Справа № 816/5908/13-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р.Справа № 816/5908/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.,

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.,

представника позивача- Смольський Ю.С.,

представника відповідача- Скабук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Полтавської митниці
Міндоходів на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
31.10.2013р. по справі № 816/5908/13-а

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат"

до Полтавської митниці Міндоходів

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.10.2013 р.
задоволено адміністративний позов
Відкритого акціонерного товариства
"Полтавський гірничо-збагачувальний
комбінат" (далі- ВАТ "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат") до
Полтавської митниці Міндоходів про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною та скасовано
картку відмови в прийнятті митної
декларації №806010000/2013/20033.

Визнано протиправним та скасовано
рішення про коригування митної
вартості товарів № 806010000/2013/000110/2 від
11.09.2013.

Стягнуто з Державного бюджету України
в особі Полтавської митниці Міндоходів
на користь ВАТ "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат"
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 1717 гривень 14 копійок.

Не погодившись з даною постановою суду,
Полтавська митниця Міндоходів подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просила скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначила, що задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції
дійшов до помилкового висновку про їх
обґрунтованість. Апелянт вказує, що
оскаржуване рішення про визначення
митної вартості товарів було прийнято
на підставі та у відповідності до
вимог діючого законодавства.

Так, під час проведення консультацій з
декларантом, позивача було зобов'язано
надати додаткові документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів і обраного методу її
визначення. Декларант відмовився
надати витребувані документи, тому
основний метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору не
може бути прийнятий, оскільки відсутні
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводиться розрахунок
митної вартості. Митним органом
застосовано метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів, який грунтується
на раніше визначеній митній вартості
товару оформленого по ВМД від 09.01.2013
року №806010000/2013/200057.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, дослідивши
письмові докази по справі, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем документально підтверджено
правомірність обрання методу
визначення митної вартості
імпортованого товару за ціною
договору.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду виходячи з наступного.

Судове рішення суду першої інстанції,
відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України,
переглянуто судом апеляційної
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
апеляційного розгляду, що відповідно
до умов контракту №1832 від 29.05.2013
укладеного між ВАТ "Полтавський ГЗК" та
"AGE TRADING FZC", останній на умовах CIF UA порт
Южний, Україна, реалізовував ВАТ
"Полтавський ГЗК" бентоніт, виробником
якого є індійська компанія "Ashapura Minechem
Ltd", вартість операції склала 1 412 165,29
дол. США за партію товару чи 47,00 дол. США
за одну метричну тону бентоніту. (т. 1 а.
с. 31-40).

Представником ВАТ "Полтавський ГЗК"
Зелінським О.О. до митного поста
"Кременчук" Полтавської митниці подано
митну декларацію від 11.09.2013
№806010000/2013/202441 та документи з метою
здійснення митного контролю та
оформлення товару за основним методом.

Рішенням Полтавської митниці від
11.09.2013 №806010000/2013/000110/2 митну вартість
імпортованих товарів скориговано за
другорядним методом, а саме, за методом
визначення митної вартості за ціною
договору щодо ідентичних товарів та
визначено митну вартість товару на
рівні 1 496 294,28 дол. США за партію
товару чи 49,75 дол. США за одну метричну
тону бентоніту (т. 1 а. с. 16-17).

На підставі зазначеного
Полтавською митницею винесено картку
відмову у прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів від 11.09.2013 №806010000/2013/20033 (т. 1 а. с.
10-15).

Фактичною підставою для корегування
митної вартості вище зазначеного
товару слугувало ненадання позивачем
документів, що підтверджують
застосування пункту 3 додатку №2 до
контракту від 29.05.2013 та порушення
продавцем строків поставки товару.

Перевіряючи правомірність
прийнятих відповідачем спірних рішень,
колегія суддів зазначає.

Відповідно до положень ст. 54 Митного
кодексу України (далі- МК України),
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 3 ст 53 МК України у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом);3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);4) виписку з бухгалтерської
документації;5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів;6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;7) копію
митної декларації країни
відправлення;8) висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України, орган
доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:1) невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;2) неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;4) надходження до
органу доходів і зборів документально
підтвердженої офіційної інформації
органів доходів і зборів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

З матеріалів справи вбачається,
що Полтавською митницею встановлено
відсутність документів, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, а саме платежі здійснені на
користь продавця покупцем на виконання
пункту 3 додатку №2 від 29.05.2013 до
контракту №1832 від 29.05.2013. Також
відповідно до пункту 5 доповнення №1
від 29.05.2013 до контракту №1832 від 29.05.2013
відвантаження з Індії повинно бути
здійснено не пізніше 10 липня 2013 року,
але фактично відвантаження відбулось
пізніше. У зв'язку з чим під час
проведення консультації з ВАТ
"Полтавський ГЗК" запропоновано надати
додаткові документи на підтвердження
заявленої митної вартості і обраного
методу її визначення, а саме: договір з
третіми особами, пов'язаний з договором
про поставку товару, митна вартість
якого визначається; рахунки про
здійснення платежів третім особам на
користь продавця, якщо такі платежі
здійснювались за умовами, визначеними
договором; висновок про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експортними організаціями, та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини.

На вимогу митного органу ВАТ
"Полтавський ГЗК" додатково надано:

-лист ВАТ "Полтавський ГЗК" №10656/4638 про
відсутність у ВАТ "Полтавський ГЗК"
інформації згідно пункту 3 додатку №2
від 29.05.2013 до контракту;

- лист відправника №17/556 про
неможливість надати договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається, рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснювались за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом);

-висновок ТПП №П-292 про підтвердження
ціни товару;

-лист УКР. Універсальної біржі №В-231/11
про відсутність цінової інформації на
товар.

Листом ВАТ "Полтавський ГЗК" №10656/4638
повідомив Полтавську митницю про
відсутність у ВАТ "Полтавський ГЗК"
інформації згідно пункту 3 додатку №2
від 29.05.2013 до контракту.

Неможливість надання документів щодо
третіх осіб підтверджується листом
підприємства "AGE TRADING FZC" №17-556 про
неможливість надати договорів
(контрактів), рахунків, платіжних
доручень та інших фінансових
документів по відносинам між "AGE TRADING FZC"
та "Ashapura Minechem Limited" (Індія), а також
договорів з третіми особами, оскільки
така інформація є конфіденційною та
може негативно вплинути на не лише на
інтереси "AGE TRADING FZC", а і "Ashapura Minechem
Limited"(т 1 а. с. 231).

Відповідно до листа підприємства "AGE
TRADING FZC" №132/04 від 13.06.2013, товар
відповідно до контракту від 29.05.2013 не
міг бути завантажений з порту до 10
червня 2013 року відповідно до пункту 2.2
контракту у зв'язку з поганими
погодними умовами, у зв'язку з чим
підприємству "AGE TRADING FZC" довелось чекати
покращення погодних умов до 13 липня 2013
року, дати коли судно вийшло з порту (т 1
а. с. 242).

Виходячи з вище викладеного,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції що
позивач під час розгляду справи в
повній мірі довів правомірність
визначення митної вартості товарів за
ціною угоди, а відповідач не довів
обґрунтованість сумнівів щодо
визначення декларантом митної
вартості за ціної контракту, а тому
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
незаконності оскаржуваного рішення
митного органу про визначення митної
вартості товарів .

Доводи апеляційної скарги стосовно
обґрунтованості сумнівів щодо
заявленої митної вартості у зв'язку з
відсутністю інформації згідно п.3
додатку №2 до контракту від 29.05.2013 року
в частині наявності факту сплати
демереджу за простій судна протягом
контрсталійного часу, колегія суддів
вважає безпідставними та зазначає
наступне.

Згідно листа надісланого
позивачем на адресу митного органу
розрахунки по демереджу і диспачу по
судну CAPE CLSMBER, що прибув до порту
«Южный» повинні проводитися протягом 15
днів з часу виходу судна із порту
розвантаження.

Станом на 19.08.2013 р. жодної інформації з
вище зазначеного на адресу позивача не
надходило.

Враховуючи зміст даного листа, колегія
суддів вважає необґрунтованими
сумніви митного органу, щодо
неможливості визначення митної
вартості за ціною договору, оскільки
відсутній факт сплати демереджу і
диспачу.

Стосовно посилання апелянта на
правомірність визначення митної
вартості товару за ціною договору щодо
ідентичних товарів, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 МК України ціна
договору щодо ідентичних товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості та
на тих же комерційних рівнях, що й
оцінювані товари.

Як встановлено під час судового
розгляду та не заперечувалося
представниками сторін, за контрактом
від 29.05.2013 р. позивачем придбавалося
товару в кількості 70000 м. т. плюс/мінус 10
%, одна партія поставки становила 30000 м.
т. , а по раніше визнаній митній
вартості товару, оформленого по ВМД від
09.01.2013 р. №800010000/2013/200057 кількість
придбаного товару складала значно
менше, що не заперечувалося сторонами.

Доказів коригування ціни при
використанні митної вартості операції
з ідентичним товаром, що продавався в
Україну в іншій кількості, а також
документального підтвердження
інформації, що використовувалася в
разі здійснення такого коригування
відповідачем не надано та судом під час
розгляду не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги
правомірності висновків суду першої
інстанції не спростовують з огляду на
вище зазначене.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду -без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

З огляду на вищезазначене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці
Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
р. по справі № 816/5908/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Любчич
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 27.01.2014 р.