Справа № 2а-8194/08/2270
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2014 р. м. Київ
К/800/36719/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13 квітня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради, Міністерства праці та
соціальної політики України про
стягнення суми недоплаченої допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2008 року ОСОБА_4 звернулась із
позовом про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
нарахувати та виплатити недоотриману
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 01
червня 2008 року по 30 вересня 2008 року.

Постановою Хмельницького
окружного адміністративного суду від 01
грудня 2008 року позов задоволено
частково. Зобов'язано Управління праці
виплатити ОСОБА_4 недоплачену частину
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 1581 грн. 60 коп.
У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13 квітня 2010
року, залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду від 22 серпня 2012
року рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове, яким позов
задоволено частково. Визнано
бездіяльність управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради щодо
невиплати на користь ОСОБА_4 грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
передбаченої ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" за період з 01 серпня 2007 року
по 30 вересня 2007 року протиправними.
Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради провести
нарахування та виплату на користь
ОСОБА_4 грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, передбаченої ст. 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" за період з 01 серпня 2007 року
по 30 вересня 2007 року, з врахуванням
виплачених сум. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від
18 червня 2013 року заяву ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 22
серпня 2012 року задоволено частково,
ухвалу суду скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
касаційної інстанції.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.
Судами
попередніх інстанцій встановлено, що
позивачка має дитину ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження Серія
НОМЕР_1, перебуває на обліку в
Управління праці як отримувач
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.
Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» було внесено зміни до
Закону № 2240-ІІІ та виключено статті 40-44.
Проте, з огляду на рішення
Конституційного суду України від
22.05.2008р. №10-рп/2008, стаття 43 Закону №
2240-ІІІ на час виникнення спірних
правовідносин передбачала, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму.
Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону
№ 107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III.

Оскільки у справі, що
розглядається, суд першої інстанції
встановив, що спір виник щодо виплати
допомоги з 01 червня 2008 року по 30 вересня
2008 року, особі, яка застрахована у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів приходить до
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми Закону (яким
є Закон № 2240-ІІІ), відповідно до статті
43 якого допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

В той же час, апеляційний суд вийшов за
межі власних повноважень,
задовольнивши позовні вимоги, що не
були заявлені позивачем і не
розглядалися судом першої інстанції та
зобов'язав Управління праці провести
нарахування та виплату на користь
позивача грошової допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01 серпня 2007
року по 30 вересня 2007 року, тоді як
позивач просив провести нарахування та
виплату зазначеної допомоги з 01 червня
по 30 вересня 2008 року.

Таким чином суд апеляційної інстанції
неправильно зазначив у першому абзаці
мотивувальної частини постанови
спірний період за серпень - вересень 2007
року та червень - липень 2008 року, який не
був заявлений позивачем і не повинен
бути розглянутий судом апеляційної
інстанції, тому дійшов помилкового
висновку про скасування рішення суду
першої інстанції.
Відповідно до ст.
226 КАС України суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.
Керуючись ст.ст.
220, 222, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13 квітня 2010
року скасувати, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 01 грудня 2008
року залишити в силі.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець