Справа № 803/750/13а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 р.
Справа № 8015/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Луцької об»єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 29.04.2013 року
у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н
О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби (Луцька
ОДПІ Волинської області ДПС) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 19
березня 2013 року № , яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на суму 17 488 грн. 50
коп., в тому числі 13 991 грн. основного
платежу та 3 497 грн. 50 коп. штрафних
(фінансових) санкцій.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 29.04.2013 року
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби від 19
березня 2013 року за № .

Приймаючи оскаржувану постанову, суд
першої інстанції дійшов до висновку
про те, що неможливість державної
реєстрації транспортних засобів за
фізичними особами-підприємцями не
позбавляє права таких осіб на
податковий кредит по операціях з
придбання транспортних засобів, якщо
були дотримані умови його формування,
визначені статтею 198 Податкового
кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, її в апеляційному порядку
оскаржив відповідач - Луцька ОДПІ
Волинської області ДПС, яка
покликаючись на неповне з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до безпідставного
задоволення позовних вимог, просить
оскаржувану постанову суду скасувати
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Як на доводи апеляційної скарги
посилається на те, що норми ПК України
дозволяють платнику податку включати
до податкового кредиту суми ПДВ по
операціях з придбання транспортних
засобів лише за умови їх реєстрації за
суб'єктом господарювання та
використання таких транспортних
засобів в оподатковуваних операціях.
Оскільки реєстрація придбаних
позивачем транспортних засобів
проведена за позивачем як за фізичною
особою, а не як за суб'єктом
господарювання, тому, враховуючи норми
Податкового кодексу України щодо
порядку формування податкового
кредиту та сум бюджетного
відшкодування, податковий орган за
результатами перевірки правомірно
зменшив податковий кредит за грудень
місяць 2012 року на 22 408 грн.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено те,
що ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Луцької міської ради
Волинської області 26 липня 2007 року, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Згідно з
свідоцтвом НОМЕР_3 від 24 вересня 2007 року
виданого Луцькою ОДПІ позивач є
платником податку на додану вартість.

Луцькою ОДПІ Волинської області ДПС в
період з 21 лютого 2013 року по 27 лютого 2013
року проведена документальна
позапланова виїзна перевірка
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2012
року по 31 грудня 2012 року, про що
складено акт № 1357/17-2/НОМЕР_2 від 05
березня 2013 року.

Перевіркою встановлено, що
фізична-особа підприємець ОСОБА_1
внаслідок завищення податкового
кредиту за грудень 2012 року на суму ПДВ 22
408 грн. завищено від'ємне значення
декларації за грудень 2012 року в сумі 8 417
грн. та занижено ПДВ, що підлягає сплаті
до бюджету на 13 991 грн.

Так, зокрема, ФОП ОСОБА_1 купив у ТзОВ
«Глобалавто» транспортні засоби:

- згідно з податковою накладною № 18 від
19 жовтня 2012 року тягач «Renault Prermium»
вартістю 81 091 грн. 04 коп., в тому числі
ПДВ 13 515 грн. 17 коп.;

- згідно з податковою накладною № 19 від
19 жовтня 2012 року причіп марки «Krone»
вартістю 53 356 грн. 22 коп., в тому числі
ПДВ 8 892 грн. 70 коп.

Вказані транспортні засоби були
зареєстровані в органах ДАІ відповідно
до свідоцтв про реєстрацію
транспортних засобів за фізичною
особою ОСОБА_1, а не за суб'єктом
господарювання.

Сплачений податок на додану вартість у
розмірі 22 407 грн. 87 коп. включений
позивачем до складу податкового
кредиту в податковій декларації з
податку на додану вартість у грудні 2012
року.

За результатами розгляду акта
перевірки № 1357/17-2/НОМЕР_2 від 05 березня
2013 року Луцькою ОДПІ 19 березня 2013 року
сформовано податкове
повідомлення-рішення № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на суму 17
488 грн. 50 коп., в тому числі 13 991 грн.
основного платежу та 3 497 грн. 50 коп.
штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно з ст.51 Цивільного кодексу
України передбачено, що до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин.

Згідно з ст.325 Цивільного кодексу
України суб»єктами права приватної
власності є фізичні та юридичні особи.
Фізичні та юридичні особи можуть бути
власниками будь-якого майна, за
винятком окремих видів майна, які
відповідно до закону не можуть їм
належати.

У відповідності до ч.1 ст.52 Цивільного
кодексу України фізична особа -
підприємець відповідає за
зобов»язаннями пов»язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном, крім майна, на яке згідно із
законом не може бути звернено
стягнення.

Згідно з ч.2 ст.128 Господарського
кодексу України
громадянин-підприємець відповідає за
своїми зобов»язаннями усім своїй
майном, на яке відповідно до закону
може бути звернено стягнення.

Відповідно до Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок та
моделей, причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених Постановою
КМ України від 07.09.1998р. за №1388
транспортні засоби реєструються за
юридичними та фізичними особами.

Правилами державної реєстрації та
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 не
передбачено проведення реєстрації
органами внутрішніх справ
транспортного засобу на приватного
підприємця, а лише на фізичних та
юридичних осіб. Таким чином, у
свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу органи
внутрішніх справ зазначають лише ПІБ
власника - без позначок про його статус
підприємця чи звичайної особи. З
урахуванням цього, органами внутрішніх
справ транспортні засоби були
зареєстровані на позивача як на
фізичну особу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є
власником транспортних засобів,
використовує їх у підприємницькій
діяльності, в оподатковуваних
операціях, має право на включення до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість по вказаних
транспортних засобах.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до
переконання, що доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують, постанова суду першої
інстанції ґрунтується на правильно
встановлених обставинах справи та з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу Луцької об»єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 29
квітня 2013 року у справі № 803/750/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі. На
ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

Р.П. Сеник