Справа № 815/7815/13-а
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7815/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року

12 год. 05 хв.

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
- Балан Я.В.

при секретарі судового засідання
- Сербіні Р.І.

за участю сторін:

представник позивача
- ОСОБА_1 (за довіреністю)

відповідач державний реєстратор прав

на нерухоме майно Реєстраційної служби

Одеського міського управління юстиції

Шинкаренко Ю. В. -
не з'явився

представник відповідача

Реєстраційної служби

Одеського міського управління юстиції
- не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
Шинкаренка Юрія Володимировича,
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
визнання неправомірним та скасування
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Шинкаренка Ю.В. № 4256597
про відмову у державній реєстрації
права власності, визнане рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 23.07.2012 року на об'єкт нерухомості -
29/400 частини домоволодіння АДРЕСА_1, які
складаються з будинку під літерою «А»,
кімнати площею 10,9 кв.м., кухні площею 10,9
кв.м. після померлою ОСОБА_4 та
надвірних споруд під літерами: «В», «Г»,
«Д» - сарай, «Е» - убиральня, «К» -
сарай-гараж, № 1, 2 - огорожа, І-мостіння,
розташованого на земельній ділянці 363
кв.м., яка знаходиться у фактичному
користуванні; та на 29/200 домоволодіння
№ 64 за тією ж адресою, що складається:
літ. 7-1 кухня площею 8,0 кв.м., 7-2 житлова
площею 13,9 кв.м., 7-3 санвузол площею 2,6
кв.м. після померлої ОСОБА_5 та
надвірних споруд під літерами: «В», «Г»,
«Д» - сарай, «Е» - убиральня, «К» -
сарай-гараж, № 1, 2 - огорожа, І-мостіння,
розташованого на земельній ділянці 363
кв.м., яка знаходиться у фактичному
користуванні; зобов'язати реєстраційну
службу Одеського міського управління
юстиції зареєструвати за ОСОБА_3 право
власності на 29/400 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 які складаються з будинку під
літерою «А», кімнати площею 10,9 кв.м.,
кухні площею 10,9 кв.м. після померлою
ОСОБА_4 та надвірних споруд під
літерами: «В», «Г», «Д» - сарай, «Е» -
убиральня, «К» - сарай-гараж, № 1, 2 -
огорожа, І-мостіння, розташованого на
земельній ділянці 363 кв.м., яка
знаходиться у фактичному користуванні;
та на 29/200 домоволодіння № 64 за тією ж
адресою, що складається: літ. 7-1 кухня
площею 8,0 кв.м., 7-2 житлова площею 13,9
кв.м., 7-3 санвузол площею 2,6 кв.м. після
померлої ОСОБА_5 та надвірних споруд
під літерами: «В», «Г», «Д» - сарай, «Е» -
убиральня, «К» - сарай-гараж, № 1, 2 -
огорожа, І-мостіння, розташованого на
земельній ділянці 363 кв.м., яка
знаходиться у фактичному користуванні;
зобов'язати реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
видати ОСОБА_3 свідоцтво про право
власності на 29/400 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_4 та на 29/200
частин домоволодіння за тією ж адресою
після померлої ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_3 з позовом до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
Шинкаренка Юрія Володимировича,
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
визнання неправомірним та скасування
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Шинкаренка Ю.В. № 4256597
про відмову у державній реєстрації
права власності, визнане рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 23.07.2012 року на об'єкт нерухомості -
29/400 частини домоволодіння АДРЕСА_1, які
складаються з будинку під літерою «А»,
кімнати площею 10,9 кв.м., кухні площею 10,9
кв.м. після померлою ОСОБА_4 та
надвірних споруд під літерами: «В», «Г»,
«Д» - сарай, «Е» - убиральня, «К» -
сарай-гараж, № 1, 2 - огорожа, І-мостіння,
розташованого на земельній ділянці 363
кв.м., яка знаходиться у фактичному
користуванні; та на 29/200 домоволодіння
№ 64 за тією ж адресою, що складається:
літ. 7-1 кухня площею 8,0 кв.м., 7-2 житлова
площею 13,9 кв.м., 7-3 санвузол площею 2,6
кв.м. після померлої ОСОБА_5 та
надвірних споруд під літерами: «В», «Г»,
«Д» - сарай, «Е» - убиральня, «К» -
сарай-гараж, № 1, 2 - огорожа, І-мостіння,
розташованого на земельній ділянці 363
кв.м., яка знаходиться у фактичному
користуванні; зобов'язати реєстраційну
службу Одеського міського управління
юстиції зареєструвати за ОСОБА_3 право
власності на 29/400 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 які складаються з будинку під
літерою «А», кімнати площею 10,9 кв.м.,
кухні площею 10,9 кв.м. після померлою
ОСОБА_4 та надвірних споруд під
літерами: «В», «Г», «Д» - сарай, «Е» -
убиральня, «К» - сарай-гараж, № 1, 2 -
огорожа, І-мостіння, розташованого на
земельній ділянці 363 кв.м., яка
знаходиться у фактичному користуванні;
та на 29/200 домоволодіння № 64 за тією ж
адресою, що складається: літ. 7-1 кухня
площею 8,0 кв.м., 7-2 житлова площею 13,9
кв.м., 7-3 санвузол площею 2,6 кв.м. після
померлої ОСОБА_5 та надвірних споруд
під літерами: «В», «Г», «Д» - сарай, «Е» -
убиральня, «К» - сарай-гараж, № 1, 2 -
огорожа, І-мостіння, розташованого на
земельній ділянці 363 кв.м., яка
знаходиться у фактичному користуванні;
зобов'язати реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
видати ОСОБА_3 свідоцтво про право
власності на 29/400 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_4 та на 29/200
частин домоволодіння за тією ж адресою
після померлої ОСОБА_5.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем було безпідставно, без
належних обґрунтувань відмовлено у
державній реєстрації прав власності за
позивачем на 29/400 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 які складаються з будинку під
літерою «А», кімнати площею 10,9 кв.м.,
кухні площею 10,9 кв.м. після померлою
ОСОБА_4 та надвірних споруд під
літерами: «В», «Г», «Д» - сарай, «Е» -
убиральня, «К» - сарай-гараж, № 1, 2 -
огорожа, І-мостіння, розташованого на
земельній ділянці 363 кв.м., яка
знаходиться у фактичному користуванні;
та на 29/200 домоволодіння № 64 за тією ж
адресою, що складається: літ. 7-1 кухня
площею 8,0 кв.м., 7-2 житлова площею 13,9
кв.м., 7-3 санвузол площею 2,6 кв.м. після
померлої ОСОБА_5 та надвірних споруд
під літерами: «В», «Г», «Д» - сарай, «Е» -
убиральня, «К» - сарай-гараж, № 1, 2 -
огорожа, І-мостіння, розташованого на
земельній ділянці 363 кв.м., яка
знаходиться у фактичному користуванні,
визнаного рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 20.12.2012 року у
справі № 1519/2-3120/11, яке набрало законної
сили.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив їх задовольнити з
підстав, викладених в
адміністративному позові (аркуші
справи 5-11).

Відповідачі або їх представник до
судового засідання не з'явились,
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду справи.
Про причини неприбуття суд не
повідомили, заяв про розгляд справи за
їх відсутності або про відкладення
розгляду справи до суду не надали
(аркуш справи 77).

Заперечення проти позову
відповідачами суду не надано.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що прийняття
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського МУЮ Шинкаренком Ю.В. рішення
№ 4256597 щодо відмови в державні
реєстрації права власності за заявою
ОСОБА_3 на підставі набравшого законної
сили рішення суду виходить за рамки
наданих Законом відповідачу
повноважень. Крім того, вищезазначене
рішення Малиновського районного суду
відповідно до приписів чинного
законодавство підлягає виконанню на
всій території України усіма органами
та посадовими чи службовими особа,
тощо, а відтак відмова відповідача у
державній реєстрації права власності
за ОСОБА_3 на підставі такого рішення є
протиправним.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши обставини якими
обґрунтовуються вимоги, а також докази,
якими вони підтверджуються, суд вважає,
що адміністративний позов підлягає
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 20.12.2012 року по справі № 1519/2-3120/11
визнано право власності у порядку
спадкування за законом за ОСОБА_3 на
29/400 частин на домоволодіння АДРЕСА_1
які складаються з будинку під літерою
«А», кімнати площею 10,9 кв.м., кухні
площею 10,9 кв.м. після померлою ОСОБА_4 та
надвірних споруд під літерами: «В», «Г»,
«Д» - сарай, «Е» - убиральня, «К» -
сарай-гараж, № 1, 2 - огорожа, І-мостіння,
розташованого на земельній ділянці 363
кв.м., яка знаходиться у фактичному
користуванні та на 29/200 домоволодіння №
64 за тією ж адресою, що складається: літ.
7-1 кухня площею 8,0 кв.м., 7-2 житлова
площею 13,9 кв.м., 7-3 санвузол площею 2,6
кв.м. після померлої ОСОБА_5 та
надвірних споруд під літерами: «В», «Г»,
«Д» - сарай, «Е» - убиральня, «К» -
сарай-гараж, № 1, 2 - огорожа, І-мостіння,
розташованого на земельній ділянці 363
кв.м., яка знаходиться у фактичному
користуванні (аркуші справи 12-14, 52-56).

Вказане рішення набрало законної сили
02.01.2013 року.

09.07.2013 року на підставі вказаного
рішення суду, позивач звернулась до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції в Одеській
області із заявою за р/н 1916665 про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, форма власності: приватна на
житловий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 (аркуш справи 57).

На підтвердження обставини щодо
набуття права власності на об'єкт,
зазначений у заяві, ОСОБА_3 до заяви
було додано наступні документи:
рішення суду (два примірники
засвідчених копій), серія та номер
1519/2-3120/11, видане Малиновським районним
судом м. Одеси; технічний паспорт
(оригінал та копія), серія та номер: 011115,
виданий 28.03.2013 року КП «ОМБТІ та
РОН», що підтверджується наявною в
матеріалах справи карткою прийому
заяви № 3798530 (аркуш справи 70).

Розглянувши вказану заяву позивача,
керуючись статтею 24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
пунктами 16 та 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 703 від
22.06.2011 року, відповідачем було винесено
рішення № 4256597 від 23.07.2013 року «Про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень» (аркуш справи 45).

В рішенні № 4256597 від 23.07.2013 року про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень відповідачем зазначено, що
у ході розгляду заяви ОСОБА_3 та доданих
до неї документів, державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Шинкаренком Ю.В. було встановлено, що
подані документи не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, які їх посвідчують та
обґрунтував відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень тим, що
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 20.12.2012 року у справі №
1519/2312/11 має недоліки, так як містить
невірний опис об'єкта нерухомого майна,
а також в ньому відсутні достатньо
чіткі вказівки на поступовий перехід
спадкового майна від попереднього
власника до спадкоємців.

Суд критично оцінює такі доводи
відповідача на підставі наступного.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулюються Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року (надалі
- Закон України № 1952-IV від 01.07.2004 року).
Процедура проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, також визначаються Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 703 від 22.06.2011 року.

Відповідно до ст. 15 Закону України №
1952-IV від 01.07.2004 року державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до приписів п. 5 ст. 19 Закону
України № 1952-IV від 01.07.2004 року,
підставою для реєстрації права
власності є рішення судів, що набрали
законної сили.

Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України № 703 від 22.06.11 року
встановлено, що під час розгляду заяви
про державну реєстрацію і документів,
що додаються до неї, державний
реєстратор встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо:
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених Законом
випадках); повноважень заявника;
відомостей про нерухоме майно, речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
наявних у Державному реєстрі прав та
поданих документах; наявності обтяжень
прав на нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Як вбачається з матеріалів даної
справи та встановлено у судовому
засіданні, відмова відповідача
обґрунтована тим, що подані позивачем
для реєстрації права власності
документи не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують та
зазначив, що рішення Малиновського
районного суду, на підставі якого
позивач набула право власності на
об'єкт, право власності на який просить
зареєструвати за нею, містить недоліки,
невірний опис об'єкта нерухомого майна,
а також не містить достатньо чітких
вказівок на поступовий перехід
спадкового майна від попереднього
власника до спадкоємців.

Статтею 8 Закону України № 1952-IV від
01.07.2004 року визначено повноваження
органу держаної реєстрації прав, серед
яких: проведення державної реєстрації
прав та їх обтяжень або відмова у їх
реєстрації; забезпечення ведення
Державного реєстру прав; надання
інформації про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом; забезпечення обліку
безхазяйного нерухомого майна;
здійснення інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Повноваження державного реєстратора
визначено у ч. 2 ст. 9 Закону України
№ 1952-IV від 01.07.2004 року,
відповідно до якої, державний
реєстратор: встановлює відповідності
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями; приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав;
відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до них
відповідні записи; веде реєстраційні
справи щодо об'єктів нерухомого майна;
присвоює реєстраційний номер об'єкту
нерухомого майна під час проведення
державної реєстрації; видає свідоцтво
про право власності на нерухоме майно у
випадках, встановлених статтею 18 цього
Закону; надає інформацію з Державного
реєстру прав або відмовляє у її наданні
у випадках, передбачених цим Законом; у
разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень; під час проведення державної
реєстрації прав, які виникли та
зареєстровані в установленому порядку
до 1 січня 2013 року, запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки; здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами України.

Підстави для відмови у державній
реєстрації речових прав та їх обтяжень
передбачені ст. 24 Закону України № 1952-IV
від 01.07.2004 року та Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України № 703 від
22.06.11 року, згідно з якими, така підстава
як неможливість згідно поданих
документів встановлення прав
документам, що їх посвідчують дійсно
передбачена, проте, суд вважає за
необхідне зазначити, що відповідачем у
даному випадку порушено приписи ст. 19
Конституції України та прийнято
завідомо незаконне та необґрунтоване
рішення про відмову у державній
реєстрації права власності ОСОБА_3, у
зв'язку із тим, що право власності на
об'єкт, який у своїй заяви просить
позивач за нею зареєструвати
встановлено рішенням суду. Оскільки
вказане рішення набрало законної сили -
воно підлягає виконанню на всій
території України, усіма органами та
посадовими особами, а також іншими
особами, крім того, що Законом України
№ 1952-IV від 01.07.2004 року, який саме
регулює особливості спірних
правовідносин, передбачено таку
підставу для реєстрації права
власності як наявність рішення суду,
яке набрало законної сили.

З наведеного вбачається, що у своїй
відмові відповідач надає оцінку
рішенню суду, в той час як законом не
передбачено наявність у державного
реєстратора повноважень щодо надання
оцінки рішенням суду, які набрали
законної сили. Крім того,у своій
відмові відповідачем вказано невірні
реквізити судового рішення.

На підставі встановлених обставин, суд
дійшов висновку, що відповідачем не
доведено правомірності прийняття
оскаржуваного рішення про відому у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, оскільки матеріалами справи
підтверджено набуття позивачем права
власності на об'єкт, яке вона просить
зареєструвати за нею - а саме визнано
право власності на об'єкт нерухомості
рішенням Малиновського районного суду
від 20.12.2012 року. Вказане рішення було
додано до заяви з усіма іншими,
необхідними для реєстрації права
власності документами, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи письмовими доказами (копією
матеріалів з облікової справи позивача
№ 1916665). Крім того, у своїй відмову
відповідач вказав невірний номер
справи, у якій було винесено рішення
щодо набуття позивачем права власності
на об'єкт нерухомості, який вона
просить зареєструвати за нею.

Крім того, суд вважає, що дії
відповідача, які виразились у
викладенні обґрунтувань своєї відмови
такого змісту, як: «рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 20.12.2012 року у справі № 1519/2-3120/11 має
недоліки, так як містить невірний опис
об'єкта нерухомого майна, а також в
ньому відсутні достатньо чіткі
вказівки на поступовий перехід
спадкового майна від попереднього
власника до спадкоємців» свідчать про
порушення ним положень ч. 2 ст. 19
Конституції України, не відповідають
приписам ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а прийняте рішення про відмову
у реєстрації прав та їх обтяжень
підлягає скасуванню, прийняте з таких
обґрунтувань підлягає скасуванню, як
таке, що не відповідає нормам чинного
законодавства та порушує приписи ст. 129
Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій або бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, які мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод, та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»
встановлено, що судові рішення, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Відповідно до п. 9 абз. 2 ст. 129
Конституції України передбачено
обов'язковість рішень суду.

З огляду на системний аналіз
приведених вище норм чинного
законодавства, суд дійшов висновку, що
відмовляючи ОСОБА_3 у державній
реєстрації права власності за рішенням
суду, що набрало законної сили з
викладених у ньому підстав, відповідач
фактично надає оцінку рішенню
Малиновського районного суду, чим
перебільшує та виходить за рамки
наданих йому нормами чинного
законодавства України повноважень
щодо здійснення державним
реєстратором своїх службових
обов'язків та порушує встановлений
законодавством обов'язок щодо
виконання рішення суду.

З урахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин, вивчивши матеріали
справи, дослідивши надані сторонами
докази у їх сукупності, на підставі
аналізу наведених норм законодавства,
суд дійшов висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог
позивача, оскільки з наданих до
матеріалів справи доказів вбачається,
що відповідачем неправомірно було
відмовлено ОСОБА_3 у державній
реєстрації права власності на об'єкт
нерухомого майна, право власності на
який, встановлено рішенням суду, яке
набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі зазначеного суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є
обґрунтованими, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 159-164, 167,
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (іпн
НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
Шинкаренка Юрія Володимировича,
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
визнання неправомірним та скасування
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Шинкаренка Ю.В. № 4256597
про відмову у державній реєстрації
права власності, визнане рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 23.07.2012 року на об'єкт нерухомості -
29/400 частини домоволодіння АДРЕСА_1, які
складаються з будинку під літерою «А»,
кімнати площею 10,9 кв.м., кухні площею 10,9
кв.м. після померлою ОСОБА_4 та
надвірних споруд під літерами: «В», «Г»,
«Д» - сарай, «Е» - убиральня, «К» -
сарай-гараж, № 1, 2 - огорожа, І-мостіння,
розташованого на земельній ділянці 363
кв.м., яка знаходиться у фактичному
користуванні; та на 29/200 домоволодіння
№ 64 за тією ж адресою, що складається:
літ. 7-1 кухня площею 8,0 кв.м., 7-2 житлова
площею 13,9 кв.м., 7-3 санвузол площею 2,6
кв.м. після померлої ОСОБА_5 та
надвірних споруд під літерами: «В», «Г»,
«Д» - сарай, «Е» - убиральня, «К» -
сарай-гараж, № 1, 2 - огорожа, І-мостіння,
розташованого на земельній ділянці 363
кв.м., яка знаходиться у фактичному
користуванні; зобов'язати реєстраційну
службу Одеського міського управління
юстиції зареєструвати за ОСОБА_3 право
власності на 29/400 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 які складаються з будинку під
літерою «А», кімнати площею 10,9 кв.м.,
кухні площею 10,9 кв.м. після померлою
ОСОБА_4 та надвірних споруд під
літерами: «В», «Г», «Д» - сарай, «Е» -
убиральня, «К» - сарай-гараж, № 1, 2 -
огорожа, І-мостіння, розташованого на
земельній ділянці 363 кв.м., яка
знаходиться у фактичному користуванні;
та на 29/200 домоволодіння № 64 за тією ж
адресою, що складається: літ. 7-1 кухня
площею 8,0 кв.м., 7-2 житлова площею 13,9
кв.м., 7-3 санвузол площею 2,6 кв.м. після
померлої ОСОБА_5 та надвірних споруд
під літерами: «В», «Г», «Д» - сарай, «Е» -
убиральня, «К» - сарай-гараж, № 1, 2 -
огорожа, І-мостіння, розташованого на
земельній ділянці 363 кв.м., яка
знаходиться у фактичному користуванні;
зобов'язати реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
видати ОСОБА_3 свідоцтво про право
власності на 29/400 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_4 та на 29/200
частин домоволодіння за тією ж адресою
після померлої ОСОБА_5 - задовольнити
повністю.

Рішення № 4256597 від 23.07.2013 року, прийняте
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Шинкаренко Ю.В.,
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції - визнати
протиправним та скасувати.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
зареєструвати за ОСОБА_3 право
власності на 29/400 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 які складаються з
будинку під літерою «А», кімнати площею
10,9 кв.м., кухні площею 10,9 кв.м. після
померлою ОСОБА_4 та надвірних споруд
під літерами: «В», «Г», «Д» - сарай, «Е» -
убиральня, «К» - сарай-гараж, № 1, 2 -
огорожа, І-мостіння, розташованого на
земельній ділянці 363 кв.м., яка
знаходиться у фактичному користуванні.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
зареєструвати за ОСОБА_3 право
власності на 29/200 домоволодіння № 64 за
тією ж адресою, що складається: літ. 7-1
кухня площею 8,0 кв.м., 7-2 житлова площею
13,9 кв.м., 7-3 санвузол площею 2,6 кв.м. після
померлої ОСОБА_5 та надвірних споруд
під літерами: «В», «Г», «Д» - сарай, «Е» -
убиральня, «К» - сарай-гараж, №
1, 2 - огорожа, І-мостіння, розташованого
на земельній ділянці 363 кв.м., яка
знаходиться у фактичному користуванні.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
видати ОСОБА_3 свідоцтво про право
власності на 29/400 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_4.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
видати ОСОБА_3 свідоцтво про право
власності на 29/200 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_5.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_1, адреса:
АДРЕСА_1) витрати зі сплати судового
збору у розмірі 69 (шістдесят дев'ять)
грн. 00 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в
порядку та строки, встановлені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено та
підписано 24 січня 2014 року.

Суддя Я.В. Балан