Справа № 2а-34/39а/5006
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

30 січня 2014 року м. Київ
В/800/391/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя СуддіМуравйов О. В.
Борисенко І. В. Вербицька О. В. Кошіль В.
В. Моторний О. А.розглянувши заяву про
перегляд Верховним Судом
УкраїниГорлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області ухвали відВищого
адміністративного суду України 05.12.2013
рокуу справі№ 2а-34/39а/5006 (К/9991/79021/12)за
позовомПублічного акціонерного
товариства «ДТЕК
Донецькобленерго»доГорлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області Державної
податкової служби провизнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень

В с т а н о в и в:

Горлівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області подала заяву про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
05.12.2013 року у справі № 2а-34/39а/5006
(К/9991/79021/12), якою касаційну скаргу ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» задоволено.
Касаційну скаргу Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області Державної
податкової служби залишено без
задоволення. Постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20.11.2012 року скасовано та залишено в
силі постанову Господарського суду
Донецької області від 31.05.2012 року.

Заява подана з посиланням на ч. 1 ст. 237
Кодексу адміністративного судочинства
України у зв'язку з неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, пп. 5.2.6 п. 5.2, пп. 5.3.9
п. 5.3 ст. 5, пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», пп. 7.2.1 п. 7.2, пп. пп. 7.4.1, 7.4.4
п. 7.4, пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Подана заява не відповідає зазначеним
вимогам з наступних підстав.

Подібність правовідносин, про яке
зазначається в пункті 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України, означає, зокрема,
тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

У справі № 2а-34/39а/5006 (К/9991/79021/12), про
перегляд якої подана заява, суд
касаційної інстанції залишив в силі
постанову суду першої інстанції про
часткове задоволення позову, оскільки
було встановлено, що всі витрати по
придбанню позивачем електроенергії,
підтверджені первинними документами,
повинні відноситись до складу валових
витрат в обсягах згідно з первинними
документами бухгалтерського обліку, а
відповідач не довів, що відповідні
обсяги придбаної електроенергії
придбавались для використання або були
використані позивачем не у власній
господарській діяльності.

В обґрунтування заяви про перегляд
судового рішення заявник посилається
на ухвалу Вищого адміністративного
суду України від 16.08.2007 року у справі №
2/82-2А (К-22118/09) та постанову Вищого
адміністративного суду України від
01.12.2011 року у справі № 28/75 (К-13059/07),
стверджуючи при цьому, що в даних
справах мали місце подібні обставини.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України у
справі № 2/82-2А (К-22118/09) вбачається, що
суд касаційної інстанції погодився з
висновком про відмову в позові,
оскільки позивачем не надано доказів
того, що оскаржувана частка придбаної у
ДП «Енергоринок» товариством
електричної енергії була використана у
господарській діяльності платника.

У справі № 28/75 (К-13059/07) суд касаційної
інстанції відмовив в позові, оскільки
понесені АЕК «Київенерго» витрати для
придбання витраченої понад
встановлені нормативи електроенергії,
не належать до складу валових витрат,
адже безпосередньо не використана у
господарській діяльності платника,
тому й суми ПДВ, сплачені в ціні її
придбання, не підлягають включенню до
податкового кредиту.

Отже, застосування норм матеріального
права в зазначених судових рішеннях
відбувалося за різних обставин,
встановлених судами першої та
апеляційної інстанцій, що виключає
перегляд судового рішення касаційної
інстанції в порядку, передбаченому
Главою 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, а тому в допуску
справи до перегляду Верховним Судом
України слід відмовити.

У Х В А л и в:

Відмовити Горлівській об'єднаній
державній податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області в допуску до
провадження по перегляду Верховним
Судом України справи № 2а-34/39а/5006
(К/9991/79021/12) Господарського суду
Донецької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий суддя
О. В.
Муравйов

Судді
І. В.
Борисенко

О. В.
Вербицька

В. В. Кошіль

О. А.
Моторний