Справа № 801/11322/13-а
Суддя: Сидоренко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2014 р. (11:35) Справа №801/11322/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Сидоренка Д.В., при
секретарі Леоновій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Євпаторійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в АР
Крим

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі
1376,40 грн.,

Обставини справи: Євпаторійська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в АР
Крим звернулась до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1376,40 грн.,
мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідачем не здійснювалась у
порядку та строки, визначені
законодавством, сплата єдиного
податку.

Позивач явку свого представника в
судове засідання, яке відбулось 28.01.2014
року, не забезпечив, про час, дату та
місце його проведення повідомлений
належним чином, надав суду клопотання
про розгляд справи за його відсутності
та підтримання позовних вимог у
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце його
проведення повідомлений належним
чином - шляхом направлення на його
адресу судової повістки.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
встановлені Податковим кодексом
України (далі по тексту - ПК України).

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку визначені главою 1 Розділу XIV ПК
України.

Спрощена система оподаткування, обліку
та звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою (п.п.291.2-291.3 ст. 291 ПК України).

Згідно з п.291.4 ст. 291 ПК України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень;

2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

3) третя група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 20
осіб; обсяг доходу не перевищує 3000000
гривень;

4) четверта група - юридичні особи -
суб'єкти господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, які
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: середньооблікова кількість
працівників не перевищує 50 осіб; обсяг
доходу не перевищує 5000000 гривень;

5) п'ята група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, не обмежена; обсяг доходу
не перевищує 20000000 гривень;

6) шоста група - юридичні особи - суб'єкти
господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, у яких
протягом календарного року обсяг
доходу не перевищує 20000000 гривень.

У відповідності до п.п.295.1-295.2 ст. 295 ПК
України платники єдиного податку
першої і другої груп сплачують єдиний
податок шляхом здійснення авансового
внеску не пізніше 20 числа (включно)
поточного місяця.

Нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку, заяви щодо періоду
щорічної відпустки та/або заяви щодо
терміну тимчасової втрати
працездатності.

Відповідно до п.п.293.1-293.2 ст. 293 ПК
України ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з п.300.1 ст. 300 ПК України платники
єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

ОСОБА_1 22.02.2012 року зареєстрований в
якості фізичної особи-підприємця,
відомості про що внесені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, про що
свідчить витяг з ЄДРПОУ серії АГ№?827194
від 15.11.2013 року.

Згідно з довідкою №284/29-046 від 24.02.2012
року відповідач з 23.02.2012 року перебуває
на податковому обліку за НОМЕР_3.

Відповідачем 14.12.2012 року до податкового
органу було надано заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування за видом діяльності -
малярні роботи (КВЕД 43.34) та Інші роботи
з завершення будівництва (КВЕД 43.39).

На підставі наданої заяви відповідачем
отримано свідоцтво про сплату єдиного
податку серії НОМЕР_4 від 01.01.2013 року за
ставкою 20% (друга група).

Однак, всупереч вимогам закону,
відповідачем не сплачена у визначені
строки сума єдиного податку, у зв'язку з
чим за період з січня 2013 року по червень
2013 року за ним утворилась
заборгованість в сумі 1376,40 грн.

Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 Податкового
кодексу України сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання є податковим боргом.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59
Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59
Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення (п. 59.4
ст. 59 Податкового кодексу України).

На підставі зазначеного вище
податковим органом на адресу
відповідача було направлено вимогу №
809-17 від 13.09.2013 року. Однак, поштове
відправлення було повернуто
відправнику у зв'язку з закінченням
терміну зберігання, про що зазначено у
довідці УДППЗ «Укрпошта» від 16.10.2013
року.

Згідно з п.58.3 ст. 58 ПК України, у разі
коли пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

З огляду на зазначене вище, приймаючи
до уваги, що податкова вимога не була
вручена платнику податків з причин,
незалежних від податкового органу, суд
вважає вимогу № 809-17 від 13.09.2013 року
такою, що вручена відповідачу належним
чином.

Сума заборгованості відповідача з
єдиного податку у розмірі 1376,40 грн.
підтверджується випискою з облікової
картки платника податку.

Відповідачем у порядку ст. 71 КАС
України не було надано суду доказів
сплати заборгованості з єдиного
податку за період з січня по червень 2013
року у повному обсязі.

Права органів доходів і зборів на час
розгляду справи передбачені ст. 20
Податкового кодексу України.

Згідно з п.п. 20.1.18 та 201.1.19 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
визначати у порядку, встановленому цим
Кодексом, суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податного боргу або його частини.

За таких умов, суд вважає правомірним
звернення позивача до суду щодо
стягнення з відповідача суми боргу з
єдиного податку.

У судовому засіданні, яке відбулось
28.01.2014 року, оголошено вступну та
резолютивну части постанови.

Відповідно до вимог ст. 163 КАС України
постанову оформлено та підписано 30.01.2014
року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (97400, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) заборгованість з єдиного
податку у розмірі 1376,40 грн. на користь
місцевого бюджету м.Євпаторії
(р/р№0015 в ГУДКСУ в АР Крим, м.
Сімферополь, МФО 824026, , код
платежу 18050400).

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Сидоренко Д.В.