Справа № 686/22191/13-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 14 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Ізяславському районі
Хмельницької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області в якому просив визнати
протиправною відмову відповідача щодо
відмови провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
Ізяславського районного суду
Хмельницької області ОСОБА_2;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок, доплату та виплату ОСОБА_2
щомісячне довічне грошове утримання
відповідно до частини 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" в розмірі 90 відсотків
суддівської винагороди голови
Ізяславського районного суду
відповідно до довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Хмельницькій
області №438 від 21.10.2013 року із
суддівської винагороди в розмірі 20646
грн. без обмеження щомісячного
довічного грошового утримання
максимальним розміром визначених
Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року з 01 січня 2013 року з
урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначив, що він
отримує щомісячне довічне грошове
утримання як суддя у відставці.
Відповідно до статті 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" розмір
призначеного йому раніше щомісячного
довічного грошового утримання
підлягав перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді.

14 листопада 2013 року Хмельницьким
міськрайонним судом Хмельницької
області постановлено позов
задовольнити повністю. Визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області про відмову в проведенні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
Ізяславського районного суду
Хмельницької області ОСОБА_2.

Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_2,
відповідно до статтей 129, 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", в розмірі 90 відсотків
суддівської винагороди голови
Ізяславського районного суду,
відповідно до довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Хмельницькій
області №438 від 21.10.2013 з 01 січня 2013 року
по день припинення права на таку
виплату з урахуванням виплачених сум
без обмеження щомісячного грошового
утримання, визначених Законом України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 08.07.2011.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням його
оскаржив відповідач. В апеляційній
скарзі управління Пенсійного фонду
України в Ізяславському районі
Хмельницької області просить
скасувати судове рішення та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову. Обґрунтовано апеляційну скаргу
тим, що вказана постанова
необґрунтована та винесена з
порушенням принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, якими і зобов'язаний
керуватись суд при вирішенні справи.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, тому відповідно до
пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, вважає, що остання
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З 01 листопада 2009 року позивачу
призначено щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці.

ОСОБА_2 звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області з заявою про здійснення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді, виходячи з
розміру грошової винагороди
працюючого голови суду Ізяславського
районного суду з врахуванням, що стаж
його роботи на посаді судді складає
більше 33 років, надав довідку ТУ ДСА в
Хмельницькій області про заробітну
плату для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці №438 від 21.10.2013.

Листом №43/г-9 від 29 жовтня 2013 року
відповідач відмовив позивачу у
здійсненні зазначеного перерахунку,
посилаючись на те, що статтею 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" передбачено, що перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання здійснюється лише суддям у
відставці Конституційного Суду
України.

З 01.01.2012 року змінилася система оплати
праці суддів, в зв'язку зі зміною складу
грошового утримання (суддівської
винагороди), як це передбачено статтею
129 Закону України "Про судоустрій та
статус суддів".

Відповідно до частини 1 статті 138 Закону
України від 07.07.2010 № 2453-VІ "Про
судоустрій і статус суддів"
передбачено, що судді, який вийшов у
відставку, після досягнення чоловіками
віку 62 роки, жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України "Про державну службу",
або за його вибором щомісячне довічне
грошове утримання.

Частиною третьою зазначеної статті
спеціального закону встановлено, що
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Тобто, Законом України "Про судоустрій
і статус суддів" встановлена гарантія
матеріального забезпечення судді у
відставці, яка не може бути обмежена в
зв'язку з тим, що органи влади не
встановили порядок, за яким призначена
гарантія повинна бути отримана.

Відтак, за нормами Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" позивач має
право на отримання щомісячного
довічного грошового утримання у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання".

Відповідно до статті 8 КАС України в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Забороняється
відмова в розгляді та вирішенні
адміністративної справи з мотивів
неповноти, неясності, суперечливості
чи відсутності законодавства, яке
регулює спірні відносини.

Оскільки перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання позивач
просить провести з часу, коли Закон
України "Про судоустрій і статус
суддів" вже набрав чинності, на ці
правовідносини повинні
розповсюджуватись норми зазначеного
закону, що передбачають і прикінцеві
положення Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи " №
3668-VІ від 8 липня 2011 року .

Крім того, постановою пленуму
Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8
"Про незалежність судової влади",
роз'яснено, що гарантії незалежності і
недоторканості суддів як носіїв
судової влади та самостійності судів
як судових органів визначено
Конституцією та законами України.
Такими гарантіями, зокрема, є:
здійснення правосуддя виключно судами;
особливий порядок призначення,
обрання, притягнення до
відповідальності та звільнення суддів;
особливий порядок фінансування та
організаційного забезпечення судів;
належне матеріальне та соціальне
забезпечення суддів. Тобто, належне
матеріальне забезпечення суддів, в
тому числі суддів у відставці, є однією
із гарантій незалежності і
недоторканості суддів.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується з
тим, що дії відповідача суперечать
вимогам Закону України "Про судоустрій
і статус суддів", а тому правильно
визнані судом першої інстанції
неправомірними та такими, що грубо
порушують права позивача.

Крім цього, рішенням Конституційного
Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) визнано
такими, що не відповідають Конституції
(є неконституційними) частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010
року №2453 в редакції Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи від 08.07.2011 року №3668-VІ.

При цьому в рішенні зазначено, що
визначений Законом № 2453 порядок
нарахування щомісячного довічного
грошового утримання було змінено
Законом № 3668-VІ, внаслідок чого
зменшено розмір щомісячного довічного
грошового утримання суддів. Залишивши
незмінним зміст права на щомісячне
довічне грошове утримання суддів,
Закон № 3668-VІ звузив обсяг цього права,
встановивши обмежену базу для
нарахування суддям щомісячного
довічного грошового утримання, та
скасував право суддів на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання без обмеження граничного
розміру, чим знизив і досягнутий рівень
гарантій незалежності суддів.

Отже, частина третя статті 138 Закону №
2453 не узгоджується з конституційним
положенням про недопустимість
звуження змісту чи обсягу гарантій
незалежності суддів, а тому суперечить
статті 126 Основного Закону України.

Стосовно обмеження максимального
розміру грошового довічного утримання
судді у відставці, визначеного
частиною 5 статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
Конституційний Суд зазначив, що в
Рішенні від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007
Конституційний Суд України вже
вирішував питання про недопустимість
встановлення в законі максимального
розміру пенсії суддів або їх
щомісячного довічного грошового
утримання, наголошуючи, що це обмежить
їх обсяг, а також зазначав, що‚
залишивши незмінним зміст права на
пенсію та щомісячне довічне грошове
утримання суддів, закон звузив обсяг
цього права, встановивши граничну межу
для таких виплат суддям (абзац шостий
підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної
частини).

Враховуючи, що однією з гарантій
незалежності суддів є заборона при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів звужувати зміст
та обсяг визначених Конституцією
України таких гарантій, Конституційний
Суд України вважає, що положення
третього речення частини п'ятої статті
138 Закону № 2453, статті 2 Закону № 3668
стосовно встановлення максимального
розміру пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) суддів суперечать
частині першій статті 126 Основного
Закону України.

Відповідно до пунктів 3,4,5 Рішення
Конституційного Суду України №3-рп/2013
від -3.06.2013 року положення Закону
України „Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у
редакції Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI та Закону України
„Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI,
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Враховуючи те, що відповідно до довідки
ТУ ДСУ в Хмельницькій області
заробітна плата працюючого голови суду
на відповідній посаді станом на 01.01.2013
року складає 20646,00 грн., суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованим, оскільки діючим
законодавством чітко визначено, що
розмір довічного утримання, який
призначено та виплачується судді у
відставці розраховується із розміру
грошового утримання працюючого судді,
тому у разі збільшення розміру
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, повинен
збільшуватися розмір довічного
грошового утримання судді у відставці
без обмеження максимального розміру
грошового довічного утримання судді у
відставці, визначеного частиною 5
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів".

З огляду на наведене, розглядаючи
справу в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального,
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду, не
вбачається.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198,
частини 1 статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 14 листопада 2013 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Сапальова Т.В.

Полотнянко Ю.П.