Справа № 2а-13903/12/2670
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/800/30822/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Мироненка О.В., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЦ Україна» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Закарпатській області про
визнання протиправними та скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Здебського Юрія
Владиславовича - представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЦ Україна» на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ТОВ «ДЦ Україна»
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Закарпатській
області про визнання протиправними та
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій.

В обґрунтування позову зазначило, що за
результатами проведеної у позивача
перевірки Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Закарпатській
області була прийнята постанова про
накладення штрафних санкцій № 4 від 24
вересня 2012 року та рішення № 1 та 2 від 24
вересня 2012 року про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів.

На думку позивача, зазначені постанова
та рішення Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Закарпатській
області є незаконними і підлягають
скасуванню, оскільки зроблені в них
висновки відповідача ґрунтуються на
припущеннях, які не підтверджуються
належними доказами, а також не
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31 січня 2013 року позов
задоволено частково: визнано
протиправною та скасувати постанову
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Закарпатській області про
накладення штрафних санкцій № 4 від 24
вересня 2012 року, а також визнано
протиправними рішення Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Закарпатській області про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
№1 та №2 від 24 вересня 2012 року. У
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16
травня 2013 року постанову суду першої
інстанції скасовано, у задоволенні
позову відмовлено в повному обсязі.

У своїй касаційній скарзі представник
позивача, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати прийняту ним
постанову та залишити в силі постанову
суду першої інстанції.

У запереченнях Інспекція з питань
захисту прав споживачів у
Закарпатській області зазначає на
необґрунтованість касаційної скарги,
просить залишити її без задоволення, а
оскаржувану постанову суду
апеляційної інстанції - без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 11 вересня 2012 року у
магазині, що використовує знак для
товарів та послуг Watsons філії «ДЦ
Ужгород» ТОВ «ДЦ Україна», що
розташований за адресою: місто Ужгород,
пл. Ш. Петефі, 17, працівниками Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Закарпатській області була проведена
планова виїзна перевірка.

За результатами вказаної перевірки
складено акт від 11 вересня 2012 року №
0000006 (далі - Акт перевірки), яким
встановлено порушення позивачем
пункту 17 Технічного регламенту мийних
засобів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
серпня 2008 року № 717 (надалі - Технічний
регламент мийних засобів), а саме,
відсутність на маркуванні мийних
засобів національного знаку
відповідності.

На підставі вищезазначеного Акту
перевірки відповідачем винесено
постанову від 24 вересня 2012 року № 4 про
накладення штрафних санкцій за
порушення вимог пункту 1 частити
третьої статті 44 Закону України від
2 грудня 2010 року № 2735-VI «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» (надалі - Закон №
2735-VI) у вигляді штрафу у розмірі 160
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян у сумі 2720,00 грн.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції керувався приписами
постанови Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001 року № 1599 (надалі -
постанова КМУ № 1599) і зробив висновок,
що національний знак відповідності
може бути нанесений не лише на виріб, а
й на етикетку, тару, пакування,
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію тощо. Тобто, встановлено
відкритий перелік місць нанесення
знаку відповідності.

В свою чергу суд апеляційної інстанції,
відмовляючи у задоволенні позову та
підтверджуючи позицію відповідача
щодо правомірності застосування ним
адміністративно-господарських
санкцій, виходив з того, що за приписами
пунктів 8 та 17 Технічного регламенту
мийних засобів національний знак
відповідності обов`язково повинен
міститися безпосередньо на мийному
засобі.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
правильною позицію суду апеляційної
інстанції, виходячи при цьому з
наступного.

Відповідно до пункту 5 Постанови КМУ №
1599 (в її редакції станом на момент
проведення перевірки) знак
відповідності наноситься на виріб
та/або на етикетку, тару, пакування,
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію тощо. При цьому місце та
спосіб нанесення (друкування,
наклеювання, гравірування, травлення,
штампування, лиття тощо) знака
відповідності визначається виробником
продукції.

В свою чергу пунктом 17 Технічного
регламенту мийних засобів встановлено,
що на мийний засіб, який пройшов оцінку
відповідності згідно з цим Технічним
регламентом, наноситься національний
знак відповідності згідно з описом і
правилами його застосування,
затвердженими постановою КМУ № 1599.

Відповідно до пункту 8 зазначеного
Технічного регламенту мийних засобів
мийний засіб підлягає маркуванню
шляхом нанесення на зовнішню поверхню
пакування, етикетку напису чіткими
літерами, що не змиваються протягом
строку придатності такого засобу.

Оскільки Технічний регламент мийних
засобів у даному випадку є спеціальним
нормативно-правовим актом щодо
конкретного виду товарів і який
регулює спірні правовідносини, суд
апеляційної інстанції зробив вірний
висновок про те, що на мийні засоби
національний знак відповідності
підлягає нанесенню на зовнішню
поверхню пакування або етикетку.

Доводи касаційної скарги про те, що
нанесення національного знаку
відповідності на мийні засоби, які
можуть бути у формі рідини, порошку або
пасти, є технічно неможливим, колегія
суддів відхиляє з огляду на те, що
відповідно до пункту 8 Технічного
регламенту мийних засобів в таких
випадках мийний засіб маркується
шляхом нанесення на зовнішню поверхню
пакування чи етикетку.

За наведених обставин колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується із висновками Київського
апеляційного адміністративного суду
про те, що Держспоживінспекцією у
Закарпатській області правомірно
прийняті рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
№ 1 та № 2 від 24 вересня 2012 року та
накладено штрафні санкції на позивача
згідно постанови № 4 від 24 вересня 2012
року.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки суду
апеляційної інстанції є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваної відповідачем постанови
відсутні.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Здебського Юрія
Владиславовича залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2013
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.І. Смокович

Судді
О.В. Мироненко

Т.А. Чумаченко