Справа № 2а-2423/12/2070
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/40711/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фонду
загальнообов'язкового Державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 04
квітня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2012 року у справі за позовом
Фонду загальнообов'язкового
Державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості до Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, третя особа: ОСОБА_2 про
скасування постанови, -

встановила:

У лютому 2012 року Фонд
загальнообов'язкового Державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості звернувся до суду з позовом
до Київського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, третя
особа: ОСОБА_2 про скасування постанови
про накладення штрафу.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2012
року, в задоволенні позову Фонду
загальнообов'язкового Державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості було відмовлено.

Фонд загальнообов'язкового Державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості подав касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 04
квітня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2012 року скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, колегія суддів вважає, що
касаційна скарги задоволенню не
підлягає, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційних скарг є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судового
рішення.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 29.11.2011 державним
виконавцем державної виконавчої
служби Харківського міського
управління юстиції Огієнко Б.С.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №30092086 по
виконанню виконавчого листа
Харківського окружного
адміністративного суду у справі
№2а-7012/10/2070 від 17.10.2011 про зобов'язання
Харківського міського центру
зайнятості зробити запис в трудовій
книжці ОСОБА_2 у відповідності до п.2.18
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок №58 від 29.07.1993. Надано
7-денний строк добровільного виконання
рішення суду з моменту відкриття
виконавчого провадження.

31 січня 2012 року з метою здійснення
заходів, необхідних для виконання
рішення, державний виконавець
звернувся до Харківського міського
центру зайнятості з вимогою про
особисту присутність боржника під час
проведення 02.02.2012 виконавчих дій та
надання відповідного документального
підтвердження виконання судового
рішення.

02 лютого 2012 року державним виконавцем
здійснено вихід за адресою боржника, за
наслідком якого складено акт про
невиконання рішення суду.

Водночас 02.02.2012 боржник звернувся до
органу державної виконавчої служби із
заявою про зупинення виконання вимоги
від 31.01.2012 до розгляду Харківським
апеляційним адміністративним судом
апеляційної скарги на ухвалу
Харківського окружного
адміністративного суду від 25.01.2012 по
справі № 2а-2н-38/11/2070 (7012/10/2070). Проте
10.02.2012 боржнику було відмовлено в
зупинені виконавчого провадження.

06 лютого 2012 року державним виконавцем
було здійснено повторно вихід за
адресою боржника та встановлено, що на
вимогу Харківського міського центру
зайнятості надати трудову книжку для
відповідного запису, ОСОБА_2
відмовився, оскільки його не було
ознайомлено із наказом або іншим
документом на підставі якого повинен
бути здійснений запис в трудову книжку.
За наслідком проведених виконавчих дій
був складений акт від 06.02.2012.

14 лютого 2012 року на адресу органу
державної виконавчої служби
стягувачем була подана заява, якою він
повідомив про не виконання боржником
судового рішення та просив суд вжити
відповідні заходи, спрямовані на
фактичне виконання рішення.

У зв'язку з невиконанням рішення суду, 15
лютого 2012 року державним виконавцем
Київського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції на
боржника накладено штраф у розмірі 680
грн. та призначено новий строк для
виконання рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу
службу".

Відповідно до частин 1 та 3 статті 5
цього Закону вимоги державного
виконавця щодо виконання рішень
обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Вимогами частини 1 та 2 статті 8
вищевказаного Закону встановлено, що
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом.

Частинами 1, 2 статті 25 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Судами встановлено, що у постанові про
відкриття виконавчого провадження
державним виконавцем було встановлено
7 денний строк з моменту отримання
постанови для добровільного виконання
рішення суду, однак Харківським
міським центром зайнятості в
зазначений термін рішення суду
виконано не було.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суди першої та апеляційної інстанції
дійшли вірного висновку, що постанова
про накладення штрафу на Фонд
загальнообов'язкового Державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості була винесена в межах
повноважень та відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Фонду
загальнообов'язкового Державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості залишити без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2012 року у справі за позовом
Фонду загальнообов'язкового
Державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості до Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, третя особа: ОСОБА_2 про
скасування постанови - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній