Справа № 425/3690/13-а
Суддя: Жаботинська С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мирошникова
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
справа №425/3690/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

судді - доповідача: Жаботинської С.В.,
суддів: Сіваченко І.В., Шишова О.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Рубіжанського міського
суду Луганської області від 09 грудня 2013
р. у справі № 425/3690/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Рубіжному Луганської
області про визнання рішень
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Рубіжанського
міського суду Луганської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
місті Рубіжному Луганської області про
визнання рішень незаконними та
зобов'язання вчинити дії. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що має право
на пенсійне забезпечення на пільгових
умовах на підставі неповного трудового
стажу роботи із шкідливими і важкими
умовами праці, але остаточним рішенням
відповідача, про яке вона дізналась
07.10.2013 р. їй відмовлено у призначені
пільгової пенсії.

18.11.2013 року в судовому засіданні
позивачем надано клопотання, в якому
вона просить суд зобов'язати
відповідача призначити їй пенсію з
урахуванням вимог ч. 2 ст. 87 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
тобто виплатити позивачу пенсію за
минулий час без обмеження будь-яким
строком та з урахуванням вимог ст. 6
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у зв'язку з знаходженням
на утриманні сина, який втратив
працездатність, зобов'язати
відповідача відшкодувати позивачу
шкоду, завдану тривалим порушенням
прав на пенсію у розмірі завданої
шкоди, а саме, рівнозначному розміру
суми пенсії, не одержаної своєчасно з
вини відповідача за минулий час (а.с. 54).

20.11.2013 року позивач збільшив позовні
вимоги, відповідно до збільшених
позовних вимог просить:

- визнати нечинними рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Рубіжне
щодо відмови у підсумовуванні періодів
роботи за пільговими списками всупереч
п.п. 1 п. 9 Наказу Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.1 1.2005
року № 383;

- зобов'язати відповідача призначити
позивачу пенсію у відповідності до п.п.
1 п. 9 Наказу Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року № 383 тобто, за сумісними роботами,
професіями та посадами працівників,
зайнятих у виробництвах та на роботах,
передбачених Списками № 1 та № 2
постанови Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173 і Списками № 1 та № 2
постанови Кабінегу Міністрів України
від 27.12.1994 року № 162 з урахуванням вимог
ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» щодо зменшення
пенсійного віку та у відповідності до
порядку пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше, який
визначається статтею 100 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та ч. 4 ст. 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»;

- зобов'язати відповідача з урахуванням
вимог ч. 2 ст. 87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» виплатити
позивачу пенсію за минулий час без
обмеження будь-яким строком,
враховуючи, що суми пенсії не одержані
своєчасно з вини органу, що призначає
пенсію та постанови Кабінету Міністрів
України № 159 від 21.02.2001 року «Про
порядок проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати». Часом звернення за
призначенням пенсії вважати березень
місяць 2011 року;

- у зв'язку з знаходженням на утриманні
позивача сина, який втратив
працездатність зобов'язати
відповідача призначити позивачу
пенсію з урахуванням вимог ст. 6 Закону
України «Про загальнообов'язкове
соціальне пенсійне страхування»
враховуючи, що у разі якщо сукупність
виплат, зазначених у частині 1 цієї
статті, разом з пенсійними виплатами із
системи пенсійного забезпечення та
іншими доходами не досягають розміру
прожиткового мінімуму, визначеного
законом для непрацездатних громадян,
такі громадяни мають право на
отримання державної соціальної
допомоги в порядку, розмірах та за
рахунок коштів, визначених законом;

- зобов'язати відповідача відшкодувати
позивачу збитки у розмірі завданої
шкоди, а саме, у сумі, рівнозначній
розміру суми пенсії, не одержаної
своєчасно з вини відповідача за
минулий час, тобто шкоду, завдану
тривалим порушенням прав позивача на
пенсію з урахуванням вимог ч. 2 ст. 101
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», враховуючі, що
організації несуть відповідальність
за шкоду, заподіяну громадянам
внаслідок несвоєчасного оформлення
пенсійних документів;

- зобов'язати відповідача направити
запит до архівного відділу
Рубіжанської міської ради для
отримання довідки про технологічний
процес у виробництві синтетичних
барвників та пігментів на
Рубіжанському хімічному комбінаті
«Краситель» у період з 18.08.1975 року по
05.08.1976 року за пільговим списком № 1 на
підставі якої встановлюються умови
праці та отримання відомостей про дії,
у результаті яких архівні документи
були передані на відповідальне
збереження;

- визнати нечинним рішення відповідача
щодо відмови у визнанні роботи у
Чорноморському морському пароплавстві
з 26.10.1976 року по 04.08.1980 року за пільговим
списком № 2 та зобов'язати відповідача
направити запит у Державну судноплавну
компанію «Чорноморське морське
пароплавство» для отримання
достовірних даних про період праці
позивача у Чорноморському морському
пароплавстві у цей час, у зв'язку з
розбіжностями визначення стажу в
уточнюючій довідці, записами у
трудовій книжці та довідці про
нарахування заробітної плати;

- зобов'язати відповідача направити
запит до архіву Рубіжанської міської
ради для отримання довідки про
технологічний процес у виробництві
інсектофунгицидів Рубіжанського
виробничого об'єднання «Краситель» у
період з 24.09.1980 року по 29.09.1981 року за
пільговим списком № 1, на підставі якої
встановлюються умови праці та
отримання відомостей про дії, у
результаті яких архівні документи були
передані на відповідальне збереження;

- зобов'язати відповідача направити
запит до Рубіжанського казенного
хімічного заводу «Заря» для отримання
достовірних даних про період праці
позивача у виробництві вибухових
речовин з 20.10.1987 року по 23.08.1988 року у
зв'язку з розбіжностями визначення
стажу в уточнюючій довідці, записами у
трудовій книжці та довідки про
нарахування заробітної плати;

- зобов'язати відповідача направити
запит до Рубіжанського казенного
хімічного заводу «Заря» для отримання
достовірних даних про період праці
позивача у хімічному виробництві
виробів з пластмасу з 20.10.1987 року по
23.08.1988 року у зв'язку з розбіжностями
визначення стажу в уточнюючий довідці,
записам у трудовій книжці та довідці
про нарахування заробітної плати;

- зобов'язати відповідача направити
черговий запит до Російської Федерації
для отримання довідок про період
роботи у Магаданській області з 01.09.1983
року по 04.08.1986 року (а.с. 74-75).

05.12.2013 року позивач подала клопотання, в
якому просить вийти за межі позовних
вимог у зобов'язанні відповідача
призначити позивачу пенсію з
урахуванням усього пільгового стажу на
підставі наявних пільгових довідок,
копії яких надані до суду позивачем та
відповідачем під час судових засідань
(довідка про пільговий стаж у районах
Крайньої Півночі) (а.с. 131).

Постановою Рубіжанського міського
суду Луганської області від 09 грудня 2013
р. у справі № 425/3690/13-а позовні вимоги
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Рубіжному Луганської
області про зобов'язання
відповідача направити черговий
запит до Російської Федерації для
отримання довідок про період роботи у
Магаданській області з 01.09.1983 року по
04.08.1986 року залишені без розгляду.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в місті Рубіжному Луганської області
про визнання рішень незаконними та
зобов'язання вчинити дії відмовлено
повністю.

З постановою суду першої інстанції
позивач не погодився, подав апеляційну
скаргу, вказавши анологічну позицію
позовній заяві, вважає, що судом першої
інстанції неправильно застосовані
норми матеріального та процесуального
права. Просить постанову суду першої
інстанції скасувати позовні вимоги
задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, встановила наступне:

Відповідно до записів в трудовій
книжки позивача /а.с. 77-78, 145/, вона з
18.08.1975 року прийнята на посаду
лаборанта 2-го розряду у цех № 18
Рубіжанського хімкомбінату
(перейменоване у Рубіжанське виробниче
об'єднання «Краситель») та 05.08.1976
звільнена з цієї посади за власним
бажанням; з 26.10.1976 року по 04.08.1980 року
працювала у Чорноморському
пароплавстві на різних посадах, була
звільнена за ч. 1 ст. 36 КЗпП УРСР; з 24.09.1980
року по 29.09.1981 року позивач працювала на
Рубіжанському виробничому об'єднанні
«Краситель» на посадах апаратника,
була звільнена за ст. 38 КЗпП і УРСР; з
20.10.1987 року по 23.08.1988 року працювала на
Рубіжанському хімічному заводі «Заря»
на посаді апаратника, звільнена за ст. 38
КЗпП УРСР; з 26.11.1992 року по 28.07.1994 року
працювала на Рубіжанському хімічному
заводі «Заря» на посаді машиніста; з
01.09.1983 року по 30.05.1984 року в Ягоднинській
торгівельній конторі на посаді учня
продавця з переводом на посаду
молодшого продавця, з 30.05.1984 року
переведена на роботу до співгоспу
«Красный богатырь» на посаду вагаря та
звільнена 04.08.1986 року за ст. 31 КЗпП
РРФСР з догляду за дитиною дошкільного
віку (а.с. 77-78. 145, зворот).

29.08.2013 року до УПФУ в м. Рубіжному
звернувся директор ТОВ НВФ «Мікрохім»
з поданням про призначення пенсії
робітнику підприємства, в якому просив
призначити пільгову пенсію ОСОБА_2, до
якого додано заяву позивача від 29.08.2013
року про призначення їй пенсії, в якій
зазначено, що позивач звертається до
відповідача з заявою про призначення
пільгової пенсії за віком, пенсія на
іншій підставі не призначалася (а.с. 29-30,
76). На час звернення до відповідача,
позивачу виповнилося 55 років, що не
заперечується сторонами у справі.

Листом № 5148/02 від 05.09.2013 року УПФУ в м.
Рубіжному надано відповідь на подання
директора ТОВ НВФ «Мікрохім», в якій
повідомлено, що ОСОБА_2 права на пенсію
на пільгових умовах за Списком № 2 не
має, оскільки її пільговий стаж 4 роки 5
місяців 5 днів складає менше половини
необхідного стажу за Списком № 2 для
жінок - 5 років для призначення такої
пенсії (а.с. 31).

11.09.2013 року до УПФУ в м. Рубіжному
звернувся директор ТОВ НВФ «Мікрохім»
з листом, в якому він не погодився з
відмовою УПФУ в м. Рубіжному в
призначенні пільгової пенсії позивачу
та просив ще раз розглянути питання
призначення пільгової пенсії (а.с. 33-34).

24.09.2013 року УПФУ в м. Рубіжному
надало відповідь директору ТОВ НВФ
«Мікрохім», відповідно до якої
роз'яснило, що до пільгового стажу
ОСОБА_2 може бути враховано наступні
періоди:

з 18.08.1975 року по 05.08.1976 року - в якості
лаборанта на ВАТ «Краситель» - 11
місяців 17 днів за Списком № 1 та з 24.09.1980
року по 29.09.1981 року в якості апаратника
кристалізації на виробництві;
препарату ДНОК на ВАТ «Краситель» - 1
рік 5 днів за Списком № 2, за умови
підтвердження Комісією з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах, і оскільки зазначене
підприємство ліквідовано;

з 26.10.1976 року по 13.03.1977 року, з 07.05.1977 року
по 04.08.1980 року - 3 роки 7 місяців 14 днів в
якості кухонного працівника,
прибиральника виробничих приміщень,
бортпровідника, мийника посуди на
суднах дальнього плавання ДСК
«Чорноморське морське пароплавство» -
відносяться до п «д» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
для призначення пенсії за вислугу
років;

з 20.10.1987 року по 23.08.1988 року - в якості
апаратника, лаборанта хіманалізу на
виробництві вибухових речовин в РКХЗ
«Заря» - 10 місяців 3 дні за Списком № 1;

з 08.12.1992 року по 14.07.1994 року- в якості
машиніста видувних машин на РКХЗ
«Заря»- 1 рік 7 місяців 6 днів за Списком
№ 2.

У відповіді зазначено, що пільговий
стаж роботи позивача складає менше ніж
передбачено п. «б» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», тому
права на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах позивач не має.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного
стажу роботи із шкідливими і важкими
умовами праці, вік, необхідний для
призначення пенсії відповідно до
статті 12, знижується пропорційно
наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах. Працівникам, які мають не
менше половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки
такої роботи - жінкам.

Проаналізувавши, зазначені вище норми
законодавства, суд приходить до
висновку, що позивач, подавши
відповідачу заяву про призначення
пенсії на пільгових умовах 29.08.2013 року,
тобто у віці 55 років, повинна мати не
менше половини стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
тобто не менше 5 років.

Проте, як вірно встановлено судом
першої інстанції пільговий стаж
ОСОБА_2 роботи із шкідливими і важкими
умовами праці на підприємствах
хімічної промисловості на посадах, які
віднесені до Списку № 1 та Списку № 2
становить 4 роки 5 місяців 27 днів, до
зазначеного пільгового стажу судом
першої інстанції правомірно
зараховано період роботи позивачки у
Рубіжанському виробничому об'єднанні
«Краситель» з 18.08.1975 року на посаді
лаборанта 2-го розряду у цех № 18 та
05.08.1976 року, з 24.09.1980 року по 29.09.1981 року
на посадах апаратника, у РХЗ «Заря», з
20.10.1987 року по 23.08.1988 року на посаді
апаратника та з 26.11.1992 року по 28.07.1994
року - на посаді машиніста видувних
машин (а.с. 78, зворот), окрім записів у
трудовій книжці позивача зазначені
періоди роботи підтверджені також
довідкам № 106/1 від 19.04.2013 року, № 106/2 від
19.04.2013 року, № 106/3 від 19.04.2013 року, № 106/4
від 19.04.2013 року, № 106/6 від 19.04.2013 року (а.с.
14-17, 19), № 29 від 23.02.2011 року РКХЗ «Заря»
(а.с. 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, п. 1 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи має
керуватися принципом законності,
відповідно до якого має перевіряти чи
діяли органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи лише на
підставі закону в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

З матеріалів справи вбачається що, стаж
позивача в плавскладі морського флоту
з 26.10.1976 року по 04.08.1980 року на посадах
днювального, кухонного підсобного
робітника, прибиральниці виробничих
приміщень, бортпровідниці, мийника
посуду становить, 3 років місяців та 15
днів, що підтверджується записами у
трудовій книжці та довідкою № 350 від
01.08.2013 року СК «Чорноморське морське
пароплавство» (а.с. 27, 77, зворот), не може
бути зараховано до пільгового стажу за
Списком № 2 оскільки зазначені посади
на яких працювала позивач відсутні у
Списку № 2.

Також, зазначений список не містить у
собі робіт у районах Крайньої Півночі
на посадах учня продавця, молодшого
продавця, вагаря, а тому період роботи
позивачки в Магаданській області з
01.09.1983 року по 04.08.1986 року не входить до
пільгового стажу на посадах, які
зазначені у Списках № 1 та № 2 Постанови
№ 1173.

Відповідно до п. 5 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген,
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року. Пільгове обчислення страхового
стажу застосовується для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних і районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
СРСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Відповідно до зазначених вище
нормативних актів при нарахуванні
трудового стажу, що дає право на пенсію
за віком, інвалідності та за вислугу
років, зараховується з 01.03.1960 року - в
полуторному розмірі.

Відповідно до трудової книжки позивача
з 01.09.1983 року вона прийнята учнем
продавця до магазину № 18 селища Милга
Ягоднинської торговельної контори,
05.12.1983 року переведена на посаду
молодший продавець; 30.05.1984 року
звільнена по переводу згідно п. 5 ст. 29
КЗпП РРФСР, 30.05.1084 року прийнята на
посаду вагаря центрального складу
тимчасово на період відпустки
основного робітника, 04.08.1986 року
звільнена в зв'язку з доглядом за
дитиною дошкільного віку за ст. 31 КЗпП
РРФСР (а.с. 145, зворот).

Тому суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що кожен рік
роботи позивача в Магаданській області
повинен бути зараховуватися за 1 рік та
6 місяців, тобто в полуторному розмірі.

Відповідно до документів, копії яких
містяться в матеріалах справи, а саме:
трудової книжки позивача, архівних
довідок (а.с. 110. 112, 145), вбачається, що
позивач працювала на підприємствах з
01.09.1983 року по 04.08.1986 року, що
знаходяться в районах Крайньої
Півночі, заробіток за весь період
роботи на вказаних підприємствах
сплачувався позивачу з урахуванням
коефіцієнту 1,7 та з надбавками за
роботу в районах Крайньої Півночі.

Таким чином, на позивача
розповсюджується дія Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960
року, постанова Ради Міністрів Союзу
РСР від 10.02.1960 року № 148, та Указ
Президії Верховної Ради Союзу РСР від
26.09.1967 року, внаслідок чого весь період
роботи позивача з 01.09.1983 року по 04.08.1986
року повинен визначатися з розрахунку 1
рік за 1 рік і 6 місяців не тільки при
визначенні права на пенсію, а й при
визначенні розміру пенсії.

Разом з тим, робота позивача в районах
Крайньої Півночі на посадах учня
продавця, молодшого продавця, вагаря не
входить до пільгового стажу на посадах,
які зазначені у Списках № 1 та № 2
постанови № 1173, тому стаж роботи
позивача з 01.09.1983 року по 04.08.1986 року, не
може бути зарахований до пільгового
стажу.

Враховуючи викладена пільговий стаж
ОСОБА_2 на посадах, які віднесені до
Списку № 1 та Списку № 2 становить 4 роки
5 місяців 27 днів, що не дає їй право на
призначення пенсії відповідно до п. «б»
ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» із зменшенням
пенсійного віку.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що в
зв'язку з відсутністю підстав для
призначення позивачу пенсії на
пільгових умовах, відсутні підстави
для задоволення позовних вимог щодо
виплати позивачу пенсії за минулий час
з березня 2011 року та зобов'язання
відповідача призначити позивачу
пенсію з урахуванням вимог ст. 6 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відшкодувати позивачу шкоду в сумі
рівнозначній розміру пенсії не
одержаної своєчасно з вини відповідача
за минулий час, суд першої правомірно
відмовив в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
допущено неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального
права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення.

Постанову Рубіжанського міського суду
Луганської області від 09 грудня 2013 р. у
справі № 425/3690/13-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Колегія суддів
С.В. Жаботинська

І.В. Сіваченко
О.О. Шишов