Справа № 537/4088/13-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 р. Справа № 537/4088/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області на постанову Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 07.10.2013р. по
справі № 537/4088/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області

про визнання протиправною відмову в
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач -ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області, в
якому просив:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови в проведенні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання з 01.07.2012 року та з
01.10.2012 року;

-зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплати йому
щомісячного довічного грошового
утримання з 01.07.2012 року та з 01.10.2012 року
і в подальшому , виходячи з довідок ТУ
ДСА в Полтавській області та розміру 88%
від суддівської винагороди працюючого
на відповідній посаді голови суду;

-стягнути з відповідача на його
користь заборгованість у вигляді
різниці між фактично виплаченим йому
щомісячним довічним грошовим
утриманням та щомісячним довічним
грошовим утриманням, яке повинно було
йому виплачене з 01.07.2012 року по день
фактичного виконання рішення суду без
обмежень максимального розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Постановою Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 07.10.2013 року адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України в м.
Кременчуці щодо відмови ОСОБА_1 в
проведенні перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання з 01.07.2012
року та з 01.10.2012 року.

Стягнуто з Управління пенсійного фонду
в м. Кременчуці Полтавської області
на користь ОСОБА_1 сплачений судовий
збір в розмірі 32 грн. 19 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти рішення,
яким відмовити позивачу в задоволенні
позову. В обґрунтування апеляційних
вимог відповідач посилається на
невірне застосування судом норм
матеріального права. Вважає
безпідставним посилання суду на ч.4 ст.43
Закону України «Про статус суддів» та
ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій
та статус суддів». Відповідач також не
згоден з позицією суду щодо обмеження
довічного грошового утримання судді у
відставці максимальним розміром. При
цьому відповідач посилається на ч.1 ст.2
Закон України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної реформи», де
зазначається, що максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання, призначеного відповідно до
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Відповідач також
зазначає, що у відповідності до
Постанови правління Пенсійного фонду
України від 25.01.2008р. №3-1 органи
Пенсійного фонду України здійснюють
лише призначення та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання, проте перерахунок таких
виплат не передбачається.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України
апеляційний суд розглядає справу в
межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 з лютого 1985 року працював суддею
, а з липня 1987 року - головою
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області.

Відповідно до Постанови Верховної Ради
України "Про звільнення суддів" від 15
грудня 2005 року № 322 та наказу
територіального управління державної
судової адміністрації в Полтавській
області від 02 лютого 2006 року № 5.2. з 13
березня 2006и року він звільнений з
посади у зв'язку з виходом у відставку
на підставі п.9 ч.5 ст. 126 Конституції
України, ст. 43 Закону України "Про
статус суддів". Його загальний стаж
судді , який дає право на відставку - 24
роки.

При звільненні у відставку йому було
призначено щомісячне довічне грошове
утримання у розмірі 88% заробітної плати
судді. Під час його перебування у
відставці розмір його щомісячного
довічного грошового утримання
неодноразово перераховувався в зв'язку
з зростанням заробітної плати
працюючих суддів.

На даний час він отримує довічне
щомісячне грошове утримання судді у
відставці і призначено воно йому на
підставі Закону України "Про статус
суддів" в редакції від 15 грудня 1992 року.

Довідкою за № 1434 від 18 липня 2012 року
Управління державної судової
адміністрації в Полтавській області
повідомило його про зміни в розмірі
довічного грошового утримання, згідно
якої вказано, що його суддівська
винагорода, яка враховується при
призначенні /перерахунку/ довічного
грошового утримання суддям у
відставці, з 1 липня 2012 року складає: 16754
грн. 40 коп. гривень, в тому числі:
оклад-8816 грн. ,доплата щомісячна 10 %
посадового окладу - 881 грн. 60 коп. та
щомісячна доплата за вислугу років 80 %
- 7052 грн. 80 коп. В подальшому
адміністрація повідомляла його про
зміни суддівської винагороди своєю
довідкою № 1964 від 02.10.2012 року.

15.10.2013 року позивач звернувся до
пенсійного органу з заявою про
перерахунок грошового утримання в
зв'язку з підвищенням заробітної плати
судді, працюючого на відповідній
посаді.

Відповідач відмовив позивачу у
здійсненні перерахунку, посилаючись на
відсутність правових підстав. При
цьому відповідач зазначив, що
Постанова правління Пенсійного фонду
України від 25.01.2008р. №3-1 не передбачає
можливість такого перерахунку.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, виходив з
наявності правових підстав для
визнання неправомірними дії
Управління пенсійного фонду України в
м. Кременчуці щодо відмови ОСОБА_1 у
проведенні перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання з 01.07.2012
року та з 01.10.2012 року.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності судді, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, а саме: заробітної плати,
пенсії, щомісячного довічного
грошового утримання тощо, надання їм у
майбутньому статуту судді у відставці,
право якого на пенсійне та щомісячне
довічне грошове утримання є гарантією
незалежності працюючих суддів.

Умови призначення і порядок виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на момент
призначення його встановлювалися
законом України "Про статус суддів"та
Постановою Верховної Ради України "Про
порядок введення в дію Закону України
"Про статус суддів"№ 2863-ХП від 15 грудня
1992 року.

Пункт 4 ст. 43 Закону України "Про статус
суддів", зокрема, передбачав: "Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання"

Відповідно до п.63 розділу ІІ Закону
України "Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України"абзац 3 п.1
зазначеної Постанови Верховної Ради
України був виключений.

Однак, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008
визнані неконституційними, серед
іншого , положення п.63 розділу ІІ Закону
України "Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", яким
виключений абзац 3 п.1 Постанови
Верховної Ради України "Про порядок
введення в дію Закону України "Про
статус суддів". У рішенні
Конституційного Суду України, зокрема,
зазначено, що виключення Законом
абзацу 3 п.1 зазначеної Постанови
Верховної Ради України та скасування
на 2008 рік існуючого порядку
призначення і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям
звужує зміст і обсяг права судді, яке
він мав, та обмежує його конституційні
гарантії незалежності. Тому, в цій
частині положення п.63 розділу ІІ Закону
не узгоджується зі ст. 22 , ч.1 ст. 126
Конституції України.

Законом України від 8.07.2011 року № 3668-VI
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, частину третю і п'яту
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» викладено
в новій редакції, згідно з якою
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді( частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги , пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність(частина п'ята статті 138
Закону). Згідно з пунктом 2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом і в
яких розмір пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок , підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) перевищує максимальний
розмір пенсії ( щомісячного довічного
грошового утримання) встановлений цим
Законом, виплата пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої та третьої статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведення інших
перерахунків, передбачених
законодавством, до того часу коли
розмір пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги, пенсії за
особливі заслуги перед Україною,
індексації та інших доплат до пенсії,
встановлених законодавством, крім
доплати до надбавок окремим категоріям
осіб, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) відповідатиме
максимальному розміру пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) встановленому цим Законом.

Таким чином, право судді у відставці на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, передбаченого
частиною третьою статті 138 Закону
України від 7.07.2010 р. № 2453 - VI «Про
судоустрій і статус суддів».

Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, призначеного до 1
жовтня 2011 року, проводиться в разі
зміни грошового утримання працюючого
судді за умови, якщо довічне грошове
утримання, яке отримує суддя у
відставці, є меншим за максимальний
розмір, передбачений частиною п'ятою
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» ( в
редакції Закону України від 8.07.2011 року
№ 3668- VI) і визначається в розмірі 80 %
грошового утримання працюючого судді з
урахуванням встановленої законом
граничної межі.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо неправомірності дій
відповідача з відмови позивачу в
проведенні перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання з 01.07.2012
року та з 01.10.2012 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та встановленими
обставинами справи, а отже відсутні
підстави для її задоволення та
скасування рішення суду першої
інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд не
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області на
користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати
на суму 32 грн. 19 коп. з огляду на
наступне.

Під час прийняття постанови суд,
зокрема, вирішує, як розподілити між
сторонами судові витрати (стаття 161
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа) (частина перша статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Таким чином, судом першої інстанції
неправомірно присуджено стягнення на
користь позивача з Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області 32,19 грн.
судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За частиною 1 статті 201 КАС України,
підставами для зміни постанови суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального
права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому, а
постанова суду першої інстанції
підлягає зміні в частині стягнення
судового збору.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197 п. 1 ст. 198,
ст. 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
задовольнити частково.

Постанову Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
07.10.2013р. по справі № 537/4088/13-а
змінити.

Викласти абзац 3 резолютивної частини
постанови в наступній редакції:

Стягнути Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 32,19 грн.

В решті постанову Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 07.10.2013 року по
справі 537/4088/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Ральченко І.М. Рєзнікова С.С.