Справа № 817/3999/13-а
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3999/13-а

21 січня 2014 року 12год. 35хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Сало А.Б. розглянувши
у порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі

до Публічного акціонерного
товариства "Рівневтормет" про
стягнення заборгованості в сумі 1975, 54
грн , -ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі звернулося до суду
з позовом до Публічного акціонерного
товариства "Рівневтормет" про
стягнення заборгованості по фактичних
витратах на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за вересень-жовтень 2013
року в сумі 1975,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо важкими умовами
праці за списком №1, та на інших роботах
зі шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, професій
посад і показників затверджених КМУ, та
за результатами атестації робочих
місць на посадах, що дають право на
призначення пенсій за віком на
пільгових умовах або за вислугу років.
Пояснив, що відповідач в установлені
строки не відшкодував фактичні витрати
на виплату та доставку пенсій
призначених на пільгових умовах за
списком № 2 за вересень-жовтень 2013 року
в сумі 1975,54 грн.

В судове засідання представник
позивача не прибув, подав письмове
клопотання, згідно якого позовні
вимоги підтримує та просить розглянути
справу без його участі.

Відповідач проти позову заперечив, про
що надав суду відповідні письмові
заперечення. В обґрунтування
заперечень зазначив, що ПАТ
"Рівневтормет" не являється
правонаступником Волинського
міжобласного підприємства
"Вторчермет", стаж роботи на якому
ОСОБА_1 зараховано в загальний стаж
роботи на ПАТ "Рівневтормет", а тому
розрахунок фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах по Списку №2 зроблено
Управлінням Пенсійного фонду України
в м.Рівне не вірно. Зазначив, що
постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 07.10.2013 у
справі №817/3097/13-а зобов'язано упралвння
Пенсійного фонду України в м. Рівне
зробити перерахунок фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах ОСОБА_1
та визначити належну до відшкодування
частку ПАТ "Рівневтормет". Вказав, що
Публічне акціонерне товариство
"Рівневтормет" не оспорює право ОСОБА_1
на призначення пільгової пенсії, проте
не повинне відшкодовувати частку
іншого підприємства, правонаступником
якого не являється згідно довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб і фізичнмих осіб-підприємців. З
таких підстав просив у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

В судове засідання представник
відповідача не прибув, подав письмове
клопотання, згідно якого просить
розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Таким чином, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження, на основі наявних у справі
доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на повному та всебічному
вивченні всіх обставин справи в їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Відповідач - Публічне акціонерне
товариство "Рівневтормет" є платником
страхових внесків, збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та є страхувальником в
розумінні Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Пункт 1 ст.2 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для юридичних осіб,
незалежно від форми власності,
бюджетних, громадських та інших
установ та організацій, до об'єкту
оподаткування відносить фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст.12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Вимогами пункту 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV
встановлено, що після 01.01.2004 року
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій,
який діяв до набрання чинності цим
Законом.

До 01 січня 2004 року діяв порядок
покриття витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, відповідно до якого
бюджетні, громадські, інші установи й
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи відшкодовують
Пенсійному фонду 100 відсотків
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій до досягнення
працівниками пенсійного віку (п. 6.1
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року N 21-1 та зареєстрованою
в Міністерстві юстиції України 6 січня
2004 р. за N 64/8663) (далі за
текстом-Інструкція).

Така сама правова норма була викладена
і в Інструкції про порядок обчислення і
сплати підприємствами, установами,
організаціями та громадянами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів, а також
обліку їх надходження до Пенсійного
фонду України, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 03.06.1999, №4-6, та
зареєстрованому в Міністерстві
юстиції України 05.07.1999 за №436/3729.

На виконання вимог п. 6.4 Інструкції,
вимог п.7.4 Інструкції від 03.06.1999, позивач
надіслав на адресу відповідача
повідомлення з розрахунками фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", згідно яких щомісяця, до
25 числа, відшкодуванню Пенсійному
фонду підлягала сума фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначена на пільгових умовах
працівникам відповідача, а саме -
ОСОБА_1 Розрахунки містять відомості
про працівника, рік призначення пенсій,
розмір призначеної пенсії.

Згідно даних обліку позивача за
відповідачем рахується заборгованість
по відшкодуванню фактичних витрат
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій таким особам за
вересень-жовтень 2013 року в загальній
сумі 1975,54 грн., яка становить 100 % розміру
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій ОСОБА_1

Разом з тим, постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від
07.10.2013 у справі №817/3097/13-а, залишеною без
змін ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11.12.2013, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
зробити перерахунок фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах ОСОБА_1
та визначити належну до відшкодування
частку ПАТ "Рівневтормет" (а.с.39-41).

В силу вимог ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до цього, судом приймаються
без доказування обставини, встановлені
постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 07.10.2013 у
справі №817/3097/13-а, а саме що трудові
відносини з Рівненським обласним
підприємством "Вторчермет"
правонаступником якого являється ПАТ
"Рівневтормет" у ОСОБА_1 виникли лише
з 01.04.1991, а до цього ОСОБА_1 перебував
у трудових відносинах з Волинським
міжобласним підприємством
"Вторчермет", ліквідованим без
правонаступництва.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позивачем заявлено вимогу про
стягнення відповідача суми
заборгованості без достатніх правових
підстав і відповідач не зобов'язаний
відшкодовувати Пенсійному фонду 100
відсотків фактичних витрат на виплату
і доставку пільгових пенсій до
досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку за
період роботи даного працівника до
01.04.1991.

Відповідно до п.6.4 Інструкції №21-1
розмір сум до відшкодування
визначається на поточний рік відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч.2
"Прикінцевих положень" Закону №1058-ІV.

Згідно з ст. 19 Конституції України
адміністративний суд не в праві
підміняти собою компетентні державні
органи, уповноважені на здійснення
розрахунку розміру сум витрат належних
до відшкодування платниками страхових
внесків, збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Такими
органами в даному випадку є органи
Пенсійного фонду України, а тому в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити повністю.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94
КАС України з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Сало А.Б.