Справа № 9101/174665/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2013 р. справа № 2а-8315/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя на
постанову Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 10 травня 2011 року у
справі № 2а-8315/11 за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя про визнання
протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 10 травня 2011 року позов
задоволено. Визнано дії відповідача
щодо своєчасного перерахунку та
виплати основної та додаткової пенсії
позивачу неправомірними та зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату основної та додаткової пенсії
позивачу з урахуванням ч.1 ст.28 Закону
України « Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 01.12.2010
року до змін в законодавстві або зміни
соціального статусу.

На вказану постанову відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати і винести нову про відмову в
задоволенні позову.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та постановити нову, якою відмовити в
позові.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду -без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
на користь позивача необхідно
здійснити перерахунок додаткової
пенсії відповідно до ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
розрахунку 50% від мінімальної пенсії за
віком та підвищення до пенсії в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
встановленої на відповідний період
згідно зі ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, визнаний інвалідом 3 групи
захворювання, пов'язаного з впливом
аварії на ЧАЕС, віднесений до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 39 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, мають бути підвищені у
розмірі на одну мінімальну заробітну
плату.

У відповідності до статті 49 Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно з ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі: інвалідам 3 групи - 50 %
мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Нарахування позивачу додаткової
пенсії та доплати до пенсії відповідно
до положень ст. 39, 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської
катастрофи"відповідачем не здійснено,
у зв'язку з чим він звернувся до суду за
захистом своїх прав.

Всупереч ст. 39, 50 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою КМУ №
836 від 26 липня 1996 по ст. 39 вказаного
Закону та по ст. 50, відповідно до
Постанови КМУ від 28 травня 2008 № 530 "Про
деякі питання соціального захисту
окремих категоріям громадян", а не в
кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати, як того вимагає
вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівнянні з Постановою КМУ № 836 від 26
липня 1996 та Постановою КМУ від 28 травня
2008 № 530, відповідач неправомірно
виплачував додаткову пенсію та доплату
до пенсії в меншому розмірі ніж це
передбачено ст.ст. 39, 50 зазначеного
Закону.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до однозначного висновку про
обгрунтованість висновків суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на перерахунок доплати до пенсії
та додаткової пенсії в розмірі,
передбаченому ст. ст. 39, 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя -залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 10 травня 2011 року
-залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов