Справа № 2-а-17561/11
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Павленко Ольга Владиславівна
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області на
ухвалу Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 26 грудня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області про
визнання неправомірними дій, стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 02
листопада 2011 року позовні вимоги
задоволено. Визнано протиправною
бездіяльність відповідача щодо
недоврахування та виплати позивачу
пенсії, зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивача
та виплатити відповідно до ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з урахуванням проведених виплат,
доплату до пенсії за проживання в зоні
радіоактивного забруднення в розмірі
мінімальної заробітної плати
починаючи з 09 липня 2011 року з
урахуванням проведених виплат. В решті
позову відмовлено.

Відповідач звернувся до суду із заявою
про роз'яснення судового рішення.

Ухвалою Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 26 грудня 2011
року в задоволенні заяви про
роз'яснення судового рішення
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу суду,
оскільки зазначені в ухвалі висновки
не відповідають нормам процесуального
права, та винести нову з направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а ухвала суду
підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а ухвалу суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що заява позивача про
роз'яснення судового рішення не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи в роз'ясненні рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
винесена постанова є зрозумілою і
такою, що не потребує роз'яснення, а
зволікання з боку відповідача
виконання судового рішення не є
підставою для роз'яснення судового.
Крім того, відповідачем не наведено
обставин, що свідчать про
неможливість чи ймовірність
неправильного виконання рішення
внаслідок неясності його резолютивної
частини.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції
зважаючи на наступне.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 170 КАС
України, якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Дана норма передбачає підстави для
роз'яснення судового рішення в
судовому засіданні. Отже, роз'яснення
судового рішення є за своєю суттю одним
із способів усунення його недоліків,
але без виправлення і постановлення
додаткового рішення цим же судом.

Також роз'яснення судового рішення
зумовлено його нечіткістю за змістом,
коли воно є неясним та незрозумілим для
осіб стосовно яких воно ухвалене, так і
для тих, що будуть здійснювати його
виконання. Тобто, це стосується
випадків, коли недотримані вимоги
ясності, визначеності такого судового
рішення адміністративного суду.
Невизначеність судового рішення
означає, що таке рішення містить
положення, які викликають суперечки
щодо його розуміння та під час
виконання.

При цьому не можливо не зауважити
наступне:

Конкретного і вичерпного переліку
критеріїв для визначення рішення
незрозумілим правова норма не містить,
а зі змісту закону вбачається, що їх має
навести особа, яка звертається із
заявою про роз'яснення судового
рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає
можливість роз'яснення судом
ухваленого ним рішення з метою
усунення такого недоліку як
незрозумілість судового рішення
(наприклад, можливість неоднакового
тлумачення висновків суду), що
перешкоджає його належному виконанню.

Дослідивши текст постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
дане судове рішення є зрозумілим,
оскільки не містить положень, стосовно
яких можуть виникнути суперечності
щодо його розуміння.

Разом з тим, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначає, що незгода з
постановою суду не є підставою для
роз'яснення судового рішення. Крім
того, позивачем не наведено обставин,
що свідчать про неможливість чи
ймовірність неправильного виконання
рішення внаслідок неясності його
резолютивної частини.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність правових
підстав для роз'яснення рішення у
розумінні ст. 170 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм процесуального права,
а тому, апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 8-11, 197, 199, 204, 205, 206, 211 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області - залишити без
задоволення.

Ухвалу Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 26 грудня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС
України). Касаційна скарга на судові
рішення подається безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

Головуючий суддя:
Г.В. Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.