Справа № 471/106/14-а
Суддя: Марценюк С. А.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 471/106/14-а
Провадження №2-а/471/4/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року

Братський районний
суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді
Марценюка С.А.

при секретарі -
Любченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-ща Братське
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Державної автомобільної
інспекції УМВС України в Миколаївській
області, в якому просить скасувати
постанову в справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 415808 від 11 січня 2014 року.

Свої вимоги мотивує тим, що інспектором
ВДАІ Арбузинського РВ УМВС України у
Миколаївській області старшим
лейтенантом міліції Поляковим Р.О.
відносно нього складено постанову в
справі про адміністративне
правопорушення від 11 січня 2014 року
серія ПС1 № 415808, згідно якої він порушив
вимоги п.9.8 Правил дорожнього руху
України, скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн. Вважає дане
правопорушення ним вчинено не було, а
тому просив скасувати винесену
відносно нього постанову.

В судовому засіданні позивач повністю
підтримав заявлені вимоги, вину свою не
визнав та пояснив суду, що дійсно 11
січня 2014 року він керував автомобілем
ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 по
автодорозі Т1510 10 км
«Арбузинка-Єланець-Нова Одеса». Однак,
він був зупинений працівником ДАІ у
с-щі Арбузинка, а не за межами
населеного пункту, як це зазначено у
протоколі та постанові. Крім того, він
здійснював рух із увімкненими фарами
ближнього світла. Разом з ним в його
автомобілі, в якості пасажира,
знаходилась ОСОБА_3, яку не було опитано
в якості свідка, а також не було опитано
і інших свідків. На його пояснення
працівник ДАІ не реагував, і склав
відносно нього адміністративний
протокол та виніс постанову. Вважає
дане правопорушення ним вчинено не
було, а тому просив скасувати винесену
відносно нього постанову по справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 415808 від 11 січня 2014 року.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причину неявки
суду не повідомив, хоча про дату, час та
місце слухання справи був повідомлений
належним чином.

Вислухавши позивача, вивчивши
матеріали справи, всебічно, повно і
об'єктивно, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази в їх
сукупності та які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, усі адміністративні справи з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності
підсудні місцевим загальним судам як
адміністративним судам.

Так, відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення серія
АВ2 № 520096 від 11 січня 2014 року, 11 січня 2014
року о 13 год. 17 хв. водій ОСОБА_1 керував
автомобілем ВАЗ 21063 номерний знак 67918 ОА
по автодорозі Т 1510 10км
«Арбузинка-Єланець-Нова Одеса», під час
руху у світлу пору доби за межами
населеного пункту пересувався без
ближнього або дального світла фар, чим
порушив вимоги п.9.8 ПДР України та скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Даний протокол складений всупереч
діючого законодавства, а саме на
протиріччя вимогам ст.256 КУпАП, у
протоколі не вказані докази вчинення
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, не зазначено свідків.

Крім того, в даному протоколі
зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив
вимоги п.9.8 ПДР України, однак, не
зазначено який саме підпункт.

Як слідує із даного протоколу, ОСОБА_1
не згоден з даним правопорушенням.

Згідно постанови в справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 415808 від 11 січня 2014 року, ОСОБА_1
визнано винним у вчинені
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн.

Вищезазначена постанова не може
оцінюватися судом в розумінні ст. 70 КАС
України у якості належних допустимих
доказів, що підтверджують факт
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122
КУпАП, за яке передбачена
адміністративна відповідальність,
оскільки, винесена з порушеннями.

Як вбачається з п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року № 14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим ст.283
та 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно
навести докази, на яких ґрунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення та
зазначити мотиви відхилення інших
доказів, на які посилається
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

Таким чином, при складанні протоколу
про адміністративне правопорушення та
винесенні постанови по справі про
адміністративне правопорушення
відповідачем порушені вимоги
наведених норм.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Як слідує із змісту ч. 2 ст. 71 КАС
України, обов'язок щодо доказування
правомірності рішення в даному разі
покладається на відповідача.

Відповідач пояснень з приводу
адміністративного позову, заперечень
та належних доказів правомірності дій
інспектора ДАІ при винесені постанови
суду не надав.

Отже, у відповідача відсутні докази
вчинення позивачем правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що викладені в адміністративному
позові доводи позивача є
обґрунтованими та відповідно такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України,
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача на
відшкодування понесених ним судових
витрат, пов'язаних зі сплатою судового
збору в розмірі 73 грн. 08 коп.

Керуючись ст.ст.70, 158-163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -
задовольнити.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 415808 від 11 січня 2014 року відносно
ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у сумі 425
грн. 00 коп., винесену інспектором ВДАІ
Арбузинського РВ УМВС України у
Миколаївській області, старшим
лейтенантом міліції Поляковим Р.О.-
визнати протиправною та скасувати.

Закрити провадження в справі про
адміністративне правопорушення.

Стягнути з управління ДАІ УМВС України
в Миколаївській області на користь
ОСОБА_1 на відшкодування понесених ним
судових витрат, пов'язаних зі сплатою
судового збору в розмірі 73 (сімдесят
три) грн. 08 коп.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя -
Марценюк
С. А.