Справа № 442/6434/13-а, 2а-442/311/13
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
Справа №
876/13204/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Дрогобицької міської ради на
постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 7 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської
ради про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання до вчинення
дій, визнання протиправними пунктів
рішень та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

19.09.2013 року позивач - ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до Дрогобицької
міської ради, в якому просить визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо залишення без
розгляду її заяви від 15.02.2013 року про
передачу їй безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд;
зобов'язати відповідача в місячний
строк розглянути на сесії її заяву від
15.02.2013 року з постановленням
відповідного обґрунтованого рішення
за результатами розгляду заяви;
визнати протиправними норми пунктів
2.1., 6.2 «Положення про порядок виділення
громадянам земельних ділянок для
індивідуального житлового
будівництва» і взірець заяви-додатку
до цього «Положення…», затвердженого
рішенням відповідача від 29.05.2012 року за
№638 та пунктів 2 і 3 рішення відповідача
«Про будівництво кварталів
індивідуальної забудови на АДРЕСА_1»
від 29.05.2012 року за №651 та зобов'язати
відповідача в місячний строк привести
у відповідність до вимог чинного
законодавства рішення Дрогобицької
міської ради прийняті 29.05.2012 року, такі
як «Про затвердження «Положення «Про
порядок виділення громадянам
земельних ділянок для індивідуального
житлового будівництва» за №638 та «Про
будівництво кварталів індивідуальної
забудови на АДРЕСА_1» за №651.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного
суду від 20 вересня 2013 року позов ОСОБА_1
до Дрогобицької міської ради в частині
вимог про визнання протиправними норми
пунктів 2.1, 6.2 «Положення про порядок
виділення громадянам земельних
ділянок для індивідуального житлового
будівництва» і взірець заяви-додатку
до цього «Положення…», затвердженого
рішенням Дрогобицької міської ради від
29.05.2012 року за №638 та пунктів 2 і 3
рішення Дрогобицької міської ради «Про
будівництво кварталів індивідуальної
забудови на АДРЕСА_1» від 29.05.2012 року за
№651 та зобов'язати відповідача в
місячний строк привести у
відповідність до вимог чинного
законодавства рішення Дрогобицької
міської ради прийняті 29.05.2012 року, такі
як «Про затвердження «Положення «Про
порядок виділення громадянам
земельних ділянок для індивідуального
житлового будівництва» за №638 та «Про
будівництво кварталів індивідуальної
забудови на АДРЕСА_1» за №651, - залишено
без розгляду.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 7 жовтня 2013 року позов
задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність
Дрогобицької міської ради щодо
нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 15 лютого 2013
року з приводу передачі їй у власність
земельної ділянки площею 0,10 га в
кварталі індивідуальної забудови по
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Зобов'язано Дрогобицьку міську раду
невідкладно, в спосіб передбачений
законом розглянути заяву ОСОБА_1 щодо
надання їй у власність земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
площею 0,10 га в кварталі індивідуальної
забудови по АДРЕСА_1, згідно поданої
15.02.2013 року заяви та надати їй
обґрунтовану відповідь відповідпо до
чинного законодавства.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що фактично заява
позивачки про передачу їй безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд залишена компетентним органом
без належного розгляду.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Дрогобицька міська
рада оскаржила її, подавши апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 7 жовтня 2013 року та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що відповідь
позивачу на заяву щодо надання зельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд в
кварталі індивідуальної житлової
забудови по АДРЕСА_1 була скерована з
триманням місячного строку
встановленого Законом України «Про
звернення громадян», а саме 20.03.2013 року
за вихідним номером 3-21/2211. У вказаній
відповідповіді зазначено, що позивачем
не виконано вимог встановлених чинним
Положенням «Про порядок виділення
громадянам земельних ділянок для
індивідуального житлового
будівництва» від 29.05.2012 року за №638.
Крім того у відповіді вказано, що
виділення земельних ділянок
здійснюється після повної оплати
згідно з укладеним договором вартості
робіт з проектування та будівництва
інженерно-транспортної
інфраструктури, що свідчить про
відсутність підстав для розгляду
звернення позивача на сесії
Дрогобицької міської ради.

Отже, обов'язок міської ради розглянути
звернення на сесії міг наступити після
надання позивачем відповідного
переліку документів затвердженого у
вищевказаному Положенні.

Таким чином надання самої відповіді
заявнику підтверджує те, що
Дрогобицькою міською радою не було
вчинено жодної бездіяльності, а надано
обґрунтовану відповідь із зазначенням
дій які потрібно вчинити для отримання
земельної ділянки по АДРЕСА_1, проте цих
обставин судом першої інстанції не
було взято до уваги .

Апелянт вважає, що твердження суду
першої інстанції щодо порушення
порядку розгляду звернення не
відповідає дійсності, оскільки
звернення було розглянуто у
встановленому нормативно-правовим
актом порядку.

Крім того, апелянт посилається на те, що
відповідно до п.6 ст.118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
.ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, зизначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні зазначають
цільове призначення земельної ділянки
та її орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки. Проте, а ні з
позовної заяви, а ні з доданих до неї
матеріалів не вбачається, що позивачем
було додано до спірної заяви графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
що також вказує на безпідставність
його вимог задоволених судом першої
інстанції.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1
ст.197 КАС України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1
звернулась до Дрогобицького міського
голови із заявою від 15.02.2013 року (а.с. 8), в
якій просила виділити їй земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель в споруд,
площею 0,10 га в кварталі індивідуальної
забудови по АДРЕСА_1

Дрогобицькою міською радою листом
№3-21/2211 від 20.03.2013 року, за підписом
секретаря міської ради Т. Метика,
повідомлено позивача про те, що
виділення земельних ділянок буде
здійснюватися після повної оплати
згідно з укладеним договором з КП
Управління капітального будівництва»
Дрогобицької міської ради, щодо
вартості робіт з проектування та
будівництва інженерно-транспортної
інфраструктури.

Відповідно до частини 1 статті 3
Земельного кодексу України земельні
відносини регулюються Конституцією
України, цим Кодексом, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права власності громадянами та
юридичними особами на земельні
ділянки, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Частиною 6 та абзацом першим частини 7
статті 118 Земельного кодексу України
встановлено, що громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та висновки
конкурсної комісії (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відповідно до частини 3 статті 24 «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
питання з регулювання земельних
відносин.

Відповідно до частини 1 статті 59
вказаного Закону рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень. Відповідно до
статті 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21.05.1997
року № 280/97-ВР відповідна рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень. Рішення
ради приймається на її пленарному
засіданні після обговорення більшістю
депутатів від загального складу ради,
крім випадків, передбачених цим
Законом.

Суд апеляційної інстанції звертає
увагу на те, що 29.05.2012 року Дрогобицька
міська рада ХІХ сесією шостого
скликання прийняла рішення «Про
затвердження «Положення Про порядок
виділення громадянам земельних
ділянок для індивідуального житлового
будівництва» за №638.

Згідно п.п.5.1. п.5 Положення Про порядок
виділення громадянам земельних
ділянок для індивідуального житлового
будівництва виділення земельних
ділянок для індивідуального житлового
будівництва розглядається постійною
комісією ради з питань регулювання
земельних відносин. Засідання комісії
відбувається по мірі поступлення заяв.

Підпунктом 5.6. п.5 вказаного Положення
встановлено, що за результатами
засідання комісії складається
протокол, який підписують голова
комісії та секретар комісії.

Відповідно до п.6 вказаного Положення
згідно протоколу засідання комісії
організатор готує проект рішення
міської ради на підставі поданої заяви
про надання земельної ділянки у
власність. До прийняття рішення
громадянин повинен укласти договір із
замовником з проектування та забудови
інженерно-транспортної інфраструктури
індивідуальної забудови кварталу і
здійснити оплату до договору.

Таким чином, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що Дрогобицькою
міською радою в порушення вимог
чинного законодавства заяву ОСОБА_1 від
15.02.2013 року про передачу їй безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, в установлені законом строки та
порядку, розглянуто не було.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дрогобицької
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 7 жовтня 2013 року у справі
№442/6434/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Дрогобицької міської ради про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання до вчинення дій, визнання
протиправними пунктів рішень та
зобов'язання до вчинення дій - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник