Справа № 2а/2570/6330/2011
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/800/48933/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Мироненка О.В., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у письмовому провадженні у
касаційній інстанції адміністративну
справу

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до заступника начальника
Управління у справах захисту прав
споживачів у Чернігівській області
Калюхи Петра Дмитровича про визнання
незаконною та скасування постанови,
провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 28 грудня 2011
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2013 року,

у с т а н о в и л а :

У грудні 2011 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по
тексту - ФОП ОСОБА_1) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
заступника начальника Управління у
справах захисту прав споживачів у
Чернігівській області Калюхи П.Д. про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення стягнень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що постановою заступника
начальника управління у справах
захисту прав споживачів у
Чернігівській області Калюхою П.Д. від
30 листопада 2011 року № 0395 на нього було
накладено фінансові санкції за
реалізацію непродовольчих товарів
іноземного виробництва без необхідної
інформації для споживачів у вигляді
штрафу розміром 360 гривень.

Вказану постанову вважає незаконною та
необґрунтованою, оскільки
відповідачем був порушений порядок
накладення фінансових санкцій,
передбачених статтею 23 Закону України
«Про захист прав споживачів».

У зв'язку з цим, позивач звернувся в суд
з вимогою про визнання незаконною та
скасування постанови заступника
начальника управління у справах
захисту прав споживачів у
Чернігівській області Калюхи П.Д. від
30 листопада 2011 року серії ШР № 0395
про накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України "Про захист
прав споживачів".

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 28
грудня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2013 року у задоволенні позовних вимог
ФОП ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

У своїй касаційній скарзі ФОП ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати їх рішення та
направити справу до суду першої
інстанції на новий розгляд.

За приписами частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Оскільки з матеріалів скарги
вбачається, що ФОП ОСОБА_1 не
погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій оскаржуючи їх в
касаційному порядку зазначає лише про
те, що відповідачем було порушено
пункт 4 Положення про порядок
накладення та стягнення штрафів за
порушення законодавства про захист
прав споживачів, а саме його як суб'єкта
господарської діяльності не було
своєчасно повідомлено про час та місце
розгляду справи внаслідок чого
оскаржуване рішення відповідача було
винесене у його відсутність, колегія
суддів перевіряє законність та
обґрунтованість цих судових рішень
тільки в межах касаційної скарги.

Ознайомившись із матеріалами справи
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга до задоволення не
підлягає з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 19 жовтня 2011 року до
управління у справах захисту прав
споживачів у Чернігівській області
надійшла заява від ОСОБА_3 з проханням
перевірити дотримання ФОП ОСОБА_1
вимог законодавства у сфері захисту
прав споживачів, а також посприяти йому
у вирішенні питання щодо можливого
обміну взуття або відшкодування коштів
на усунення недоліків товару чи
безоплатного усунення недоліків
товару у розумний строк.

15 листопада 2011 року головними
спеціалістами управління у справах
захисту прав споживачів у
Чернігівській області, на підставі
направлення на проведення перевірки
від 15 листопада 2011 року № 02-15/680,
проведено позапланову перевірку ФОП
ОСОБА_1 щодо дотримання ним
законодавства про захист прав
споживачів.

В ході проведеної перевірки дотримання
ФОП ОСОБА_1 законодавства про захист
прав споживачів відповідачем було
виявлено, зокрема, факт реалізації
позивачем непродовольчих товарів без
наявності необхідної інформації для
споживачів, а саме з порушенням статті
15 Закону України "Про захист прав
споживачів", пункту 16 Правил роздрібної
торгівлі непродовольчими товарами,
затверджених наказом Міністерства
економіки України від 19 квітня 2007 року
№ 104 та зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 8 листопада 2007 року за
№ 1257/14524, та пункту 17 Правил провадження
торговельної діяльності та правил
обслуговування на ринку споживчих
товарів, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 15
червня 2006 року № 833.

Виявлене порушення зафіксовано в акті
перевірки від 15 листопада 2011 року №0331.

Листом від 17 листопада 2011 року №02-05/1709
управління у справах захисту прав
споживачів у Чернігівській області
повідомило позивача, що розгляд його
справи за результатами перевірки на
комісії відбудеться 30 листопада 2011
року з 09-00 до 12-00 год. (а.с.33).

Як вбачається з матеріалів справи, та
не заперечується позивачем, позивач на
розгляд справи не з'явився, а тому
справа була розглянута без його участі.

Згідно статті 23 Закону №1023-XII у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за:
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію - у розмірі тридцяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

На підставі акту перевірки від 15
листопада 2011 року №0331 30 листопада 2011
року заступником начальника
управління у справах захисту прав
споживачів у Чернігівській області
Калюхою Петром Дмитровичем винесено
постанову про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
«Про захист прав споживачів», якою за
виявлене порушення законодавства про
захист прав споживачів, а саме за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію до ФОП ОСОБА_1
застосовано штраф у розмірі 360 грн.

Порядок накладення та стягнення
штрафів уповноваженими особами
Держстандарту та його органів у
справах захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим, областях,
мм. Києві та Севастополі (далі -
територіальні органи) з суб'єктів
господарської діяльності -
підприємств, установ, організацій (їх
філій, представництв, відділень)
незалежно від форми власності,
іноземних юридичних осіб (їх філій,
представництв, відділень) і фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, що провадять господарську
діяльність на території України, за
порушення законодавства про захист
прав споживачів, визначений Положенням
про порядок накладення та стягнення
штрафів за порушення законодавства про
захист прав споживачів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 серпня 2002 року № 1177 (далі
Положення №1177).

Згідно пункту 2 Положення №1177 та
відповідно до статті 23 Закону № 1023-XII на
суб'єктів господарської діяльності
накладається стягнення у вигляді
штрафу за відсутність необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про товар, роботу, послугу -
у розмірі 30 відсотків вартості
одержаної для реалізації партії
товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі якщо законодавством
суб'єкт господарської діяльності
звільнений від ведення обов'язкового
обліку доходів і витрат, - у розмірі
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до пункту 3 Положення №1177
накладати на суб'єктів господарювання
штрафи мають право Голова
Держстандарту, його заступники,
начальники територіальних органів
Держстандарту та їх заступники.

Пунктом 4 Положення №1177 передбачено, що
рішення про накладення штрафів
приймається на підставі відповідних
актів перевірки суб'єкта господарської
діяльності та інших матеріалів,
пов'язаних з цією перевіркою, за
наявності порушень, зазначених у
пункті 2 цього Положення, і
оформляється за формою, що
встановлюється Держстандартом.

Питання про накладення штрафу
розглядається за участю представника
суб'єкта господарської діяльності. У
разі його відсутності справу може бути
розглянуто лише у випадку, коли
незважаючи на своєчасне повідомлення
суб'єкта господарської діяльності про
час і місце розгляду справи від нього
не надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з боку позивача, при
реалізації ним непродовольчих товарів,
мали місце порушення законодавства про
захист прав споживачів, за які ФОП
ОСОБА_1 з дотриманням встановленого
порядку та в межах повноважень, наданих
відповідачу законодавством, було
притягнуто до відповідальності
(накладено штраф) відповідає приписам
статті 23 Закону №1023.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що відповідачем при винесенні
постанови про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону №1023-XII
від 30.11.2011 року серії ШР №0395 дотримані
всі вимоги чинного законодавства, а
тому вказана постанова є правомірною
та не підлягає скасуванню.

Колегія судів критично відноситься до
посилання позивача на те, що він не був
належним чином повідомлений про
розгляд комісією його справи, оскільки
в листі Чернігівської дирекції
українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» від 21
грудня 2011 року № 8/-736, наявного в
матеріалах справи (а.с.45) зазначено, що
рекомендовані листи адресовані
відповідачем на ім?я ФОП ОСОБА_1 були
доставлені йому вчасно, в день
відправлення їх управлінням у справах
захисту прав споживачів у
Чернігівській області, тобто 21
листопада 2011 року, однак в зв'язку з
незнаходженням позивача дома вони не
були вручені вчасно, повідомлення про
надходження рекомендованого листа
були залишені позивачу 22 листопада
2011року та 25 листопада 2012 року. За
отриманням листа позивач з?явився лише
06 грудня 2011 року.

Крім того, в матеріалах справи наявний
протокол № 0619 від 15
листопада 2011 року (а.с.31-32), з якого
вбачається, що ОСОБА_1 було роз'яснено
його права та обов'язки, передбачені
статтею 63 Конституції України та
статтями 268, 298 КУпАП, а також
повідомлено, що розгляд справи
відбудеться 30 листопада 2011 року з 9-00 до
12-00 годин за адресою: місто Чернігів
пр.Миру, 49-а каб. 24-25.

ФОП ОСОБА_1 ознайомився з актом та
протоколом, але від дачі письмових
пояснень по справі та по перевірці, а
також від підпису та отримання копій
акту і протоколу відмовився.

Отже, ФОП ОСОБА_1 був належним чином
повідомлений про розгляд комісією його
справи, однак самостійно проігнорував
отримання вчасно рекомендованих
листів, та свідомо не з'явився до
комісії на розгляд справи, що в свою
чергу виключає порушення відповідачем
порядку повідомлення про розгляд
комісією справи позивача про
накладення стягнення.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів
попередніх інстанцій є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від
28 грудня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 вересня 2013 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.І. Смокович

Судді
О.В. Мироненко

Т.А. Чумаченко