Справа № 826/20475/13-а
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Вєкуа Н.Г.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу
до Апарату Верховної Ради
протиправними, зобов'язання вчинити
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Апарату Верховної
Ради України (надалі - відповідач) про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 27 грудня 2013 року
відкрито скорочене провадження у
адміністративній справі.
Позовні вимоги обгрунтовані
неправомірними діями щодо ненадання
відповіді на запит позивача про
Відповідач в письмових запереченнях
проти позову заперечив, вказуючи, що на
запит позивача було надано відповідь в
порядку Закону України «Про доступ до
публічної інформації» та інших
законодавчих актів та зазначено про
неможливість надання запитуваної
інформації, у зв'язку з чим підстав для
задоволення позовних вимог немає.
Розглянувши подані документи і
матеріали, враховуючи заперечення
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позову, виходячи
ОСОБА_1 2 жовтня 2013 року звернулася до
Апарату Верховної Ради України із
запитом на інформацію, в якому просила
надати інформацію, а саме: вказати, в
якому номері офіційного друкованого
видання Верховної Ради України
оприлюднена декларація народного
депутата України сьомого скликання
Єфремова Олександра Сергійовича або
надати адресу сторінки офіційного
веб-сайту, де розміщена ця декларація.
У відповідь позивач отримала лист від 10
жовтня 2013 року № 18/10-179, яким їй було
відмовлено в наданні запитуваної
інформації, оскільки вона не була
отримана або створена в процесі
виконання Верховною Радою України
Вважаючи неправомірною таку відповідь,
позивач вказує, що відмова надати
відомості, про які йдеться у запиті на
інформацію, порушує її право на доступ
до публічної інформації, гарантоване
Законом України " Про доступ до
публічної інформації " ( стаття 3, пункт 2
частина 1 статті 4, пункт 6 частини 1
статті 14, частина 2 статті 19 Закону ) та
приписи частини 1,2 статті 12 Закону
України " Про заходи запобігання і
Також, позивач зазначила в позові, що
Апарат Верховної Ради України
відповідно до вимог Закону України "Про
заходи протидії та легалізації
корупції" та Закону України "Про доступ
до публічної інформації" зобов'язаний
оприлюднювати декларації народних
депутатів, зокрема, шляхом
опублікування відомостей з декларацій
народних депутатів (в тому числі,
Олександра Єфремова) в офіційному
друкованому виданні "Голос України".
Інформація, яка створюється в процесі
виконання цього зобов'язання є
публічною, оскільки створюється
відповідачем саме в процесі
організаційного, кадрового та
інформаційного забезпечення
діяльності Верховної Ради України.
Суд не може погодитись із такими
твердженнями позивача з огляду на
Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України "
Про доступ до публічної інформації ",
Законом України " Про засади
запобігання і протидії корупції ",
Законом України " Про статус народного
депутата України " та іншими
нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України " Про доступ до публічної
інформації " публічною є інформація,
відображена та задокументована
будь-якими засобами на будь-яких
носіях, що була отримана або створена в
процесі виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.
Розпорядниками інформації цим Законом
визнаються суб'єкти владних
повноважень - органи державної влади,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання ( пункт 1
частина 1 статті 13 Закону України " Про
доступ до публічної інформації").
Положенням про Апарат Верховної Ради
України, затвердженим Головою
Верховної Ради України від 31.05.2000 року
№ 459, встановлено, що Апарат Верховної
Ради України є органом, який здійснює
правове, наукове, організаційне,
документальне, інформаційне, кадрове,
фінансово-господарське,
матеріально-технічне,
соціально-побутове та інше
забезпечення діяльності Верховної
Ради України, народних депутатів
України ( пункт 1 Розділу 1 Положення ).
Пунктом 2 Положення передбачено, що
Апарат Верховної Ради У країни у своїй
діяльності керується Конституцією
України, законами У країни, постановами
Верховної Ради України , Регламентом
Верховної Ради У країни,
розпорядженнями Голови Верховної Ради
та Керівника Апарату, а також цим
Згідно пункту 1 Розпорядження Голови
Верховної Ради України від 1 і .05.2011 року
№ 393 " Про забезпечення виконання
Закону України " Про доступ до
публічної інформації " в Апараті
Верховної Ради України встановлено, що
відповідно до статті 13 Закону України "
Про доступ до публічної інформації " з
урахуванням конституційних
повноважень Верховної Ради України
розпорядником публічної інформації є
Апарат Верховної Ради України стосовно
що була отримана або створена в процесі
реалізації Верховною Радою У країни, її
органами повноважень, передбачених
законодавчими актами, та яка
знаходиться у володінні Апарату
Верховної Ради України;
що була отримана або створена Апаратом
Верховної Ради України в процесі
забезпечення діяльності Верховної
Ради України та її органів, та яка
знаходиться у володінні Апарату
Верховної Ради України.
Статтею 14 Закону України " Про доступ до
публічної інформації " визначено, що
розпорядники інформації зобов'язані,
зокрема, надавати достовірну, точну та
повну інформацію, а також у разі
потреби перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації (
пункт 6 частина 1 вказаної статті).
Статтею 25 Закону України "Про статус
народного депутата України " зазначено,
що народний депутат України
зобов'язаний під час оформлення на
роботу у Верховну Раду України, а потім
щороку протягом здійснення своїх
повноважень, але не пізніше 1 квітня
подавати за місцем роботи декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою і в порядку, що
встановлені Законом України Про засади
запобігання і протидії корупції ".
За приписами статті 12 Закону України "
Про засади запобігання і протидії
корупції " вбачається, що суб'єкти
декларування зобов'язанні щорічно до 1
квітня подавати за місцем роботи (
служби ) декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за минулий рік за формою, що
додається до цього Закону.
Відомості, зазначені у декларації про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік
щодо визначеної названим Законом
категорії декларантів, в тому числі
народних депутатів, підлягають
оприлюдненню протягом ЗО днів з дня їх
подання шляхом опублікування в
офіційних друкованих виданнях
відповідних органів державної влади та
органів місцевого самоврядування.
Враховуючи приведені норми,
законодавцем передбачено обов'язок
оприлюднення відомостей про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру ( за виключенням
зазначених у Законі відомостей
персональних даних ) народних
депутатів України у деклараціях за
відповідний рік, які отримані та
знаходяться у розпорядника інформації.
Відповідно до частини 7 статті 6 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" обмеженню доступу підлягає
інформація, а не документ. Якщо
документ містить інформацію з
обмеженим доступом, для ознайомлення
надається інформація, доступ до якої
Відповідно до частини 2 статті 21 Закону
України "Про інформацію"
конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень.
Відповідно до чинного законодавства
народний депутат України ( голова
депутатської фракції ) не наділений
владними управлінськими функціями, а
отже, не є суб'єктом владних
Згідно зі статтями 2 та 5 Закону України
" Про захист персональних даних ",
персональні дані - відомості чи
сукупність відомостей про фізичну
особу, яка ідентифікована або може бути
конкретно ідентифікована, за режимом
доступом є інформацією з обмеженим
Відповідно до частини 2 статті 14 Закону
України " Про захист персональних даних
" поширення персональних даних без
згоди суб'єкта персональних даних або
уповноваженої ним особи дозволяється у
випадках, визначених законом, і лише (
якщо це необхідно ) в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.
За таких обставин декларації про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру містять
інформацію про персональні дані як
декларанта, так і членів сім'ї
декларанта і є інформацією з обмеженим
Крім того, відповідно до частини 2
статті 7 та пункту 3 частини 3 статті 10
Закону України " Про доступ до
публічної інформації " розпорядники
інформації, визначені частиною першою
статті 13 цього Закону, які володіють
конфіденційною інформацією, можуть
поширювати її лише за згодою осіб, які
обмежили доступ до інформації, а за
відсутності такої згоди - лише в
інтересах національної безпеки,
економічного добробуту та прав людини.
Одночасно на розпорядника інформації
покладено обов'язок вживати заходів
щодо унеможливлення несанкціонованого
доступу до інформації про особу чи
Доступ до публічної інформації
відповідно до цього Закону
здійснюється на певних принципах, в
тому числі вільного отримання та
поширення інформації, крім обмежень,
встановлених законом ( пункт 2 частина 1
В статті 32 Конституції України
гарантує, що не допускається збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.
Стаття 19 Конституції України
наголошує, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти дише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Народним депутатом України Єфремовим
О.С. не надавалася згода розпоряднику
інформації на оприлюднення інформації,
яка зазначена в декларації щодо нього
та членів його сім'ї , а отже в діях
Апарату Верховної Ради України
відсутні будь-які порушення.
Виходячи із зазначеного, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
щодо порушення Апаратом Верховної Ради
України права ОСОБА_1 на доступ до
публічної інформації, передбаченого
законом про доступ до публічної
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В постанові Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 серпня 2013 року, яка ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року залишена без змін ( справа №
826/11416/13-а ), суд першої інстанції дійшов
висновку, що Апаратом Верховної Ради
України правомірно відмовлено у
наданні копій декларацій про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру народних
депутатів України, зазначених у
судовому рішенні, в тому числі і
стосовно народного депутата Єфремова
Олександра Сергійовича, за 2012 рік без
їх згоди.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року у справі № 2а-4557/12/2670, в якій
колегія судів апеляційної інстанції
вважає обгрунтованим висновок суду
першої інстанції щодо того, що Закон
України " Про заходи запобігання і
протидії корупції " від 07.04.2011 року №
3206-VI не містить однозначного
тлумачення щодо механізму
оприлюднення декларацій про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру народними
депутатами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог та про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Вєкуа Н.Г.