Справа № 2-а-69649/11
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Подрєзова Г.О.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Київській
області на постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 11 серпня 2011 р. року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Київській
області про визнання неправомірними
дій та перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання відмови відповідача щодо
виплати позивачу щомісячної
соціальної допомоги у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком та доплати
до пенсії в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати, протиправною, а також
зобов'язання відповідача здійснити
нарахування та виплату на користь
позивача щомісячної соціальної
допомоги у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, згідно Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» та
доплати за проживання в зоні
посиленого радіологічного контролю в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати згідно положень ст. 39 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 01 листопада 2010 року .

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 11.08.2011 року позов задоволено
частково. Зобов'язано відповідача
провести перерахунок ОСОБА_2 доплату до
пенсії за проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю в розмірі
одної мінімальної заробітної плати
відповідно до вимог ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та відповідно до приписів статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком за період з 07 грудня 2010
року по 22 липня 2011 року, з урахуванням
фактично виплачених коштів. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

На вказану постанову відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Оскільки апеляційна скарга подана на
рішення суду першої інстанції,
прийняте в порядку скороченого
провадження, то колегія суддів
приходить до висновку про розгляд
справу у порядку письмово провадження
у відповідності до п. 3) ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи 4 категорії,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 і постійно проживає в місті Біла
Церква, Київської області, яке
віднесено до зони посиленого
радіологічного контролю.

У відповідності до статті 49 Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться оплата в таких розмірах: - у
посиленого радіологічного контролю -
одна мінімальна заробітна плата.

Положення Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» містять пряму вказівку, що
під час визначення розміру таких
пенсій за основу їх обчислення як
розрахункова величина береться
мінімальна пенсія за віком.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що позивач є пенсіонером за віком та
має статус дитини війни, що
підтверджується паспортом та
відповідним посвідченням з відміткою
«дитини війни».

Згідно ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції
України, норми якої є нормами прямої
дії, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. При цьому при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено, що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Як вбачається із заперечень
відповідача, позивачу за 2008 рік, як
дитині війни, сплачувалась надбавка в
розмірі 10 відсотків прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, згідно Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України». З 01.01.2008 р.
- 47 грн., з 01.04.2008 р. - 48,10 грн., з 01.07.2008 р. -
48,20 грн., з 01.10.2008 р. - 49,80 грн., щомісячно.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.08 року,
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) положення пунктів
2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів
20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35,
пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до
деяких законодавчих актів України» та
пункту 3 розділу III «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України». Положення
визнані неконституційними втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення. Рішення має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», визнаних
неконституційними.

Однак, всупереч положенням Конституції
України, вимогам Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та
рішенню Конституційного Суду України,
абз. 1 п. 8 Постанови Кабінету Міністрів
України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» визначено, що
підвищення пенсії дітям війни
проводиться у розмірі 10 % прожиткового
мінімуму, для осіб які втратили
працездатність.

Виходячи із загальних засад пріоритету
закону над підзаконними актами, слід
визнати, що при призначенні позивачу
надбавки до пенсії, як дитині війни
слід виходити з положень ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», якою визначено розмір надбавки
до пенсії, оскільки постанови Кабінету
Міністрів України, за своєю юридичною
природою, є підзаконними нормативними
актами, мають меншу юридичну силу і не
можуть змінювати положення визначені
Законом.

Таким чином, особи зі статусом дітей
війни мають право на підвищення пенсії
або щомісячного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, на 30 %
мінімальної пенсії за віком, що
передбачено ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та з
урахуванням мінімального розміру
пенсії для осіб, які втратили
працездатність, передбаченої у законі
про Державний бюджет України на
відповідний рік.

Однак, Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», який набрав
чинності 19 червня 2011 року, доповнено
прикінцеві положення пунктом 4, згідно
якого в 2011 році норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Кабінетом Міністрів України прийнято
Постанову №745, яка набрала чинності
23.07.2011 року.

Також, колегія суддів зауважує, що
відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Стаття 100 КАС України передбачає, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що позивач звернувся з
позовом до суду про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії 07 червня
2011 року , то колегія вважає вірним
висновок суду першої інстанції, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з 07 грудня 2010 року . В іншій частині
позов підлягає залишенню без розгляду,
як такий, що поданий після збігу 6
місячного строку з дня, коли особа
дізналася про порушення своїх прав,
свобод та інтересів.

Враховуючи викладене, оцінивши докази,
які є у справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
колегія суддів дійшла висновку, що при
нарахуванні позивачу доплати до пенсії
слід керуватися саме ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а також приписами статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та здійснити виплату доплати до
пенсії за період з 07 грудня 2010 року по 22
липня 2011 року.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, враховуючи, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Київській області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 11 серпня 2011 р.
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Київській області про
визнання неправомірною відмову
перерахунку пенсії та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії -
залишити без задоволення, а Постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту постановлення
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.