Справа № 593/2288/13-а
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/8/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2014 р. Бережанський
районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді
Данилів О.М.

при секретарі
Паньків М.М.

за участі позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Бойка І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бережанах
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділення Державної
автомобільної інспекції Бережанського
РВ УМВСУ в Тернопільській області про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,-

В С
Т А Н О В И В :

Позивач, вважаючи дії начальника
ДАІ Бережанського РВ УМВСУ в
Тернопільській області
неправомірними, а винесену ним 16
листопада 2013 року постанову серії ВО1 №
188203 про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122 КУпАП з накладенням
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 255 грн., незаконною,
звернувся до суду із адміністративним
позовом, у якому просить скасувати
вищезазначену постанову.

В судовому засіданні позивач
підтримав свої позовні вимоги,просить
їх задоволити. В обґрунтування
заявлених позовних вимог дав
пояснення, аналогічні змісту позовної
заяви.

Представник відповідача позову не
визнав, просив відмовити позивачу у
задоволенні його вимог за їх
безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
допитаного по його клопотанню свідка,
взявши до уваги усні заперечення
представника відповідача, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення її по суті, прийшов до
висновку, що позовні вимоги позивача
до задоволення не підлягають з
наступних підстав.

Частиною першою статті 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення визначено, що за
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину передбачена відповідальність у
виді штрафу у розмірі від п"ятнадцяти
до двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Статтею 222 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
передбачено, що органи внутрішніх
справ розглядають справи про
адміністративні правопорушення: про
порушення громадського порядку, за
порушення правил паспортної системи,
правил дорожнього руху, правил, що
забезпечують безпеку руху транспорту,
правил користування транспортними
засобами, у тому числі і вчинення
правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Із постанови серії ВО1 № 188203,
винесеної 16 листопада 2013року
начальником ВДАІ Бережанського РВ
УМВСУ в Тернопільській області, видно,
що за перевищення 2 жовтня 2013 року, о 23
год., в с.Дубина Сколівського району
Львівської області, на вул. Січових
Стрільців, швидкості руху
транспортного засобу більш як на 26
км/год. позивач був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122 КУпАП із накладенням на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 255грн..

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами
по справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються

протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, свідків та
показаннями технічних приладів і
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач
пояснив, що він не згідний із
постановою начальника ДАІ, оскільки 2
жовтня 2013 року він, керуючи
транспортним засобом «Сітроен» із
д.н.з. НОМЕР_1 і проїжджаючи
населений пункт Сколівського району
Львівської області, Правил дорожнього
руху не порушував, однак був зупинений
інспектором ДАІ, який безпідставно
вказав йому на перевищення ним
швидкості руху, якого фактично не було,
а вислухавши його заперечення,
інспектор ДАІ склав протокол про
адміністративне правопорушення, з яким
його ознайомив. Постанова на місці
події не виносилася. Про існування
постанови він дізнався лише 18 грудня
2013 року із листа ДВС про необхідність
сплати штрафу, який отримав після
повернення додому із- за кордону,
просить поновити йому строк на
оскарження постанови так як він ним був
пропущений із поважних причин та
винести рішення, яким скасувати
винесену 16 листопада 2013 року постанову
серії ВО1 № 188203, як незаконну.

Представник відповідача позову
не визнав, пояснив, що начальник ДАІ
Бережанського РВ УМВСУ в
Тернопільській області правомірно, на
підставі наданих йому доказів, а саме:
протоколу про адміністративне
правопорушення серії ВС 1 № 349226,
складеного на місці виявлення
правопорушення інспектором ВДАІ
Сколівського РВ УМВСУ в Львівській
області, виніс 16 листопада 2013 року
постанову, якою з врахуванням обставин,
що пом"якшують та обтяжують
відповідальність, передбачених ст. ст.
34-35 Кодексу адмінправопорушення,
наклав на позивача адміністративне
стягнення у виді штрафу лише у
мінімальному розмірі.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Представник відповідача, не
визнаючи позову, як доказ
правомірності дій начальника ДАІ
Бережанського РВ УМВСУ в
Тернопільській області представив
суду для огляду протокол про
адміністративне правопорушення серії
ВС 1 № 349226, що був складений 2 жовтня 2013
року інспектором ДАІ Сколівського РВ
УМВСУ.

Із оглянутого в судовому
засіданні протоколу про
адміністративне правопорушення серії
ВС 1 № 349226 видно, що позивач
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, безробітний,
житель с. Шибалин Бережанського району
Тернопільської області, 2 жовтня 2013
року, о 23 год., в с.Дубина Сколівського
району Львівської області, на вул.
Січових Стрільців, керуючи
транспортним засобом «Сітроен» із
д.н.з. НОМЕР_1, перевищив встановлену
швидкість руху більш як на 26 км/год..
Швидкість вимірювалася приладом RADIS 2656,
своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.
12.4 Правил дорожнього руху, за що
відповідальність передбачена ч.1 ст. 122
КУпАП.

Вказаний протокол свідчить
також про те, що він був складений у
присутності позивача. Останній в графі
пояснення особи, що притягається до
адміністративної відповідальності
лише вказав, щоб постанову винести по
місцю його проживання, однак жодним
словом не обмовився, що правопорушення
він не вчиняв та швидкості не
перевищував, тобто на час складання
протоколу він погоджувався із
зазначеним у ньому правопорушенням.

В судовому засіданні позивач
зазначеного факту не спростував, а
підтвердив, що дійсно ці пояснення він
написав власноручно.

Допитана в судовому засіданні по
клопотанню позивача його дружина
ОСОБА_3 підтвердила, що дійсно в темну
пору доби, коли вона разом із чоловіком
та дитиною поверталися додому, їх
автомобіль був зупинений працівниками
ДАІ.

І хоч свідок підтвердила сам
факт їх зупинки, однак у своїх
поясненнях не вказала ні дати, ні часу
зазначених подій, їй також невідома
була причина зупинки їх автомобіля та
з якою швидкістю рухався їх автомобіль.

Таким чином, поскільки представник
відповідача у відповідності з
вимогами ч.2 ст. 71 КАС України
представив суду докази, які свідчать
про винність позивача ОСОБА_1 у скоєнні
ним даного правопорушення і
підтверджують правомірність дій
начальника ДАІ Бережанського РВ УМВСУ
в Тернопільській області по винесенні
ним 16 листопада 2013 року постанови, якою
підставно на позивача було накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у мінімальному розмірі, а тому
дії начальника ДАІ Бережанського РВ
УМВСУ в Тернопільській області слід
визнати правомірними, а позовні вимоги
ОСОБА_1 безпідставними.

Крім того, пояснення представника
відповідача, підтверджені письмовим
сповіщенням, свідчать про те, що
ОСОБА_1 повідомлявся про день і час
розгляду адміністративної справи,
однак він його проігнорував та без
поважних причин пропустив строк на
оскарження зазначеної постанови,

а тому просив і з тих підстав відмовити
йому у задоволенні його вимог.

У відповідності до вимог статті 99
КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин,
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом, правомочним
розглядати скаргу.

А так як із оглянутого у судовому
засіданні протоколу видно, що позивачу
було відомо, що адмінматеріал мав
розглядатися по місцю його проживання,
однак він не цікавився його вирішенням,
а його посилання на перебування за
межами України не заслуговують на
увагу, оскільки як видно із долученого
ним до матеріалів справи закордонного
паспорта, він постійно приїздив на
Україну, а тому мав можливість
своєчасно звернутися до суду із
заявленим позовом, однак без поважних
на те причин не скористався своїм
правом, тому суд на підставі ст. 100 КАСУ
не вбачає підстав для поновлення
позивачу пропущеного ним строку.

Суд взявши до уваги пояснення
сторін та представлені ними докази
дійшов висновку, що начальником ВДАІ
при винесенні 16 листопада 2013 року
постанови серії ВО1 №188203 вжито
належних заходів для всебічного,
повного і об'єктивного з'ясування всіх
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи. Наявні у
справі матеріали містять достатні
докази для однозначного висновку про
винуватість позивача в порушенні ним
Правил дорожнього руху України, а тому
дії начальника ВДАІ Бережанського РВ
УМВСУ в Тернопільській області щодо
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 255 грн., слід визнати
правомірними, а позовні вимоги ОСОБА_1
безпідставними.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 9-12, 71, 86, 159 - 162, 171-2 Кодексу
Адміністративного судочинства
України, ч. 1 ст. 122, ст. 222, ст.ст. 251, 252, 280,
287, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О
С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 щодо
скасування постанови серії ВО1 № 188203
про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122 КУпАП з накладенням
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 255 грн. відмовити за
безпідставністю заявлених ним вимог.

Постанова остаточна та оскарженню
не підлягає.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської
області
Данилів О.М.