Справа № 803/2814/13-а
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року Справа № 803/2814/13-a

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання
Приходай Я.О.,

за участю представника позивача
Ковбасюка Д.С.,

представника відповідача Кузьменко
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агідель" до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агідель" (далі - ТзОВ
"Агідель") звернулося з
адміністративним позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Головного управління Міндоходів у
Волинській області (далі - Луцька ОДПІ)
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № та №
від 04.07.2013 р.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним:

- під час проведення документальної
перевірки у Луцької ОДПІ не виникло
жодних зауважень щодо первинних
бухгалтерських документів, на підставі
яких ТзОВ "Агідель" було сформовано
реєстри податкових накладних, які, на
думку відповідача, сформовані з
порушенням податкового законодавства
України;

- на момент виписки податкових
накладних у жовтні 2009 - вересні 2010 р.р.
платники податків керувалися Законом
України «Про податок на додану
вартість» та Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», яким
було встановлено граничний строк для
подання заяв на повернення надміру
сплачених або невідшкодованих
податків і зборів (обов'язкових
платежів), який складає 1095 днів з
наступного за днем здійснення такої
переплати або отримання права на таке
відшкодування, а не Податковим
кодексом України, який фактично звузив
права платника податків і не може бути
застосований до спірних правовідносин.

В судовому засіданні 22.01.2014р.
представник позивача позов підтримав
та додатково пояснив, що податкові
повідомлення-рішення за результатами
проведення камеральних перевірок, які
фактично лягли в основу акту перевірки
від 19.06.2013р., були скасовані в судовому
порядку, а тому незрозумілими є
підстави здійснених податковим
органом донарахувань грошових
зобов'язань, відповідно просив суд
позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні адміністративний позов не
визнала з підстав, викладених у
письмових заперечення проти позову,
мотивуючи наступним:

- відповідно до пунктів 200.1, 200.2 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом, а при від'ємному значенні
суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1
цієї статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
відстроченого або розстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду;

- відповідно до Порядку заповнення
податкової декларації у рядку 21.3
податкової декларації відображається
збільшення або зменшення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) за результатами камеральної чи
документальної перевірки, а сума
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду, з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду вказується в
рядку 25 декларації;

- позивачем не було відображено
результати проведених камеральних
перевірок в податковій звітності, на
момент проведення позапланової
перевірки судові рішення, якими були
скасовані податкові
повідомлення-рішення, прийняті за
результатами таких камеральних
перевірок, не набрали законної сили, а
тому ревізорами-інспекторами зроблено
правомірний висновок щодо вчинення
позивачем порушень податкового
законодавства.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ "Агідель"
14.04.2003 р. виконавчим комітетом
Нововолинської міської ради
зареєстроване як суб'єкт
господарювання - юридична особа, що
підтверджується копією Свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А00 №391574 та Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців серії АБ
№881987 від 28.11.2013 р., а також Випискою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
серії АВ № 881986 від 28.11.2013 р.

Позивач взятий на облік як платник
податків в Луцькій ОДПІ 06.07.2009 р. за №7387,
що підтверджується довідкою про взяття
на облік платника податків №463 від
20.10.2009 р., є платником податку на додану
вартість.

Відповідно до умов договору про
спільну діяльність №1/3/2009 від 19.06.2009 р.,
укладеного між ТзОВ "Агідель", ОСОБА_4
та ОСОБА_5, керівництво спільною
діяльністю, ведення спільних справ
учасників і ведення бухгалтерського та
податкового обліку спільної
діяльності покладено на позивача.

Судом встановлено, що в червні 2013 року
Луцькою ОДПІ була проведена
позапланова виїзна перевірка з питань
правомірності формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту,
правомірності формування показників в
декларації з податку на прибуток за
період з 01.01.2010 р. по 30.04.2013р., за
результатами якої складено акт
№3280/22.1/138351680 від 19.06.2013р. Перевіркою
встановлено порушення :

- п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого платником
занижено податок на додану вартість, що
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за лютий 2013 року на суму 23333 грн.,
та завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (р.24 декларації за
лютий 2013 року) на 645340 грн.;

- п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України
в результаті чого платником занижено
податок на додану вартість, що підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет за
квітень 2013 року на суму 46667 грн., та
завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (р.24 декларації за квітень 2013
року) на 152937 грн.;

На підставі акту перевірки №3280/22.1/138351680
від 19.06.2013 р. Луцькою ОДПІ винесено
податкові повідомлення-рішення №
від 04.07.2013р. про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 105000 грн., з них:
70000 грн. - основного платежу та 35000
штрафних санкцій та № від 04.07.2013
р. про зменшення від'ємного значення
суми податку на додану вартість на
суму 152 937грн.

Враховуючи те, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийнято Луцькою ОДПІ як суб'єктом
владних повноважень, то при вирішенні
даного спору вони перевірялись судом
на відповідність вимогам частини
третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України).

Згідно зі статтею статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проаналізувавши норми податкового
законодавства, дослідивши зібрані
докази, суд вважає, що відповідач не
довів правомірність винесених
податкових повідомлень-рішень Луцької
ОДПІ № та № від 04.07.2013 р.

З матеріалів справи, зокрема, згідно
наведеної в акті перевірки інформації,
слідує, що підставою для висновків
податкового органу про порушення
позивачем абзацу пункту 198.6 статті 198 ПК
України стало те, що позивач не
відобразив в податкових деклараціях з
податку на додану вартість за лютий та
квітень 2013 року результатів
камеральних перевірок за жовтень 2012
року, листопад 2012 року, грудень 2012 року
та січень 2013 року, зафіксованих в актах
від 03.12.2012р., 18.01.2013р., 19.02.2013р., 29.04.2013р.

Судом встановлено наступне:

1) За жовтень 2012 року Луцькою ОДПІ
Волинської області ДПС проведено
камеральну перевірку, результати якої
оформлено актом про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку вартість №6723/15-2/138351680 від
03.12.2012 р. За результатами камеральної
перевірки за жовтень 2012 року винесено
податкові повідомлення-рішення: форми
Р за №2741601 від 25.12.2012 р. на суму 26548,0 грн.
основного платежу та 6637,0 грн. - штрафної
санкції; форми В4 за №2731601 від 25.12.2012 р.
на суму 370425,0 грн.

2) За листопад 2012 року Луцькою ОДПІ
Волинської області ДПС проведено
камеральну перевірку, результати якої
оформлено актом про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку вартість №296/15-2/138351680 від
18.01.2013 р. За результатами камеральної
перевірки за листопад 2012 року винесено
податкові повідомлення-рішення: форми
Р за №11502 від 13.02.2013 р. на суму 23333,0 грн.
основного платежу та 11666,50 грн. -
штрафної санкції; форми В4 за №21502 від
13.02.2013 р. на суму 715339,0 грн.

3) За грудень 2012 року Луцькою ОДПІ
Волинської області ДПС проведено
камеральну перевірку, результати якої
оформлено актом про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку вартість №1152/15-2/138351680 від
19.02.2013 р. За результатами камеральної
перевірки за грудень 2012 року винесено
податкові повідомлення-рішення: форми
Р за №501502 від 11.03.2013 р. на суму 23333,0 грн.
основного платежу та 11666,50 грн. -
штрафної санкції; форми В4 за №541502 від
11.03.2013 р. на суму 692006,0 грн.

4) За січень 2013 року Луцькою ОДПІ
Волинської області ДПС проведено
камеральну перевірку, результати якої
оформлено актом про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку вартість №1561/15-2/138351680 від
20.03.2013 р. За результатами камеральної
перевірки за січень 2013 року прийнято
податкові повідомлення-рішення: форми
Р за №5261502 від 29.04.2013 р. на суму 23333,0 грн.
основного платежу та 11666,50 грн. -
штрафної санкції; форми В4 за №5271502 від
29.04.2013 року на суму 668673,0 грн.

Окремі із зазначених податкових
повідомлень-рішень були оскаржені
позивачем у судовому порядку.
Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2013
року у справі № 803/909/13-а визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 25 грудня 2012
року № та № ; постановою
Волинського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року у справі № 803/1257/13-а визнано
протиправними і скасовано податкові
повідомлення-рішення від 18 січня 2013
року № , від 13 лютого 2013 року №
. Постанова у справі №803/1257/13-а
набрала законної сили на підставі
ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року.

Судами першої та апеляційної інстанції
вказано на помилковість висновків
Луцької ОДПІ в частині порушення ТзОВ
«Агідель» пункту 198.6 статті 198 ПК
України при формуванні податкового
кредиту за жовтень-грудень 2009 року та
січень-вересень 2010 року, що призвело до
завищення від'ємного значення ПДВ за
листопад 2012 року на 715539,00 грн.

19 лютого 2013 року Луцька ОДПІ провела
камеральну перевірку податкової
декларації з ПДВ за грудень 2012 року, про
що складено акт № 1152/15-2/138351680 (а.с.83-86).
Актом перевірки вказано на ті ж
порушення, що і в актах перевірки
податкових декларацій за жовтень і
листопад 2012 року, в частині формування
податкового кредиту за рахунок
податкових накладних за
жовтень-грудень 2009 року та
січень-вересень 2010 року. За висновками
цієї перевірки підлягає збільшенню на
23333,00 грн. ПДВ для сплати в бюджет та
зменшенню на 692006,00 грн. сума, що
підлягала зарахуванню до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Актом перевірки від 20 березня 2013 року №
1561/15-2/138351680 висновки зроблено щодо
права на формування податкового
кредиту у попередніх звітних періодах,
а показник податкової декларації за
січень 2013 року накладено на показники
декларації за грудень 2012 року, які
також на думку відповідача, сформовано
з порушенням податкового
законодавства з тих самих підстав
(тобто, у даному випадку має місце
причинно-наслідковий зв'язок між
показниками кожної наступної
декларації платника податків по
відношенню до попередньої).

Оцінюючи правомірність висновків
відповідача як суб'єкта владних
повноважень, суд вважає за необхідне
зазначити, що відносинам щодо
формування податкового кредиту за
деклараціями за жовтень-грудень 2009
року, січень-вересень 2010 року правову
оцінку уже надано судами при розгляді
адміністративних справ № 803/1257/13-а та №
803/1257/13-а, про які йшлося вище.

Суд вважає, що висновки Луцької ОДПІ
про порушення позивачем Порядку
заповнення податкової звітності з ПДВ,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 25
листопада 2011 року № 1492,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 грудня 2011 року №
1490/290228, через неврахування при
заповненні податкової декларації з ПДВ
за січень 2013 року висновків акта
перевірки за податковою декларацією за
грудень 2012 року неправомірними,
оскільки на формування таких висновків
вплинув акт перевірки податкової
декларації за листопад 2012 року, а його
висновки суд визнав безпідставними при
розгляді справи про оскарження
податкових повідомлень-рішень (справа
№ 803/1257/13-а) і судове рішення набрало
законної сили.

За таких обставин,суд вважає, що
відповідачем умисно ігноруються
судові рішення, як такі, що набрали
законної сили, так і оскаржені в
апеляційному порядку, та проводяться
перевірки (камеральні та позапланова),
за результатами яких повторно, без
дослідження жодних додаткових доказів,
було зроблено безпідставні висновки
про порушення позивачем норм п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України,
незважаючи на спростування висновків
камеральних перевірок, а тому прийняті
за результатами проведеної
позапланової перевірки (акт від
19.06.2013р.) податкові
повідомлення-рішення є протиправними
та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 94
КАС України, якщо судове рішення
увалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, з Державного бюджету
України на користь позивача слід
стягнути судовий збір в розмірі 458 грн.
81 коп., сплачений згідно платіжного
доручення №321 від 27.12.2013 р.

Керуючись статтями 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України
та на підставі Податкового кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області від 04.07.2013 р. № та №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Агідель» 458
(чотириста п'ятдесят вісім) гривень 81
копійку витрат по сплаті судового
збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 27 січня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.В.Дмитрук