Справа № 2а-6299/11
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-6299/11
Головуючий у 1-й інстанції: Антипова
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України в м. Києві апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації на постанову
Дніпровського районного суду м. Києва
від 15 листопада 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 15 листопада 2011 року
позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати дану постанову та прийняти
нову про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скари, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний
позов, суд першої інстанції вказав на
пріоритетність в застосуванні
положень Закону України ЗУ «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» порівняно з постановами
Кабінету Міністрів України, прийнятих
з тих же питань.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є інвалідом ІІ групи та особою,
що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії.

Відповідно до ч.4 ст.48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в таких
розмірах: інвалідам I і II групи - п'ять
мінімальних заробітних плат; інвалідам
III групи, дітям-інвалідам - чотири
мінімальні заробітні плати; учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії - п'ять
мінімальних заробітних плат; учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категорії - три
мінімальні заробітні плати; кожній
дитині, яка втратила внаслідок
Чорнобильської катастрофи одного з
батьків, - три мінімальні заробітні
плати; евакуйованим із зони відчуження
у 1986 році, включаючи дітей, три
мінімальні заробітні плати.

ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» до
вказаного Закону були внесені зміни,
якими зменшено розміри зазначених в
даних статтях виплат.

Рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
року визнано таким, що не відповідають
Конституції України положення ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» якими
внесено зміни до ст. 48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Отже, починаючи з 22 травня 2008 року
підлягають застосуванню положення ст.48
ЗУ «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Адміністративний позов подано у
строки, визначені ст.99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
необхідність задоволення позовних
вимог за період та вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 99, 100, 197, 183-2, 198,
200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпровського
районного суду м. Києва від 15 листопада
2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.