Справа № 1570/5764/2012
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

22 січня 2014 р.ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа №
1570/5764/2012

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції:
Колесниченко О. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді -Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Левицької
З.Срозглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 09.04.2013 р.
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області , Приморський РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
про визнання неправомірним та
скасування наказу, зобов'язання
поновити на посаді, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу

ВСТАНОВИВ:

27.09.2012 року ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області та
просив визнати неправомірним та
скасувати накази від 30.08.2012року № 1725 та
від 31.08.2012 року № 452 о/с в частині
звільнення з ОВС дільничого інспектора
міліції ВМ «Ланжерон» Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеські області
капітана міліції ОСОБА_5 та зобов'язати
відповідача поновити на посаді ОСОБА_5
та стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 09.04.13 року
у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
вважає вказану постанову прийнятою з
порушенням норм процесуального права,
просив її скасувати та прийняти нову ,
якою задовольнити позов.

Особи, що беруть участь у справі, про
дату , час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скаргу, вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування зобов'язані діяти
тільки на підставі ,в межах повноважень
та у спосіб ,що передбачені
Конституцією й законами України

Відповідно до вимог ст. 20 Закону
України «Про міліцію»від 20.12.1990 р. №
565-XII, працівник міліції є представником
державного органу виконавчої влади.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що ОСОБА_5 проходив службу в ОВС на
посаді дільничного інспектора міліції
ВМ "Ланжерон" Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області.

25.07.2012 року близько 19:00 год. у приміщенні
дельфінарію "Немо", розташованому на
території Одеського морського пляжу
"Ланжерон" ОСОБА_6, скориставшись
зайнятістю продавця сувенірів та
вважаючи, що його дії ніхто не бачить,
таємно ,без дозволу та оплати взяв з
прилавку м`яку іграшку - восьминога,
вартістю 250 грн. ,з якою ОСОБА_6 пішов до
виходу з приміщення дельфінарію, однак
був затриманий старшим охоронцем цього
закладу - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
мешкає у АДРЕСА_1 який зателефонував до
чергової частини Приморського РВ ОМУ
та повідомив про вказану вище подію.

В подальшому ОСОБА_7 віддав викрадену
ОСОБА_6 іграшку продавцю сувенірів, а
самого злочинця передав патрульному
наряду міліції, який ніс службу по
охороні громадського порядку на
території пляжу "Ланжерон". Патрульний
наряд міліції доставив ОСОБА_6 до ВМ
"Ланжерон" Приморського РВ ОМУ та
передав останнього колишньому
дільничному інспектору міліції ВМ
"Ланжерон" Приморського РВ капітану
міліції Доброву Юрію Сергійовичу, нині
старший інспектор - черговий ВМ на
ринку "Привоз" Приморського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області та
дільничному інспектору міліції ВМ
"Ланжерон" Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області ОСОБА_5, які
того дня несли службу у добовому
наряді. Останні записали ОСОБА_6 до
журналу обліку доставлених,
відвідувачів та запрошених до ВМ
"Ланжерон" за №441, однак опитувати його
не стали.

У цей час до ВМ "Ланжерон" прибув ОСОБА_7,
у якого капітан міліції Добров Ю.С.
прийняв заяву про вжиття відповідних
заходів до ОСОБА_6 Також капітан
міліції Добров Ю.С. прийняв від ОСОБА_7
пояснення щодо справи.

Поряд з тим, капітани міліції Добров
Ю.С. і ОСОБА_5 на місце події не виїхали,
огляд його не провели, свідків
злочинних дій ОСОБА_6 не встановили та
не опитали, викрадену останнім іграшку
не вилучили, до матеріалів перевірки в
якості речового доказу не приєднали,
проведення медичного огляду
доставленого ОСОБА_6 не забезпечили,
заходів щодо складання стосовно
останнього протоколу про
адміністративне правопорушення
передбачене ст. 178 КУАП не вжили.

Згідно висновку за результатами
службової перевірки УВБ в Одеській
області від 27.08.2012 року, який було
затверджено начальником Головного
управління, за грубі порушення вимог
ст. 7 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 № 3460-ІУ, Інструкції про порядок
приймання, реєстрації та розгляду в
органах і підрозділах внутрішніх справ
України заяв і повідомлень про злочини,
що вчинені або готуються, затвердженої
наказом МВС України № 400-04, пп. 6.6
Інструкції з організації діяльності
чергових частин органів і підрозділів
внутрішніх справ України, направленої
на захист інтересів суспільства і
держави від протиправних посягань,
затвердженої наказом МВС України від
28.04.2009 № 181, Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.2012, наказу
МВС України від 26.03.2010 № 90, звернення
колегії МВС України до особового
складу органів внутрішніх справ
України та військовослужбовців
внутрішніх військ від 07.02.2012, що
виразилось у неналежному проведенні
першочергових перевірочних дій за
фактом скоєння ОСОБА_6 крадіжки на
території дельфінарію „Немо", не
забезпеченні проведення медичного
огляду вказаного громадянина, не
вжитті заходів щодо складання стосовно
останнього протоколу про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 178 КУАП, фальсифікації
матеріалів перевірки, дільничного
інспектора міліції ВМ „Ланжерон"
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області було запропоновано
капітана міліції ОСОБА_5 з органів
внутрішніх справ звільнити за п. 66 (за
дискредитацію) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС України.

Позивач відмовився від ознайомлення з
висновком, про що було складено
відповідний акт, в подальшому висновок
розслідування не оскаржував.

Згідно пп. 14.8 п. 14 Інструкції № 552,
посадова особа при проведенні
службового розслідування зобов'язана
ознайомити з затвердженим висновком
службового розслідування особу у
відношенні якої воно проводилося за
бажанням на те останньої якщо це не
суперечить вимогам дотримання
державної або службової таємниці.

Відповідно до положень Інструкції № 552,
особа у відношенні якої проводиться
службове розслідування має право
оскаржувати висновок службового
розслідування у порядку встановленому
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України.

Відповідно до положень ст. 17 Закону
України № 565-ХІІ від 20.12.1990 р. «Про
міліцію», на службу до міліції
приймаються на контрактній основі
громадяни, здатні за своїми особистими,
діловими і моральними якостями,
освітнім рівнем, фізичною підготовкою
і станом здоров'я виконувати покладені
на міліцію завдання.

Відповідно до положень ст. 25 Закону
України № 565 -ХІІ від 20.12.1990 р. «Про
міліцію», працівник міліції у межах
повноважень, наданих цим Законом та
іншими законодавчими актами,
самостійно приймає рішення і несе за
свої протиправні дії або бездіяльність
дисциплінарну чи кримінальну
відповідальність.

Згідно ст.14 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх
справ,затвердженого Законом України,
від 22.02.2006, № 3460-IV "Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України" З метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
один місяць.

Забороняється проводити службове
розслідування особам, які є підлеглими
порушника, а також особам -
співучасникам проступку або
зацікавленим у наслідках
розслідування. Розслідування
проводиться за участю безпосереднього
начальника порушника.

Порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення
особі начальницького складу в
присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома
особи рядового або начальницького
складу, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової
дисципліни накладається лише одне
дисциплінарне стягнення. У разі
порушення службової дисципліни
кількома особами дисциплінарне
стягнення накладається на кожного
окремо.

При визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення
службової дисципліни начальник може
обмежитись усним попередженням особи
рядового або начальницького складу
щодо необхідності суворого додержання
службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою
рядового або начальницького складу
незначного проступку з урахуванням
його нетяжкості, сумлінного ставлення
цієї особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді
пониження в спеціальному званні на
один ступінь на осіб, які мають перші
спеціальні звання, і звільнення з
посади на осіб, які обіймають посади
найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Відповідно до положення п. 4 Інструкції
про порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ, затвердженої Наказом МВС
України № 552 від 06.12.1991 року, інспекції
по особовому складу залучаються до
проведення службових розслідувань у
випадках скоєння злочинів
працівниками органів внутрішніх справ,
корупції.

Відповідно до п.15 Інструкції Про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженої Наказом
МВС України від 06 грудня 1991року №552
особа, у відношення якої проводиться
службове розслідування, має право:
давати усні та письмові пояснення,
заявляти клопотання, надавати докази
по суті досліджуваних обставин;
заявляти відводи у відношенні
працівника, який проводить службове
розслідування, подавати скарги на його
дії чи рішення керівнику, який приймає
рішення по суті і інформує заявника.

Відповідно до вимог п. 66 Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 р. № 114 особи рядового і
начальницького складу, які скоїли
вчинки, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу,
звільняються з органів внутрішніх
справ. При цьому звільнення
проводиться з урахуванням вимог пункту
62 цього Положення.

Статтею 2 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" визначено, що
дисциплінарний проступок - це
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Частина 1 статті 1 цього Статуту містить
визначення поняття службової
дисципліни, відповідно до якого -це
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 5 вказаного
Статуту за вчинення дисциплінарного
проступку особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим статутом. Статтею 7 зазначеного
Статуту визначені обов'язки осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ України щодо
дотримання службової дисципліни.

Види дисциплінарних стягнень
визначені статтею 12 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України", у тому числі,
звільнення з органів внутрішніх справ
та статтею 14 цього ж Закону визначений
порядок їх накладення.

Відповідно до положень ст.7
Дисциплінарного статуту ОВС працівник
міліції зобов'язаний отримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників; захищати і
охороняти від протиправних посягань
життя, здоров'я, права та свободи
громадян, власність, довкілля, інтереси
суспільства і держави; поважати
людську гідність, виявляти турботу про
громадян і бути готовим у будь-який час
надати їм допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний
рівень;сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного
порядку;виявляти повагу до колег по
службі та інших громадян, бути
ввічливим, дотримуватися правил
внутрішнього розпорядку, носіння
встановленої форми одягу, вітання та
етикету; з гідністю і честю поводитися
в позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють; берегти та підтримувати в
належному стані передані їй в
користування вогнепальну зброю,
спеціальні засоби, майно і техніку. У
разі виявлення порушень законодавства,
зловживань чи інших правопорушень у
службовій діяльності особа рядового
або начальницького складу повинна
вжити заходів щодо припинення цих
порушень та доповісти про це
безпосередньому або старшому прямому
начальникові.

Наказом МВС від 28.04.2009 № 181 (з додатком
№18) затверджено інструкцію з
організації діяльності чергових
частин органів і підрозділів
внутрішніх справ України, направленої
на захист інтересів суспільства і
держави від протиправних посягань,
позивачем було порушено п.4.32. який
передбачає, що членам добового наряду
забороняється використовувати
автотранспорт та інше майно чергової
частини без дозволу чергового, не за
призначенням, займати засоби зв'язку
розмовами, не пов'язаними з виконанням
службових обов'язків, відволікатися,
тощо.

Безпосередньо додатком 18 до інструкції
з організації діяльності чергових
частин органів і підрозділів
внутрішніх справ України, направленої
на захист інтересів суспільства і
держави від протиправних посягань,
передбачено: П. 2 у книгу заносяться
відомості щодо осіб, які були
затримані, та поміщені до кімнати для
затриманих та доставлених чергової
частини на підставі документів, що
засвідчують їх особу, та протоколу про
адміністративне затримання.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що 30.08.2012 року наказом начальника ГУ МВС
України в Одеській області №1725 ОСОБА_5
було звільнено з ОВС за п.66 Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України (за
дискредитацію) за вчинені порушення (із
мотивуванням , вказаному у висновку за
результатами службової перевірки УВБ в
Одеській області від 27.08.2012 року ) .31.08.2012
року наказом начальника ГУ МВС України
в Одеській області №452 о/с "По особовому
складу" ОСОБА_5 було звільнено з ОВС у
запас.

Але, постановою старшого слідчого
прокуратури Приморського району
м.Одеси Драгоєва А.Ф від 18.10.2012 року було
відмовлено у порушенні кримінальної
справи відносно ОСОБА_5, за відсутністю
у його діях складу злочинів
,відповідальність за яки встановлена
ст.365,366,396 КК України та встановлено, що
протокол про фальсифікацію якого
вказано у висновку службового
розслідування ОСОБА_5- не складався, а
був складений невстановленою особою.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції, щодо
відсутності підстав для задоволення
позову , так як працівники міліції
мають спеціальний правовий статус
відповідно до якого вимоги морального
змісту віднесені до службово-трудових
обов'язків працівників ОВС; приймаючи
присягу працівника ОВС України позивач
склав клятву «всіляко сприяти
зміцненню авторитету органів
внутрішніх справ», тому, з огляду на
зазначене, із врахуванням доведеності
частини порушень з боку позивача ,
скоєний позивачем вчинок призвів до
приниження професійної репутації,
авторитету органу внутрішніх справ у
громадській думці та думці окремих
громадян, оскільки ставлення людей до
органів внутрішніх справ впливає на
рівень довіри та підтримки
суспільством дій працівників міліції.

Оскільки, звільнення за ст.66 Положення
про проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України не є
дисциплінарним стягненням, то
посилання позивача-апелянта на
недотримання відповідачем порядку
звільнення позивача на підставі
накладення дисциплінарного стягнення,
апеляційним судом не приймаються,
оскільки відповідачем не виносилось
наказу щодо притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що судом
першої інстанції правильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та в цілому вірно дана правова оцінка,
постановлені судові рішення суду
першої інстанції викладені достатньо
повно, та є вірними по-суті, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні позивачем та
відповідачем фактичних обставин і норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України
,за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Згідно з ч.2 ст.200 КАС України (в редакції
на момент вчинення процесуальної дії)
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Виходячи з цього, апеляційний суд
доходить до висновку, що не має підстав
для зміни чи скасування постанови суду
1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст.198,
200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254
КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
09.04.2013 р. - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого Адміністративного Суду України
шляхом подання касаційної скарги
протягом 20 днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя пис/

Судді: