівському районі строк для
добровільного виконання.

Постановою від 14 квітня 2009 року
виконавче провадження закінчено у
зв'язку з виконанням рішення суду в
наданий для добровільного виконання
строк в частині платежів за період до
квітня 2009 року.

9 серпня 2011 року державним виконавцем
ВДВС Любешівського районного
управління юстиції знову було відкрите
виконавче провадження за цим же
виконавчим листом і надано УПФУ в
Любешівському районі строк для
добровільного виконання рішення.

22 серпня 2011 року УПФУ в Любешівському
районі повідомило відповідача про вже
здійснене виконання за вказаним
виконавчим документом.

Постановою заступника начальника ВДВС
Любешівського районного управління
юстиції від 15 жовтня 2012 року стягнуто з
боржника виконавчий збір у розмірі 1360
грн.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, постанова державного
виконавця ВДВС Любешівського
районного управління юстиції від 9
серпня 2011 року про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 2-а-101/2009, виданого
Любешівським районним судом 10 березня
2009 року, боржником не оскаржена і у
встановленому законом порядку не
скасована. За цією постановою
державного виконавця підлягало
виконанню судове рішення про подальше
підвищення пенсії ОСОБА_4 як дитини
війни за період після квітня 2009 року.

Отже, предметом даного спору є
постанова про стягнення виконавчого
збору, яку винесено 15 жовтня 2012 року в
ході виконавчого провадження.

Відповідно до статті 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За змістом частини другої статті 1
Закону України "Про державну виконавчу
службу" і частини першої статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження" завданням державної
виконавчої служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Згідно з частиною другою статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про виконавче
провадження" у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи.

Враховуючи те, що ні до ВДВС
Любешівського районного управління
юстиції, ні до суду боржник не надав
доказів виконання судового рішення у
наданий для добровільного виконання
строк саме за постановою від 9 серпня 2011
року, колегія суддів погоджується з
висновком судів першої та апеляційної
інстанцій щодо законності постанови
відповідача про стягнення з УПФУ в
Любешівському районі виконавчого
збору у встановленому законом розмірі.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 5 листопада
2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 5 березня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.