Справа № 2а/0370/1262/12
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
Справа №
95315/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
07.06.2011р. по справі № 2а/0370/1262/12 за
позовом Луцького міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Луцький міський центр зайнятості
звернувся з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю у розмірі 5410
грн. 97 коп.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 07.06.2011р.
Адміністративний позов задоволено
повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Луцького міського центру зайнятості
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю у розмірі 5410 (п'ять тисяч
чотириста десять) гривень 97 коп.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач ОСОБА_1
оскаржив її в апеляційному порядку та
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог. Апелянт свої вимоги
мотивує тим, що судом 1 інстанції
неповно з'ясовано обставини справи,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, висновки суду
вважає необґрунтованими з підстав
викладених в апеляційній скарзі, та
порушено норми матеріального та
процесуального права. Зокрема
відповідач наголошує на тому , що його
суд першої інстанції не викликав у
судове засідання , а тому він не міг
захистити свої права у судовому
засіданні.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Як стверджується матеріалами справи та
встановлено судом, що відповідач був
зареєстрований в Луцькому ЦЗ 18.06.2008
року, 24.09.2007року, 10. 12. 2008 як такий, що
шукає роботу.

У досліджених судом заявах відповідача
від 25.06.2008 року, від 01. 10. 2007 року, від 17. 12.
2008 року про надання статусу
безробітного відповідач зазначив, що
не зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, пенсію не
отримує.

За періоди з 25.06.2007 р. по 16.07.2007 р., 01. 10. 2007
р. по 01. 10. 2007р., 17. 12. 2008 р. по 24. 06. 2009р.
Луцьким МЦЗ призначено та виплачено
ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у
розмірі 5510,97 грн. В добровільному
порядку відповідач повернув кошти в
сумі 100,00грн, до повернення повної суми
залишилось - 5410, 97грн.

Судом встановлено, що Луцьким МЦЗ було
проведено перевірку, якою виявлено, що
відповідач по даний час
зареєстрований виконкомом Луцької
міської ради як суб'єкт
підприємницької діяльності з
14.12.1993року.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" (далі - Закон
України № 803 -ХІІ) безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Відповідно до п. "є" ч.1 ст. 4 вказаного
закону держава гарантує працездатному
населенню у працездатному віці в
Україні: виплату безробітним в
установленому порядку допомоги по
безробіттю матеріальної допомоги по
безробіттю, матеріальної допомоги по
безробіттю членам сім'ї, які
перебувають на їх утриманні, та інших
видів допомоги.

Статтею 11 Закону України № 803 -ХІІ
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист у сфері
зайнятості згідно із законодавством
України про зайнятість. Особи, визнані
у встановленому порядку безробітними,
мають право на одержання допомоги по
безробіттю.

Таким чином, право на одержання
допомоги по безробіттю мають лише ті
особи, які визнані у встановленому
порядку є безробітними.

Відповідно до п. "б" ч.3 ст. 1 Закону
України № 803 -ХІІ від 01.03.1991 року в
Україні до зайнятого населення
належать громадяни, що проживають на
території держави на законних
підставах: громадяни, які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Матеріалами справи стверджується, що
відповідач 14.12.1993 року був
зареєстрований виконкомом Луцької
міської ради як суб'єкт
підприємницької діяльності, а тому в
розумінні п. "б" ч.3 ст. 1 Закону України №
803 -ХІІ від 01.03.1991 року на момент подання
заяви про надання йому статусу
безробітного та виплату матеріальної
допомоги він відносився до категорії
зайнятого населення і не мав права на
отримання вказаної допомоги.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг (ч.3 ст.36
Закону).

Згідно з ч.1 п. 6 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 20
березня 2006 року N 357 у разі встановлення
центрами зайнятості відповідно до
цього Порядку належності безробітної
особи до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Частиною 4 пункту 7 вказаного Порядку
передбачено, що у разі відмови особи
повернути кошти або відмови
роботодавця відшкодувати кошти, а
також у разі неповернення
(невідшкодування) їх у встановлений
строк стягнення таких коштів
здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства.

Виходячи з вищенаведеного колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду вважає вірним
висновок суду першої інстанції, що за
ОСОБА_1, незаконно отримав допомогу по
безробіттю в сумі 5410 грн. 97 коп.

Посилання апелянта ОСОБА_1, на те,що
його не було належним чином
повідомлено про час та місце слухання
справи у суді першої інстанції
спростовується тим, що як
стверджується матеріалами справи йому
неодноразово надсилалися повістки про
виклик на адресу реєстрації
відповідача, проте поверталися з
відміткою відділення зв'язку "за
закінченням терміну зберігання".

Згідно із частиною 11 статті 35 КАС
України у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Таким чином, відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, причини неприбуття до
суду не повідомив, заперечень з приводу
заявленого позову суду не надав.

Частиною 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі .

Частиною 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі неприбуття
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Ці ж наслідки застосовуються у
разі повторного неприбуття за таких
самих умов відповідача, який не є
суб'єктом владних повноважень.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Тобто, постанова суду першої інстанції
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо вимог законності та
обґрунтованості судових рішень, і
підстав для її скасування і відповідно
задоволення апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
07.06.2011р. у справі № 2а/0370/1262/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я.Макарик

Судді:
І.В.Глушко

О.О.Большакова

Повний текст ухвали складено 28 січня 2014
року.