Справа № 523/683/13-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 р.Справа № 523/683/13-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Кисельов В.К.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Лук'янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м. Одеси
на постанову Суворовського районного
суду м. Одеси від 28.03.2013 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси про
стягнення заборгованості по пенсійним
виплатам, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про
стягнення з відповідача на її користь
невиплачену пенсію, перераховану на
підставі постанови Суворовського
районного суду м. Одеси від 15.07.2011 року
по справі № 2-а-6620/11.

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 28.03.2013 року позов
задоволено. Стягнуто з Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси () на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
іпн. НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою
АДРЕСА_1) нараховану проте невиплачену
пенсію за період з 01.04.2004р. по 19.06.2011р. в
розмірі 194265,22 гривень.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси в
апеляційній скарзі зазначає про
невідповідність висновків суду
обставинам справи. При цьому апелянт
вважає, що судом допущено порушення
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті. У зв'язку з чим в
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для її задоволення.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними
вимогами, в яких просить стягнути з
відповідача на її користь суму
нарахованої, але не виплаченої пенсії в
розмірі 194 265,22 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що
позивачка є учасником ліквідації
аварії Чорнобильської АЕС в 1986 році,
інвалідом II групи по захворюванню,
пов'язаному з наслідками аварії на
ЧАЕС, і статтею 14 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" його
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 15.07.2011 року по справі №
2-а-6620/11 адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено. Зобов'язано Управлінням
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі міста Одеси
провести перерахунок призначеної їй
пенсії за період з 01.01.2004 року, виходячи
з 8 мінімальних розмірів пенсій за
віком, відповідно до ст.ст. 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року, як
інваліду ІІ-ої групи, з урахуванням
проведених виплат, та виплатити їй
нараховану суму коштів.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Суворовському районі міста Одеси
нарахована доплата позивачці належної
їй основної та додаткової пенсії на
загальну суму у розмірі 194 265, 22 гривні.

Виплатити вказану доплату відповідач
зобов'язується у разі надходження
коштів з державного бюджету. Кожний
місяць відповідач переносить цю
заборгованість на наступний місяць.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» цей Закон встановлює
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Абзацом 1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» встановлено, що
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є державний
орган.

Як вбачається зі статті 7 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» виконання
рішень суду про зобов'язання вчинити
певні дії щодо майна, боржником за
якими є державний орган, державне
підприємство, юридична особа,
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження», з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду,
зазначені в частині першій цієї статті,
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, має право звернутися до суду,
який видав виконавчий документ, із
заявою про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Виходячи із системного аналізу
вищезазначених норм суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства,
здійснюється лише за судовим рішенням
про стягнення коштів з державного
бюджету, а не за рішеннями
зобов'язального характеру.

Тому, позивач не позбавлений права
звернутися до Суворовського районного
суду м. Одеси із заявою про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення відповідно
до ч. 1 ст. 263 КАС України, в якій
зазначити про стягнення коштів з
державного органу, а в разі відсутності
у зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Таким чином, враховуючи, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202
КАС України вважає необхідним
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси -
задовольнити

Постанову Суворовського районного
суду м. Одеси від 28.03.2013 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили в порядку, встановленому
частиною 5 статті 254 КАС України, і може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого Адміністративного Суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Лук'янчук О.В.