Справа № 802/83/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 січня 2014 р.
Справа № 802/83/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:Богоноса Михайла
Богдановича,

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи

за позовом: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

14.01.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - Вінницька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (далі - Вінницька ОДПІ) з
адміністративним позовом до
відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2) про стягнення податкового
боргу.

Позовні вимоги із урахуванням
уточнення позовних вимог мотивовані
тим, що за відповідачем рахується
заборгованість по сплаті податків на
загальну суму 223889,57 грн., а саме податку
на додану вартість в сумі 108675 грн,
податку на доходи фізичних осіб в сумі
89959,76 грн та єдиного податку в сумі 25254,81
грн, яка в добровільному порядку
відповідачем не погашена, у зв`язку з
чим дана заборгованість підлягає
стягненню в судовому порядку.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте подав до
суду заяву (вх.№1617) про розгляд справи в
порядку письмового провадження та
зазначив, що позов підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлявся завчасно та належним
чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 25).

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення справи, а
особиста участь сторін в судовому
засіданні - не обов'язкова, суд, у
відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України,
визнав можливим проводити розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, оцінивши інші докази, які є
у справі, суд приходить до переконання,
що заявлений адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Відповідно до наданих доказів судом
встановлено, що ФОП ОСОБА_2 перебуває на
обліку в Вінницькій ОДПІ, є платником
єдиного податку та перебуває на
спрощеній системі оподаткування (а.с.18).

Встановлено, що станом на 20.12.2013 року
ФОП ОСОБА_2 має заборгованість перед
бюджетом у сумі 223889,57 грн., а саме
податку на додану вартість в сумі 108675
грн, податку на доходи фізичних осіб в
сумі 89959,76 грн та єдиного податку в сумі
25254,81 грн.

Зокрема, заборгованість з податку на
додану вартість становить 108675 грн, яка
виникла у результаті прийнятого
Вінницькою ОДПІ податкового
повідомлення-рішення № від 24.07.2013
року.

Крім того, заборгованість відповідача
з податку на доходи фізичних осіб
становить 89959,76 грн. Дана
заборгованість визначена на підставі
прийнятого позивачем податкового
повідомлення-рішення № від 24.07.2013
року.

Факт заборгованості відповідача перед
бюджетом підтверджується особовим
рахунком платника (а.с.14-15) та
розрахунком суми боргу (а.с.13).

Також, на підставі поданих позивачем
доказів, а саме: особового рахунку по
єдиному податку (а.с.16), податкового
повідомлення-рішення № від 24.07.2013
року (а.с.10), судом встановлено, що у ФОП
ОСОБА_2 станом на момент винесення
рішення по справі є заборгованість по
сплаті єдиного податку у розмірі 25254,81
грн.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК
України платники податків зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 295 Податкового
Кодексу України платники єдиного
податку першої та другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20-го числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року. Нарахування авансових
внесків для вищевказаних платників
здійснюється органами державної
податкової служби на підставі заяв
таких платників.

В силу п.57.3 ст. 57 ПК України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України
встановлено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, податковим
органом вживались заходи щодо
погашення платником податкового боргу
шляхом вручення податкової вимоги №
186-24 від 16.09.2013 року (а.с. 17). Однак,
податкова вимога залишилась без
виконання.

Відповідно до п.п. 20.1.18 ст. 20 ПК України,
органи державної податкової служби
мають право, зокрема, звертатися до
суду щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Беручи до уваги те, що заявлену до
стягнення суму заборгованості в
розмірі 223889,57 грн відповідач у
встановлені законодавством строки до
бюджету не сплатив, наявність у нього
вказаної заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
суд доходить висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз,
відповідно до положень ст. 94 КАС
України, судові витрати (судовий збір)
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_4) кошти в погашення податкового
боргу на суму 223889,57 грн (двісті двадцять
три тисячі вісімсот вісімдесят дев'ять
гривень п'ятдесят сім коп), а саме:

- по податку на додану вартість
заборгованість в сумі 108675 грн (сто
вісім тисяч шістсот сімдесят п'ять
гривень) на користь Державного бюджету
України;

- по податку на доходи фізичних осіб
заборгованість в сумі 89959,76 грн
(вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот
п'ятдесят дев'ять гривень сімдесят
шість коп) на користь місцевого
бюджету;

- по єдиному податку заборгованість в
сумі 25254,81 грн (двадцять п'ять тисяч
двісті п'ятдесят чотири гривні
вісімдесят одна коп) на користь
місцевого бюджету.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович