Справа № 2а/0570/10772/12
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К/800/26/13

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.
(доповідач),

суддів: Ємельянової В.І.,

Рецебуринського
Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 7 грудня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Димитрівського міського відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області (далі - Димитрівський МВ) про
визнання дій неправомірними, -

в с т а н о
в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулася в суд
з позовом, відповідно до якого просила:

визнати незаконними дії
Димитрівського МВ, допущені при
прийнятті її документів на оформлення
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон;

зобов'язати відповідача видати їй
закордонний паспорт без сплати збору
за бланк цього документу та без надання
довідки про відсутність судимості.

Вважає, вимоги відповідача про надання
додаткової квитанції про сплату
вартості бланка паспорта та довідки
про судимість незаконними.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 20 вересня
2012 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Димитрівського МВ
про відмову в прийнятті документів на
оформлення паспорта громадянина
України для виїзду за кордон.
Зобов'язано прийняти документи ОСОБА_2
для централізованого оформлення
паспорта. У решті в задоволенні позову
відмовлено.

Донецький апеляційний
адміністративний суд рішенням від 7
грудня 2012 року зазначену постанову
окружного суду скасував та ухвалив
нову про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права,
допущені судом апеляційної інстанції,
просить рішення апеляційного суду
скасувати і залишити в силі постанову
суду першої інстанції. Зазначає, що
окрема плата за бланк закордонного
паспорта не передбачена
законодавством, яке регулює оформлення
документів для виїзду за кордон.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
касаційної скарги з урахуванням
наступного.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, 12 червня 2012 року ОСОБА_2
звернулася до Димитрівскього МВ із
заявою про оформлення паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон.

Листом від 21 червня 2012 року зазначене
звернення повернуто заявниці та
запропоновано, окрім іншого, сплати 120
грн. за бланк паспорта.

Позивачка вважала такі вимоги
незаконними, тому у липні 2012 року
звернулася з позовом до суду.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
плата за бланк паспорта та надання
довідки про відсутність судимості не
передбачена діючим законодавством.

Апеляційний суд прийшов до висновку
про законність дій відповідача в
частині необхідності окремої сплати
коштів за бланк паспорта.

Висновок апеляційного суду не
відповідає нормам матеріального права.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд та в'їзд в Україну,
оформлення документів для зарубіжних
поїздок врегульований Законом України
від 21 січня 1994 року №3857-XII «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України».

Відповідно статті 7 цього Закону
правила оформлення і видачі паспортів,
їх тимчасового затримання та вилучення
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

На реалізацію положень зазначеної
норми, Кабінет Міністрів України
постановою від 31 березня 1995 року № 231
прийняв Правила - «Про затвердження
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»,
пунктом 10 яких затверджено вичерпний
перелік документів, необхідних для
оформлення паспорта у разі тимчасового
виїзду за кордон. Зокрема, для
оформлення паспорта надаються:
заява-анкета встановленого зразка;
паспорт громадянина України, свідоцтво
про народження (для осіб віком до 16
років) (після прийняття документів
повертається); копія виданої
податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
крім осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи; дві
фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;
квитанція про сплату державного мита
або документ, що підтверджує право на
звільнення від його сплати.

Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету
Міністрів України від 21 січня 1993 року №
7-93 «Про державне мито» (далі - Декрет)
платниками державного мита на
території України є фізичні та
юридичні особи за вчинення в їхніх
інтересах дій та видачу документів, що
мають юридичне значення,
уповноваженими на те органами.

До об'єктів справляння державного мита
належить, в тому числі, державне мито за
видачу громадянам України
закордонного паспорта на право виїзду
за кордон або продовження строку його
дії у розмірі 10 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян - 10х17 грн.
(статті 2, 3 Декрету).

Разом з цим у пункті 27 розділу І
Переліку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 4 червня
2007 року №795 «Про затвердження переліку
платних послуг, які надаються
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби,
і розміру плати за їх надання»,
визначено розмір плати за оформлення
та видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон, що становить 87
грн. 15 коп.

Таким чином, сплата установленого
Декретом державного мита покриває
вартість витрат, пов'язаних із
учиненням відповідачем дій щодо видачі
громадянам України закордонного
паспорта на право виїзду за кордон (у
тому числі й вартість бланка), тому він
не вправі вимагати повторної оплати
тих самих дій (послуг) на підставі
іншого нормативно-правового акта.

Саме до такого висновку зводиться
правова позиція, висловлена Верховним
Судом України у постанові від 3 грудня
2013 року (справа №21-416а/13), яка згідно зі
статтею 244-2 КАС України, є обов'язковою
для суддів при вирішенні аналогічних
справ.

Виходячи з наведеного, суд першої
інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, тому відповідно
до статті 226 КАС України рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню та залишенню в силі рішення
суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 220, 222, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 7 грудня 2012
року скасувати, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 20
вересня 2012 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський