Справа № 763/5519/13-а
Суддя: Воробйова Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 763/5519/13-а

27.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Воробйової С.О.,

суддів Курапової З.І. ,

Кобаля М.І.

секретар судового засідання
Жабенко І.М.

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_1,
виданий Ленінським РВ УМВС України в м.
Севастополі 28.10.1997 року;

представник відповідача, Управління
Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя -
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином та своєчасно, про причину неявки
суд не повідомив;

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя на
постанову Гагарінського районного
суду м. Севастополя (суддя Гаврилова
О.В.) від 23.09.2013 у справі №763/5519/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 99053),

до Управління Пенсійного фонду України
в Гагарінському районі м. Севастополя
(пр. Гер. Сталінграду, 56, м. Севастополь,
99059)

про визнання неправомірними дій щодо
обмеження під час перерахунку розміру
пенсії за вислугою років та
зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Гагарінського районного
суду м. Севастополя від 23.09.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя
про визнання неправомірними дій щодо
обмеження під час перерахунку розміру
пенсії за вислугою років та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволений частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя
щодо обмеження під час перерахунку
розміру пенсії ОСОБА_2 за вислугу років.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Гагарінському районі м.
Севастополя провести перерахунок
пенсії ОСОБА_2 з 27.06.2013 року на підставі
довідки Прокуратури Кримського
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
№06/34-12 від 23.10.2012 року, відповідно до
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», виходячи з розрахунку 90%
від середнього заробітку та здійснити
відповідні виплати.

В іншій частині позову відмовлено.

Судом першої інстанції справа
розглянута в порядку скороченого
провадження відповідно до частини 1
статті 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Не погодившись із вищевказаною
постановою суду, Управління Пенсійного
фонду України в Гагарінському районі м.
Севастополя звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Гагарінського районного
суду м. Севастополя від 23.09.2013 року та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним
з'ясуванням судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
порушенням норм матеріального права.

У судовому засіданні 27.01.2014 року
позивач заперечував проти задоволення
апеляційної скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя за
необґрунтованістю, з підстав
викладених у письмових запереченнях,
просив залишити апеляційну скаргу
відповідача без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судове
засідання 27.01.2014 року не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, про причини неявки суд не
повідомив.

Згідно з частиною 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Чинне законодавство не обмежує коло
представників осіб, які беруть участь у
справі, при апеляційному розгляді
адміністративної справи.

Судова колегія, вислухавши пояснення
позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку (частина 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернувся до Гагарінського
районного суду м. Севастополя з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя
про визнання неправомірними дії
відповідача щодо відмови у перерахунку
його пенсії відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 31.05.2012
року №505, на підставі статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», у повному
обсязі (90% від суми заробітної плати), на
підставі додатково наданих документів
(довідки прокуратури Кримського
регіону з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері), без обмежень,
з урахуванням усіх виплат, що існували
на момент його звільнення з органів
прокуратури; зобов'язання відповідача
на підставі статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» здійснити у повному
обсязі, без обмежень перерахунок та
виплату пенсії позивачу на підставі
додатково наданих документів (довідки
прокуратури Кримського регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері), з урахуванням
всіх виплат, що існували на момент
звільнення позивача з органів
прокуратури, з моменту виникнення
права на перерахунок пенсії,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 31.05.2012 року №505, і
одноразово виплатити позивачу
заборгованість, що виникла з його вини,
з часу виникнення права позивача на
перерахунок пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.11.2004
року ОСОБА_2 звільнився з органів
військової прокуратури на підставі
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», у зв'язку з чим
Управлінням Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя з
01.01.2005 року йому призначена та
виплачується пенсія за вислугу років у
розмірі 90% від суми заробітної плати
позивача, з урахуванням фактично
отримуваних виплат і умов оплати праці,
які існували на день його звільнення з
органів прокуратури, без обмеження
максимального розміру в редакції
Закону України «Про прокуратуру»
станом на час призначення пенсії. У
серпні 2012 року позивач, у зв'язку з
прийняттям Кабінетом Міністрів
України постанови №505 від 31.05.2012 року,
якою підвищені посадові оклади
працівникам органів прокуратури,
звернувся до прокурора Кримського
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері із
заявою про надання довідки про розмір
заробітної плати для перерахунку
пенсії, відповідно до частини 17 статті
50-1 Закону України «Про прокуратуру». Із
довідкою Прокуратури Кримського
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
про розмір заробітної плати № 06/34-12 від
23.10.2012 року ОСОБА_2 звернувся до
відповідача із заявами про перерахунок
пенсії, проте відповідями Управління
Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя
від 20.06.2013 року та 18.07.2013 року позивача
було повідомлено про недоцільність
проведення перерахунку, оскільки
відповідно до Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року та
внесення на його підставі змін до
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», пенсія йому перерахована
не буде з підстав обмеження її
максимального розміру 10 прожитковими
мінімумами установлених для осіб, які
втратили працездатність та
встановлення нового відсотка від
розміру заробітної плати для
призначення пенсії працівникам
прокуратури у розмірі 80% від неї. З
таким рішенням відповідача ОСОБА_2 не
погоджується, вважає, що воно
суперечить Конституції України і
порушує його права.

Частково задовольняючи
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що до спірних
правовідносин підлягають застосуванню
норми статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» (в редакції від 28.01.2005
року, яка діяла на час призначення
пенсії позивачу). Оскільки редакція
цього закону, яка діє на теперішній час,
звужує права позивача в частині
розміру пенсії, підлягають
застосуванню норми закону, які не
встановлюють обмежень максимального
розміру пенсії, призначеної відповідно
до Закону України «Про прокуратуру». У
зв'язку з чим, відповідачем
неправомірно відмовлено ОСОБА_2 у
перерахунку пенсії у розмірі 90% від
суми місячного заробітку. Проте,
позовні вимоги ОСОБА_2 в частині
одноразової виплати заборгованості з
часу виникнення права на перерахунок
пенсії є безпідставними та такими, що
не ґрунтується на нормах діючого
законодавства України, у зв'язку з чим у
їх задоволенні слід відмовити.

Судова колегія погоджується з
наведеними висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Матеріали справи містять відомості про
те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку
Управління Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя та
отримує пенсію за вислугу років,
призначену відповідно до Закону
України «Про прокуратуру».

Відповідно до статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року
із змінами і доповненнями (в редакції
яка діяла до набрання чинності Законом
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» №3668-VI від 08.07.2011 року),
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.
Призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.

Частиною 2 статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» встановлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за класні чини, вислугу років),
що включаються в заробіток для
обчислення пенсії, визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно частини 12 статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» обчислення
(перерахунок) пенсій проводиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

10.06.2013 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя із
заявою про перерахунок призначеної
йому пенсії без обмежень та у повному
обсязі на підставі довідки про
заробітну плату прокуратури
Кримського регіону України з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
№06/34-12 від 23.10.2012 року у розмірі 90% від
суми заробітної плати, вказаної в ній, з
моменту виникнення права на
перерахунок пенсії (а.с.12-13).

Розглянувши вищевказане звернення
позивача з питання перерахунку пенсії
та його заяву про перерахунок пенсії,
Управління Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя
листом №74-К від 20.06.2013 року повідомило
ОСОБА_2 про те, що відповідно статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» від
05.11.1991 року №1789-ХІІ в редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року №3668-VI з 01.10.2011
року пенсія за вислугу років
прокурорам та слідчим, призначається в
розмірі 80% від суми їх місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 року -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. Постановою
Кабінету Міністрів України «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури» від 31.05.2012 року №505
працівникам прокуратури були
затверджені схеми посадових окладів, у
зв'язку з чим, пенсіонери, яким раніше
були призначені пенсії відповідно до
Закону України «Про прокуратуру», з
01.07.2012 року набули право на перерахунок
пенсії. Крім того, повідомлено позивача
про те, що провести перерахунок його
пенсії за вислугу років за заявою,
наданою разом зі зверненням на бланку,
який не відповідає встановленому
Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року №22-1, зразку,
неможливо. Додатково повідомлено
ОСОБА_2 про здійснення відповідачем
попереднього розрахунку його пенсії за
вислугу років з урахуванням довідки
про заробітну плату №06/34-12 відповідно
до вимог Закону України «Про
прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ в
редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року №3668-VI. Згідно попереднього
розрахунку у теперішній час
перерахунок пенсії є недоцільним
(а.с.15-16).

Також, відповіддю Управління
Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя
№3758/05-08 від 18.07.2013 року повідомлено
ОСОБА_2 про розгляд його заяви про
перерахунок пенсії від 27.06.2013 року та
недоцільність проведення перерахунку
його пенсії за вислугу років, обчислену
відповідно до Закону України «Про
прокуратуру». Додатково повідомлено
позивача про те, що детальна інформація
про порядок проведення перерахунку
пенсії за вислугу років була надана у
листі №74-К від 20.06.2013 року (а.с.17).

Згідно з частиною 17 статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» встановлено, що
положення цієї статті поширюються
також на пенсіонерів з числа
працівників прокуратури, яким до
набрання чинності цим Законом
призначена пенсія за віком, за вислугою
років або за інвалідністю
безпосередньо з прокурорсько-слідчих
посад і посад у науково-навчальних
закладах, незалежно від часу виходу на
пенсію, за умови наявності у них стажу
роботи, передбаченого цією статтею.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» №3668-VI
від 08.07.2011 року частину першу статті 50-1
вказаного Закону замінено двома
частинами, згідно частини другої даної
статті в новій редакції пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Цією ж статтею передбачено, що
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії.

Управління Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя
вважає недоцільним проведення
перерахунку пенсії позивача, виходячи
з того, що проведення перерахунку
пенсії ОСОБА_2 має проводитись у
відповідності до статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» в редакції
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».

Проте, відповідачем не враховано, що
стаття 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року, в
редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року встановлює 80-відсотковий
розмір пенсії, яка призначається після
08.07.2011 року, та не є підставою зменшення
90-відсоткового розміру раніше
призначеної законної пенсії.

Отже, фактично відповідач
«перепризначив» позивачу пенсію на
підставі норм законодавства, які
набрали чинності після призначення
пенсії, тобто, всупереч частини 1 статті
58 Конституції України, застосувавши
Закон зі зворотною силою у часі.

Частиною 3 статті 22 Конституції України
передбачено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Відповідно до статті 64 Конституції
України конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Крім того, згідно пункту 2 розділу ІІ
Прикінцеві та перехідні положення
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» №3668-VI
від 08.07.2011 року обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом.

Отже, новий порядок виплати пенсій,
встановлений Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» №3668-VI від 08.07.2011 року не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія призначена до набрання чинності
цим Законом.

Таким чином, до спірних правовідносин
підлягають застосуванню норми статті
50-1 Закону України «Про прокуратуру» в
редакції, яка діяла до набрання
чинності Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» № 3668-VI
від 08.07.2011 року, оскільки редакція цього
закону, яка діє на теперішній час,
звужує права позивача в частині
розміру пенсії.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає що суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
те, що перерахунок пенсії повинен
проводитися на підставі документів
пенсійної справи та документів,
додатково поданих пенсіонером, в
даному випадку - довідки Прокуратури
Кримського регіону України з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
№06/34-12 від 23.10.2012 року (а.с.14).

У розумінні статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод, основні обов'язки громадянина.

Вирішуючи дану справу
адміністративний суд виходить з того,
що згідно принципу верховенства права,
який визнається і діє в Україні, права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, держава відповідає
перед людиною за свою діяльність,
утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави, органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених
Конституцією України межах і
відповідно до законів України (стаття 1,
частина 2 статті 3, частина 2 статті 6,
частина 1 статті 8 Конституції України).

У відповідності до статті 3 Конституції
України, людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканність і
безпека визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави.

Враховуючи усе вищевикладене у
сукупності, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції здійснив аналіз
діючого законодавства України та
дійшов вірного висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх порушення
судом першої інстанції є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим та не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Все вищенаведене дає судовій колегії
право для висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись частиною 3 статті 24, статтями
160, 167, частиною 10 статті 183-2, частиною 1
статті 195, статтею 196, пунктом 1 частини 1
статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1
статті 205, статтями 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя на
постанову Гагарінського районного
суду м. Севастополя від 23.09.2013 року у
справі №763/5519/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Гагарінського районного
суду м. Севастополя від 23.09.2013 року у
справі №763/5519/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі
згідно з частиною п'ятою статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає в порядку частини десятої
статті 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст судового рішення
виготовлений 03 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
С.О. Воробйова

Судді підпис
З.І.Курапова

підпис М.І. Кобаль

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
С.О. Воробйова