Справа № К/9991/19512/12-С
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/19512/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
попереднього розгляду касаційні
скарги Головного управління Державної
казначейської служби України у
Хмельницькій області та управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому на постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Глобо
ЛТД» до управління Пенсійного фонду
України в м. Хмельницькому, управління
Державної автомобільної інспекції
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Хмельницькій області,
Головного управління Державного
казначейства України у Хмельницькій
області про визнання неправомірною
вимоги, стягнення суми сплаченого
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, -в с т а н о в и л
а:Товариство з обмеженою
відповідальністю «Глобо ЛТД»
звернулось до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому, управління Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Хмельницькій області, Головного
управління Державного казначейства
України у Хмельницькій області про
визнання неправомірною вимоги,
стягнення суми сплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 31
жовтня 2011 року скасовано та
постановлено нове рішення, яким позов
задоволено.

Визнано неправомірною вимогу органу
ОРЕВ ДАІ УМВС України в Хмельницькій
області про необхідність сплати
позивачем збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування при
реєстрації придбаного автомобіля «Toyota
Highlander Lux» в органах ДАІ.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобо ЛТД» суму
примусово сплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 11199,99 грн. шляхом
списання відповідної суми з облікового
рахунку управління Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому, відкритого
у Головному управлінні Державного
казначейства України в Хмельницькій
області.

Зобов'язано Головне управління
Державного казначейства України в
Хмельницькій області списати на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобо ЛТД»
відповідну суму примусово сплаченого
позивачем збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 11199,99 грн. з облікового рахунку
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому, відкритого у
Головному управлінні Державного
казначейства України в Хмельницькій
області.

Не погоджуючись з постановленим у
справі рішенням апеляційного суду,
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Хмельницькій області та управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому звернулись до Вищого
адміністративного суду України з
касаційними скаргами, в яких
посилаються на неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, просять:
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Хмельницькій області - рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, управління Пенсійного фонду
України в м. Хмельницькому - рішення
апеляційного суду скасувати та
направити справу на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційних скарг,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що 07 червня 2011 року
товариство з обмеженою
відповідальністю «Глобо ЛТД» придбало
автомобіль марки «Toyota Highlander Lux».

При реєстрації автомобіля в органах
ДАІ 21 червня 2011 року позивачем за
вимогою працівників ДАІ сплачено збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування при відчуженні
автомобіля 3% у розмірі 11199,99 грн.

Вважаючи, що при реєстрації автомобіля
товариство з обмеженою
відповідальністю

«Глобо ЛТД» не повинно було сплачувати
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 3 % вартості
автомобіля, позивач звернувся з цим
позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що позивач
має право на повернення суми збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 3 % вартості
автомобіля.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком
апеляційного суду з огляду на таке.

Пунктом 7 статті 1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) визначено вичерпний
перелік осіб - платників збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, передбачено, що
платниками збору є юридичні та фізичні
особи при відчуженні легкових
автомобілів, крім легкових
автомобілів, якими забезпечуються
інваліди, та тих автомобілів, які
переходять у власність спадкоємцям за
законом.

Згідно з пунктом 6 статті 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
об'єктом оподаткування для платників
збору, визначених пунктом 7 статті 1
цього Закону, є вартість легкового
автомобіля.

Відповідно до статті 4 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» для платників
збору, визначених пунктом 7 статті 1
цього Закону, на обов'язкове державне
пенсійне страхування встановлюється
ставка збору у розмірі 3 відсотків від
об'єкта оподаткування, визначеного
пунктом 6 статті 2 цього Закону.

Статтею 3 наведеного Закону
встановлено, що збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
платники збору сплачують до Пенсійного
фонду України у порядку, визначеному
законодавством України.

На виконання вимог вищезазначеної
статті Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» постановою Кабінету
Міністрів України від 03 листопада 1998
року №1740 затверджено Порядок сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій (далі - Порядок),
який регулює питання сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій згідно із
Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до пункту 12 Порядку
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій з відчуження легкових
автомобілів є підприємства, установи
та організації всіх форм власності, а
також фізичні особи, які набувають
право власності на легкові автомобілі
шляхом: купівлі легкових автомобілів, у
тому числі у виробників або
торгівельних організацій (крім
випадків забезпечення автомобілями
інвалідів згідно із законодавством);
міни; дарування (безоплатної передачі);
успадкування (крім випадків
успадкування легкового автомобіля за
законом); з інших підстав, передбачених
законодавством.

Отже, на час виникнення спору положення
Порядку суперечили вимогам Закону
України

«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
регулювання правовідносин зі сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

З огляду на викладене, обов'язок сплати
збору не може бути покладений на особу,
яка набуває право власності у
відповідності до Порядку, оскільки це
суперечить акту вищої юридичної сили.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції дійшов вірного
висновку, що позивач має право на
повернення сплаченої суми збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 3 % вартості
автомобіля.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційних скарг не дають
підстав для висновку, що апеляційним
судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Постановлене у справі рішення
апеляційного суду є законним та
обґрунтованим, і підстави для його
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Головного управління
Державної казначейської служби
України у Хмельницькій області та
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому залишити без
задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Глобо
ЛТД» до управління Пенсійного фонду
України в м. Хмельницькому, управління
Державної автомобільної інспекції
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Хмельницькій області,
Головного управління Державного
казначейства України у Хмельницькій
області про визнання неправомірною
вимоги, стягнення суми сплаченого
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: