Справа № 808/10077/13-а
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року /15 год. 00 хв./ Справа №
808/10077/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Нестеренко Л.О., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Державної податкової
інспекції у Комунарському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Комунарському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі позивач)
звернулась до Запорізького окружного
адміністративного суду із позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
відповідач), в якому просить суд
стягнути з відповідача податковий борг
з єдиного податку у розмірі 647 грн. 88
коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначає, що відповідач, який перебував
у 2011 році на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності, не
сплатив у повному обсязі суму єдиного
податку на підприємницьку діяльність
фізичних осіб за період з квітня по
листопад 2011 року включно.

Представник позивача та відповідач у
судове засідання 21.01.2014 не з'явились.

Представником позивача до канцелярії
суду подане клопотання (вх.№2334 від
21.01.2014) про розгляд справи за його
відсутності, на позові наполягає.

Відповідач також подав до суду
письмову заяву (вх.№2371 від 21.01.2014) про
розгляд справи за його відсутності,
проти позову не заперечує.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

З огляду на викладене, оскільки
представником позивача та
відповідачем заявлені клопотання про
розгляд справи за їх відсутності, суд
вважає, що наразі відсутні перешкоди
для розгляду справи у цьому судовому
засіданні, тому не вбачає підстав для
відкладення розгляду справи та вважає
можливим розглянути її у порядку
письмового провадження.

Розглянувши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд встановив наявність
достатніх підстав для задоволення
позову виходячи з наступного.

Наявні у справі матеріали свідчать про
те, що відповідач протягом 2011 року
перебував на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності.

Згідно п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу
України (далі ПК України) спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Відповідно до пп. 1 п. 291.4 ст. 291 ПК
України суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку: перша група - фізичні
особи-підприємці, які не
використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень; друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Пунктом 295.2 ст. 295 ПК України
визначено, що нарахування авансових
внесків для платників єдиного податку
першої і другої груп здійснюється
органами державної податкової служби
на підставі заяви такого платника
єдиного податку щодо розміру обраної
ставки єдиного податку, заяви щодо
періоду щорічної відпустки та/або
заяви щодо терміну тимчасової втрати
працездатності.

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 ПК України
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Наявні у матеріалах справи докази,
зокрема облікова картка платника
податку, свідчать про те, що станом на
час розгляду справи відповідач має
податковий борг зі сплати єдиного
податку за період з квітня по листопад
2011 року включно, у загальному розмірі 647
грн. 88 коп. Відповідач наявність такої
заборгованості визнає.

Відповідно до підпункту 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
ПК України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Контролюючі органи, до яких у даному
випадку належить позивач, відповідно
до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Відповідно до пп. 95.1 - 95.3 ст. 95 ПК України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2. ст. 95 ПК України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податкової
вимоги.

У даному випадку податкова вимога №385
від 22.12.2011 була надіслана на адресу
відповідача 23.12.2011, про що свідчать
наявні у матеріалах справи копія
корінця цієї податкової вимоги та
копія реєстру поштових відправлень
позивача за 23.12.2011.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Оскільки під час розгляду справи
судом з'ясовано, що відповідач має
податковий борг зі сплати єдиного
податку у розмірі заявленому позивачем
до стягнення, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 94, 158, 161-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету
Комунарського району м. Запоріжжя суму
податкового боргу з єдиного податку на
підприємницьку діяльність фізичних
осіб у розмірі 647 (шістсот сорок сім)
гривень 88 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі у десятиденний строк
з дня її проголошення, а разі
застосування судом частини третьої ст.
160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні, з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.О. Нестеренко