Справа № 802/4943/13-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 січня 2014 р.
Справа № 802/4943/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Комара Павла Анатолійовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медвідь Ірини Олегівни

представників позивача:
Баліцької О. Л., Павлюка О. М.

представників відповідача:
Мусіровського О. М., Семенюка О. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Хмільницької районної
державної адміністрації

до: Державної фінансової інспекції у
Вінницькій області

про: визнання протиправними та
скасування п. 2, 3 та 8 вимоги

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулася
Хмільницька районна державна
адміністрація із адміністративним
позовом до Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області про
визнання протиправними та скасування
п. 2, 3 та 8 вимоги.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
Державною фінансовою інспекцією у
Вінницькій області проведено ревізію
фінансово - господарської діяльності
Хмільницької районної державної
адміністрації за період з 01.10.2010р. по
01.09.2013р., за результатами якої складено
акт №08/07-19 від 07.11.2013р.

Листом від 12.12.2013р. вх. №4178-20-07 "Про
усунення порушень" Держфініспекцією
зобов'язано позивача усунути виявлені
ревізією порушення.

На думку райдержадміністрації, вимоги,
що зазначені в пунктах 2, 3 та 8 листа -
вимоги №4178-20-07 "Про усунення порушень" є
безпідставними та необґрунтованими, у
зв'язку із чим підлягають скасуванню.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, надавши пояснення, що
відтворюють зміст позовної заяви.

Представники відповідача заперечували
проти задоволення позову з підстав
викладених у письмових запереченнях,
які долучені до матеріалів справи.
Додатково пояснили суду, що
встановлені перевіркою порушення
діючого законодавства в дійсності мали
місце. Таким чином, при проведенні
ревізії та виставленні вимоги про
усунення виявлених порушень,
відповідач діяв згідно із нормами
чинного законодавства, на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. А тому, на їхню думку,
адміністративний позов не підлягає
задоволенню.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши усі обставини
справи та надавши їм юридичну оцінку,
суд встановив наступне.

На виконання Плану
контрольно-ревізійної роботи на III
квартал 2013 року Державною фінансовою
інспекцією у Вінницькій області
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Хмільницької районної державної
адміністрації за період з 01 жовтня 2010
року по 01 вересня 2013 року, якою виявлено
ряд порушень та недоліків, викладених в
акті ревізії від 07 листопада 2013 року №
08-07/19.

Акт ревізії підписано посадовими
особами Райдержадміністрації із
запереченнями, які не прийняті та
висновок на які у відповідності до п. 43
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів Україну від 20.04.2006 №550, із
змінами, направлено листом від 05 грудня
2013 року №02-08-25-15/8849.

В ході ревізії встановлено, що через
неналежне виконання повноважень
головою Райдержадміністрації ОСОБА_5,
наданих п. 3 ст. 16, ст.21, 39 Закону України
"Про місцеві державні адміністрації",
ст.ст.17, 124, 187 Земельного кодексу
України від 25 жовтня 2001 року №2768-111
(далі - Земельний кодекс), ст. 51 Водного
кодексу України від 06 червня 1995 року
№213/95-ВР, протягом періоду, що підлягає
ревізії суб'єктами господарювання
використовувалися водні об'єкти
загальною площею 245,1836 га без право
установчих документів, що призвело до
втрат доходів обласним бюджетом у
вигляді орендної плати в сумі 28772,9 грн.

Крім того, внаслідок незабезпечення
головою Райдержадміністрації
належного виконання останньою
повноважень, орендарями в порушення
умов договорів оренди не здійснювалися
розрахунки по орендній платі за
користування водними об'єктами, в
результаті чого загальним фондом
обласного бюджету станом на 01 вересня
2013 року недоотримані доходи в сумі 8519,82
грн.

Також, проведеною інвентаризацією
товарно - матеріальних цінностей у
матеріально - відповідальної особи
водія ОСОБА_6 встановлено недостачу
бензину марки А-92 в кількості 75,0 л. на
суму 6502,5 грн.

За наслідками проведеної ревізії на
адресу позивача направлено лист -
вимогу від 09.12.2013р. №02-08-15/8894, яким
повідомлено про обов'язкові для
виконання вимоги про усунення
виявлених в ході ревізії порушень, у
тому числі серед іншого забезпечити
надходження до обласного бюджету плати
за надані в оренду ставки в сумі 8519,82
грн., укласти договори оренди водних
об'єктів та забезпечити надходження до
обласного бюджету орендної плати за
використання водних об'єктів в
загальній сумі 28772,9 грн., стягнути з
підзвітної особи нестачу матеріальних
цінностей в сумі 6502,5 грн.

Позивач, не погоджуючись із
зазначеними вище вимогами Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області, звернувся до суду із даним
адміністративним позовом за захистом
своїх порушених прав та законних
інтересів.

Суд, визначаючись щодо заявлених
позовних вимог, заперечень відповідача
та наданих у справу доказів, виходив з
наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" органу державного фінансового
контролю надається право пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
Державною фінансовою інспекцією у
Вінницькій області в пунктах 2 та 3
вимоги №02-08-25-15/8894 від 09.12.2013р., зокрема
вимагається від райдержадміністрації
забезпечити надходження до обласного
бюджету плати за надані в оренду ставки
та укласти договори оренди водних
об'єктів і забезпечити надходження до
обласного бюджету орендної плати за
використання водних об'єктів.

В ході судового розгляду
адміністративної справи представник
позивача пояснив суду, що позивач не
погоджується із пунктами 2 та 3 Вимоги,
так як у райдержадміністрації відсутні
відповідні повноваження, щодо надання
у користування на умовах оренди водних
об'єктів для цілей риборозведення,
оскільки з метою упорядкування надання
водних об'єктів у користування на
умовах оренди на території Вінницької
області, відповідно до вимог Водного і
Земельного кодексів України, законів
України "Про аквакультуру", "Про місцеві
державні адміністрації" головою
Вінницької обласної державної
адміністрації видано розпорядження
від 07 жовтня 2013 року № 427 "Про
організаційні заходи щодо надання у
користування водних об'єктів", згідно
якого такі повноваження належать
обласній державній адміністрації.

Судом досліджено вказане
розпорядження та встановлено, що
згідно останнього утворено обласну
комісію з питань здійснення контролю
за додержанням умов договорів оренди
водних об'єктів на території області,
затверджено Методичні рекомендації з
надання у користування на умовах
оренди водних об'єктів, департамент
екології та природних ресурсів
облдержадміністрації зобов'язано
забезпечити ведення єдиного реєстру
водних об'єктів області та
гідротехнічних споруд, а також
підготовку та укладання договорів
оренди водних об'єктів. Постійний
контроль за наданням у користування
водних об'єктів та ефективністю їх
використання покладено на вищевказану
обласну комісію.

Пунктом 6 Методичних рекомендацій з
надання у користування на умовах
оренди водних об'єктів, затверджених
вказаним розпорядженням визначено, що
орендодавцем водних об'єктів, що
надаються у користування на умовах
оренди для цілей і потреб, визначених ч.
1 ст. 51 Водного кодексу України, у межах
населених пунктів є органи місцевого
самоврядування, за межами населених
пунктів є облдержадміністрація, крім
об'єктів, які надаються згідно п. а ч. 3
ст. 122 Земельного кодексу України (для
ведення водного господарства).

Отже, обласна державна адміністрація,
яка є місцевою державною
адміністрацією, згідно ст. 1 Закону
України "Про місцеві державні
адміністрації", визначила, що на
території Вінницької області саме вона
є орендодавцем відповідних водних
об'єктів, а не райдержадміністрації.

Представник позивача у судовому
засіданні пояснив суду, що у даний час
на території області на виконання
вищевказаного розпорядження голови
облдержадміністрації проводиться
робота щодо створення єдиного реєстру
водних об'єктів та відповідна
інвентаризація по всіх районах
області. Формується єдина система
обліку та механізм надання таких
об'єктів в користування на умовах
оренди.

Суд враховуючи вищевикладене
приходить до висновку, що пункти 2 та 3
вимоги Державної фінансової інспекції
у Вінницькій області до Хмільницької
райдержадміністрації щодо
забезпечення надходження до обласного
бюджету плати за надані в оренду ставки
та зобов'язання укладати договори
оренди водних об'єктів і забезпечувати
надходження до обласного бюджету
орендної плати за використання водних
об'єктів є протиправними та такими, що
підлягають скасуванню у зв'язку із
невідповідністю вимогам ст.122
Земельного кодексу України, ст.51
Водного кодексу України та
розпорядження голови
облдержадміністрації від 07 жовтня 2013
року № 427 "Про організаційні заходи
щодо надання у користування водних
об'єктів", оскільки у
райдержадміністрації відсутні
відповідні повноваження, щодо надання
у користування на умовах оренди водних
об'єктів для цілей риборозведення.

Оцінюючи правомірність п.8
оскаржуваної вимоги відповідача про
стягнення з підзвітної особи нестачі
матеріальних цінностей (750 літрів
бензину) в сумі 6502,5 грн., суд виходить з
такого.

Судом встановлено та не заперечувалося
сторонами, що Хмільницькою районною
радою передано Хмільницькій
райдержадміністрації бензин марки А-92
в кількості 3000 літрів на суму 26010,00 грн.,
що підтверджується накладною №2 від
21.05.2013р.

Ревізією встановлено, що оскільки
матеріально - відповідальною особою
ОСОБА_6 залишок бензину в наявності не
пред'явлено, то недостача бензину марки
А - 92 в становить в кількості 750 літрів
на загальну суму 6502,50 грн.

У ході судового розгляду
адміністративної справи головний
бухгалтер Хмільницької районної
державної адміністрації пояснила, що
відповідно до договору зберігання №1
від 02.01.2013р., укладеного між районною
радою та ТОВ "Назарет - Транс" бензин
передано на відповідальне зберіганні
ТОВ "Назарет - Транс", який долучений до
матеріалів адміністративної справи
(а.с. 16).

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, станом на
01.10.2013р. по бухгалтерським документам
рахується залишок бензину 750 літрів на
суму 6502, 50 грн. (а.с. 17).

Згідно лімітно - забірної відомості
наданої ТОВ "Назарет - Транс" та його
довідки за Хмільницькою
райдержадміністрацією на заправочній
станції ТОВ "Назарет Транс" рахується
бензин марки А-92 в кількості 750 літрів
станом на 01.10.2013р. (а.с. 18).

Крім того, за розпорядженням голови
райдержадміністрації від 01.10.2013 р. № 375
інвентаризаційною комісією, в
присутності державного фінансового
інспектора Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області Осіпчук
Н.М., було проведено фактичну перевірку
наявності вказаного залишку бензину
марки А-92, за результатами якої
недостачу не виявлено (а.с. 19).

Враховуючи зазначене, суд не бере до
уваги посилання представників
відповідача на матеріали зустрічної
звірки ТОВ "Назарет Транс", оскільки в
матеріалах адміністративної справи
містяться докази, що спростовують
висновки ревізорів та підтверджують
наявніть бензину, що виключає завдання
збитків у розмірі 6502,5 грн..

Відтак, суд приходить до висновку, що
твердження Держфінінспеції про
наявність недостачі та вимога про
стягнення з підзвітної особи нестачі
матеріальних цінностей, зокрема
бензину марки А-92 в кількості 750 літрів
на суму 6502,5 грн. є протиправною та
такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Також, суд відмічає, що відповідно до ч.
2 ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі
матеріали, які свідчать про його
правомірні дії.

З обставин адміністративної справи
вбачається, що відповідачами не
доведено правомірність оскаржуваного
рішення, відтак позовні вимоги знайшли
своє підтвердження під час розгляду
адміністративної справи.

На підставі вищевикладеного, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню шляхом визнання
протиправними та скасування пунктів 2, 3
та 8 листа - вимоги Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області від
12.12.2013р. №4178-20-07 "Про усунення порушень".

Понесені позивачем судові витрати зі
сплати судового збору відповідно до ст.
94 КАС України, у зв'язку із задоволенням
позову, підлягають відшкодуванню із
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
пункти 2, 3 та 8 вимоги Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області "Про усунення виявлених
порушень" №02-08-25-15/8894 від 09.12.2013р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Хмільницької районної
державної адміністрації судовий збір у
розмірі 68, 82 грн. шляхом їх безспірного
списання органами Державної
казначейської служби України з
розрахункових рахунків Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Комар Павло
Анатолійович