Справа № 804/14593/13-а
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 р. Справа № 804/14593/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Турлакової Н.В.

розглянувши в порядку скороченого
провадження в місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Жовтих Водах Дніпропетровської
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Жовтих Водах Дніпропетровської
області звернулося до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 з позовними
вимогами про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Жовтих Водах Дніпропетровської
області заборгованості по сплаті
єдиного внеску за 2011 рік у сумі 3030,71
грн..

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідач перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в м. Жовтих Водах
Дніпропетровської області як
страхувальник та платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та має
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2011 рік у сумі
3030,71 грн., яка на момент подачі позовної
заяви залишається несплаченою.

Згідно п.4 ч.1 ст.183-2 КАС України,
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
стягнення грошових сум, які
ґрунтуються на рішеннях суб'єкта
владних повноважень, щодо яких
завершився встановлений цим Кодексом
строк оскарження.

Ухвалою суду від 08.11.2013р. відповідно до
ст.183-2 КАС України справу призначено до
розгляду у скороченому провадженні на
підставі наявних в справі доказів, за
відсутності сторін, копія якої була
направлена сторонам та отримана
позивачем і відповідачем 14.11.13р..

У визначений ст.183-2 КАС України термін
відповідачем не було подано письмових
заперечень на позов чи доказів, які б
спростовували заявлені позовні вимоги.

Дослідивши чинне законодавство та
матеріали справи, суд доходить
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Жовтих
Водах Дніпропетровської області як
страхувальник та платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до Таблиці №2 Нарахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
фізичними особами-підприємцями, які
обрали спрощену систему оподаткування
Звіту про суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску за 2011 рік
відповідачем самостійно визначена
сума єдиного внеску за 2011 рік у розмірі
3030,71 грн.

У зв'язку з наявною у ФОП ОСОБА_1
заборгованістю зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, відповідачу
виставлена Вимога про сплату боргу
№Ф-69 від 12.02.12р. на суму 3030,71 грн., яка
була отримана відповідачем особисто
12.03.2012р., що підтверджується
матеріалами справи.

Доказів про оскарження вимоги в
адміністративному, чи в судовому
порядку відповідачем не надано.

Відповідно до Розрахунку суми боргу по
приватному підприємцю ОСОБА_1 станом на
20.09.2013р. сума заборгованості по
страховому внеску, що належить до
сплати за період 2012 рік, на підставі
річного звіту за 2011 рік, становить 3030,71
грн.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Порядок сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування передбачено
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» № 2464-VI
від 08.07.2010р. (далі - Закон), та
Інструкцією «Про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» затвердженою
постановою правління Пенсійного фонду
України №21-5 від 27.09.2010 року,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
від 27.10.2010р. за № 994/18289 (далі -
Інструкція).

Згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Згідно ст..9 ЗУ «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» № 2464-VI
від 08.07.2010р. (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) сума
єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені цим Законом, обчислена
територіальними органами Пенсійного
фонду України у випадках, передбачених
цим законом - є недоїмкою.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону, платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 28 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Ч.1 ст.12 вказаного Закону (в редакції
дійсній на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що
завданнями Пенсійного фонду є
забезпечення збору єдиного внеску,
ведення обліку надходжень від його
сплати та здійснення контролю за
сплатою єдиного внеску.

Згідно ч.4 ст.25 Закону (в редакції
дійсній на момент виникнення спірних
правовідносин), територіальний орган
Пенсійного фонду у порядку, за формою і
в строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Платник єдиного внеску
зобов'язаний протягом десяти робочих
днів з дня надходження вимоги про
сплату недоїмки сплатити суми недоїмки
та штрафів разом з нарахованою пенею.

Відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст.4 Закону та
абз.1 пп.2.1.1 п.2.1 розділу 2 Інструкції,
платниками єдиного внеску є
роботодавці, а саме: підприємства,
установи та організації, інші юридичні
особи, утворені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію їх як підприємців),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Відповідно до п.3.1 розділу 3 Інструкції,
єдиний внесок встановлюється у
відсотках від суми нарахованої
заробітної плати за видами виплат, які
включають основну та додаткову
заробітну плату, інші заохочувальні та
компенсаційні виплати, у тому числі в
натуральній формі, що визначаються
відповідно до Закону України "Про
оплату праці", відповідно до класів
професійного ризику виробництва, до
яких віднесено платників єдиного
внеску з урахуванням видів їх
економічної діяльності.

У відповідності до п. 4.1 розділу 4
Інструкції, єдиний внесок
нараховується на суми, що визначені
базою для нарахування єдиного внеску,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також від того, чи
виплачені такі суми фактично після їх
нарахування до сплати.

У відповідності до п.4.2.4 розділу 4
Інструкції, єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

Згідно до п.4.6.2 розділу Інструкції,
платники сплачують єдиний внесок у
вигляді авансового платежу в розмірі,
який самостійно визначили, до 20 числа
місяця, наступного за місяцем, за який
він сплачується.

На підставі викладеного, з врахуванням
відсутності заперечень та доказів
сплати заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, суд
доходить висновку, що позов управління
Пенсійного фонду України в м. Жовтих
Водах Дніпропетровської області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Жовтих
Водах Дніпропетровської області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь
управління Пенсійного фонду України м.
Жовтих Водах Дніпропетровської
області заборгованість по сплаті
єдиного внеску у сумі 3030,71 грн. (три
тисячі тридцять гривень сімдесят одна
копійка).

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Турлакова