Справа № 2а-6709/11
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6709/11
Головуючий у 1-й інстанції: Колегаєва
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Києві апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва на
постанову Деснянського районного суду
м.Києва від 28 вересня 2011 р. у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
визнання неправомірними дій та
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного
суду м.Києва від 28 вересня 2011 р. позовні
вимоги задоволено. Визнано дії
відповідача неправомірними,
зобов'язано зробити перерахунок і
виплату ОСОБА_2 державної пенсії
відповідно до ст. 54 3акону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком за період з
10 серпня 2011 року.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Згідно приписів ч. 1 ст. 195 КАС України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, інвалідами ІІ групи
захворювання, пов'язаного з впливом
аварії на ЧАЕС.

У відповідності до ст. 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачів
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, які одержують пенсію по
інвалідності та додаткову пенсію за
шкоду, на підставі ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Так, у ч. 4 ст. 54 цього Закону визначено,
що державна пенсія особам, віднесеним
до категорії 1, та у зв'язку із втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо
яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком.

При цьому колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу, що пенсія є
періодичним платежем, виплата якої, за
загальним правилом, не обмежена у часі.
Підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати.

Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання нарахувати та виплатити
відповідні періодичні платежі, у разі
відсутності спору про право особи на
отримання підвищення до пенсії або
встановлення такого права в судовому
порядку, не можна обмежувати орган,
відповідальний за здійснення їх
нарахування і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Однак, 14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України №3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", який набрав чинності 19 червня 2011
року.

Пунктом 7 ч. 1 цього Закону Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Вирішуючи питання яка з однопредметних
законодавчих норм однакової юридичної
сили, що не визнані неконституційними в
установленому порядку, підлягає
застосуванню для розв'язання спорів
зазначеної категорії, перевагу слід
надавати тій із них, що прийнята
пізніше. У даному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI.

На виконання вимог зазначеного Закону,
06 липня 2011 року Кабміном України
прийнято постанову № 745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Таким чином, до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, застосуванню підлягають
положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а
починаючи з 23 липня 2011 року виплати,
передбачені, зокрема, ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", повинні
здійснюватися в порядку та розмірах,
визначених постановою Кабміну "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" № 745 від 06.07.2011 року.

Отже, судом першої інстанції
безпідставно покладено на відповідача
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату державної пенсії відповідно до
ст. 54 Закону за період після 23 липня 2011
року, а саме з 10 серпня 2011 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, а правові підстави для
перерахунку пенсії позивача згідно ст.
54 Закону відсутні.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального права, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова
скасуванню

Керуючись ст. ст. 197, 199, 202, 205, 207, 212, 254 КАС
України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі
міста Києва на постанову Деснянського
районного суду м.Києва від 28 вересня 2011
р. у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
визнання неправомірними дій та
перерахунок пенсії - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 28 вересня 2011 року скасувати
та ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі. Касаційна
скарга на судові рішення подається у
порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212
КАС України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Парінов А.Б.

Беспалов О.О.