Справа № 9101/90868/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2013 р. справа № 2а-1696/11

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Чепурнова Д.В.

секретар судового засідання :
Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Веселівському районі Запорізької
області на постанову Веселівського
районного суду Запорізької області від
02.06.2011 року у справі № 2а-1696/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Веселівському районі Запорізької
області про зобов'язання здійснити
перерахунок щомісячної державної
соціальної допомоги "Дітям війни", -

ВСТАНОВИВ :

19.05.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративний позов до Управління
Пенсійного фонду України в
Веселівському районі Запорізької
області, в якому просив визнати
незаконною бездіяльність та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Постановою Веселівського районного
суду Запорізької області від 02.06.2011
року позов задоволено частково:
визнано неправомірною бездіяльність
відповідача щодо нарахування та
виплати підвищення до пенсії позивачу
як дитині війни та зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату підвищення пенсії позивачу як
особі, що має статус дитини війни,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», від 09 липня 2003 року в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з урахуванням виплат, що вже були
здійснення, починаючи з 19.11.2011 року по
19.05.2011 року.

Сторони належним чином повідомлені про
час, день та місце розгляду справи, але
в судове засідання не прибули, заяв про
відкладення розгляду справи до
апеляційної інстанції не надсилали, що
відповідно до ч.4 ст.196 КАСУ та ст.41 КАСУ
надає колегії суддів можливості
розглянути справу за відсутності осіб,
які приймають участь у справі та без
здійснення фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

З зазначеною постановою суду не
погодився відповідач, який посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні вимог
позивача в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено і
відповідачем у справі не
заперечується, що позивач по цій справі
має статус «дитина війни» та
відповідно користується правом на
отримання пільг і державної соціальної
підтримки, встановлених Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» № 2195-IV від 18.11.2004 року, який
набрав чинності з 01.01.2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору у цій справі є розмір
виплати позивачу, як «дитині війни»,
підвищення до пенсії, встановленого
статтею 6 Закону № 2195-IV від 18.11.2004 року.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року, №1058-IV мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Виходячи із змісту статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» у якій йдеться саме про
«мінімальний розмір пенсії за віком»,
який встановлюється лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та відсутність іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, суд апеляційної
інстанції не бере до уваги, як підставу
для скасування рішення суду - доводи
апеляційної скарги про неможливість
застосування до спірних правовідносин
положень ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з огляду на частину третю
цієї статті. Наявність вказаної норми
та відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не можуть бути
підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на підвищення пенсії виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, як
це встановлено статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»

За наведених обставин, суд визнає
обґрунтування суду першої інстанції у
вищенаведеній частині такими, що
відповідають нормам матеріального
права.

З урахуванням норм статтей 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов подано з
пропуском строку звернення до суду,
тому задоволенню підлягає частина
вимог щодо нарахування підвищення
пенсії в межах шестимісячного строку
звернення до суду.

Необхідною умовою для звернення особи
до суду з адміністративним позовом є
обов'язкова наявність порушення прав,
свобод чи інтересів цієї особи у сфері
публічно-правових відносин.

Висновки суду в резолютивній частині
постанови - є приписами, що підлягають
безумовному виконанню сторонами та
третіми особами, а судове рішення має
бути категоричним, тобто повинне
давати відповідь на позовні вимоги
таким чином, щоб зняти невизначеність у
взаємовідносинах між сторонами спору,
суд звертає увагу на те, що у
резолютивній частині постанови
повинен бути наведений ясний і
однозначний за своїм формулюванням
висновок про протиправність дій або
бездіяльності відповідача та про
спосіб відновлення порушених прав
позивача.

Суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити, що пенсія є
періодичним платежем, виплата якої, за
загальним правилом не обмежена у часі.
Підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати. Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплатити відповідні періодичні
платежі, суд не має підстав обмежувати
орган, відповідальний за здійснення їх
перерахунку і виплати, певним часовим
проміжком, крім випадків, передбачених
законом.

Управлінням Пенсійного фонду України
має бути нараховано та виплачено
пенсію, підвищену на 30% мінімальної
пенсії за віком виходячи з розміру,
встановленого частиною 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни"до зміни законодавчих норм, що
регулюють призначення цього виду
пенсії.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
14 червня 2011 року, прикінцеві положення
Закону доповнено пунктом 4, відповідно
до якого встановлено, що у 2011 році норми
і положення статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

06 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року, відповідно до
пункту 6 якої встановлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Таким чином, відповідач повинен був
провести підвищення пенсії у
збільшеному розмірі відповідно до
вимог ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 19.11.2010 року по19.05.2011 року,
включно.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
постанову суду першої інстанції
змінити, виклавши абзаци другий та
третій її резолютивної частини в новій
редакції.

На підставі викладеного, керуючись
пунктом 2 частини 1 статті 198, статтями
201, 207 КАС України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Веселівському районі Запорізької
області - задовольнити частково.

Постанову Веселівського районного
суду Запорізької області від 02.06.2011
року у справі № 2а-1696/11 - змінити,
виклавши абзаци другий та третій її
резолютивної частини в наступній
редакції:

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Веселівському районі Запорізької
області щодо нездійснення перерахунку
та виплати ОСОБА_1 в повному обсязі
підвищення пенсії згідно з Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 19.11.2010 року по 19.05.2011
року, включно, в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком .

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Веселівському районі
Запорізької області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
підвищення до пенсії згідно статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" та частини 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період 19.11.2010 року по
19.05.2011 року, включно, в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

В решті постанову суду - залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов