Справа № 812/9592/13-а
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/9592/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря - Северіної А.С.,

представника відповідача - Морозова
П.В. (довіреність від 04.07.2013 № 1/9/10),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
справу за адміністративним позовом
Державного підприємства «Антрацит» до
Антрацитівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про скасування вимоги про
сплату боргу від 06.11.2013 № Ю-05,

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду з адміністративним позовом, у
якому зазначив, що 06 листопада 2013 року
Антрацитівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Луганській
області винесено вимогу № Ю-05 про
сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску в сумі 843609,12 грн., що рахується за
ВП «АРМЗ» ДП «Антрацит» станом на
06.11.2013. Позивач вважає, що вказану
вимогу винесено відповідачем з
порушенням норм діючого законодавства
та необґрунтовано з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 09.01.2013 у справі
№ 913/124/13-г порушено провадження у
справі про банкрутство ДП «Антрацит»
та введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів.

ВП «АРМЗ» було надано до органу доходів
і зборів звіти про суми нарахованого
єдиного внеску 09.08.2013 - за липень 2013
року, 10.09.2013 - за серпень 2013 року, 14.10.2013 -
за вересень 2013 року.

Платіжними дорученнями від 21.08.2013
№ 620, від 20.09.2013 № 726, від 27.09.2013 № 757 на
загальну суму 493187,98 грн. ДП «Антрацит»
було сплачено єдиний внесок за липень
2013 року. Платіжними дорученнями від
22.08.2013 № 637, від 13.09.2013 № 714, від 27.09.2013 № 772
на загальну суму 480951,33 грн. ДП
«Антрацит» було сплачено єдиний внесок
за серпень 2013 року. Платіжними
дорученнями від 21.10.2013 №№ 831, 832, від
31.10.2013 № 872 на загальну суму 495357,77 грн. ДП
«Антрацит» було сплачено єдиний внесок
за вересень 2013 року.

Враховуючи, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за липень,
серпень та вересень 2013 року сплачено
позивачем, відповідач не мав права
виносити вимогу від 06.11.2013 № Ю-05 про
сплату боргу (недоїмки) в сумі 843609,12 грн.

Позивач вважає, що територіальний
орган доходів та зборів не мав права
самостійно проводити стягнення
добровільно сплачених сум ДП
«Антрацит» з єдиного внеску у рахунок
погашення заборгованості, чим порушив
вимоги ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
відповідно до якої протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів не нараховується неустойка
(штраф,пеня), не застосовуються інші
фінансові санкції за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань із
задоволення всіх вимог, на які
поширюється мораторій.

В ході судового розгляду справи
позивач надав суду додаткові письмові
пояснення, в яких зазначив, що
постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 №
812/8079/13-а, яка була залишена без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19.12.2013,
скасовано вимогу УПФУ в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області від 06.08.2013 № Ю-793 про сплату
недоїмки, оскільки заборгованість з
єдиного внеску за січень, лютий,
березень, квітень, травень та червень
2013 року за ВП «АРМЗ» ДП «Антрацит» була
відсутня. Постановою суду від 18.11.2013
було встановлено, що станом на 06.08.2013
заборгованість з єдиного внеску, яка
підлягає сплаті в умовах дії мораторію
на задоволення вимог кредиторів
відповідно до положень ст. 19 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», за ВП «АРМЗ»
ДП «Антрацит» була відсутня.

У судове засідання представник
позивача не прибув, до його початку
надав суду заяву про розгляд справи за
його відсутності.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував з наступних підстав. ВП
«АРМЗ» ДП «Антрацит» було подано до
Антрацитівської ОДПІ звіти, якими
визначено суму єдиного внеску, що
підлягає сплаті: за липень 2013 року - на
суму 493187,98 грн., за серпень 2013 року - на
суму 481371,34 грн., за вересень 2013 року - на
суму 495781,36 грн. Пунктом 87.9 статті 87
Податкового кодексу України
передбачено, що в разі наявності у
платника податків податкового боргу
контролюючі органи зобов'язані
зараховувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків. Аналогічні положення щодо
порядку зарахування сум єдиного внеску
містить і стаття 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Таким чином,
незалежно від напрямку сплати та
зазначення «призначення платежу»
кошти ВП «АРМЗ» ДП «Антрацит», сплачені
в рахунок погашення зобов'язань з
єдиного внеску, зараховуються в
рахунок погашення боргу в порядку
календарної черговості. Відповідно до
п. 5 ст. 19 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
дія мораторію на задоволення вимог
кредиторів не поширюється на вимоги
поточних кредиторів. У зв'язку з цим
відповідач вважає, що вимогу про сплату
боргу (недоїмки) від 06.11.2013 № Ю-05
винесено правомірно, тому просить у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наданих
сторонами доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС
України, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що Державне
підприємство «Антрацит» є юридичною
особою та має у своєму складі
Відокремлений підрозділ
«Антрацитівський ремонтно-механічний
завод» Державного підприємства
«Антрацит» без права юридичної особи.

Відокремлений підрозділ
«Антрацитівський ремонтно-механічний
завод» Державного підприємства
«Антрацит» є платником єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та на час
розгляду справи перебуває на обліку в
Антрацитівській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області. Вказані факти сторонами у
справі не оспорюються.

ВП «АРМЗ» ДП «Антрацит», як платником
страхових внесків, було подано звіти
про суми нарахованого єдиного внеску
09.08.2013 - за липень 2013 року, 10.09.2013 - за
серпень 2013 року, 14.10.2013 - за вересень 2013
року (арк. справи 10-15, 19-24, 28-33).

Платіжними дорученнями від 21.08.2013
№ 620, від 20.09.2013 № 726, від 27.09.2013 № 757 на
загальну суму 493187,98 грн. ДП «Антрацит»
було сплачено єдиний внесок за липень
2013 року; платіжними дорученнями від
22.08.2013 № 637, від 13.09.2013 № 714, від 27.09.2013 № 772
на загальну суму 480951,33 грн. ДП
«Антрацит» було сплачено єдиний внесок
за серпень 2013 року; платіжними
дорученнями від 21.10.2013 №№ 831, 832, від
31.10.2013 № 872 на загальну суму 495357,77 грн. ДП
«Антрацит» було сплачено єдиний внесок
за вересень 2013 року, про що зазначено в
графі «Призначення платежу» (арк.
справи 16-18, 25-27, 34-36).

Згідно з карткою особового рахунку
станом на 01.11.2013 за позивачем рахується
заборгованість (недоїмка) в сумі 844029,13
грн. (арк. справи 69-71).

Судом також установлено, що сплачені
позивачем суми єдиного внеску за
липень, серпень та вересень 2013 року
зараховувалися УПФУ в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області, де позивач перебував на обліку
як платник страхових внесків, за
попередні звітні періоди в порядку
календарної черговості. Вказана
обставина підтверджується карткою
особового рахунку (арк. справи 80-82) та не
заперечується сторонами.

06 листопада 2013 року Антрацитівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Луганській області
винесено вимогу № Ю-05 про сплату боргу
(недоїмки) в сумі 843609,12 грн. (арк. справи
8).

Право податкового органу на надіслання
вимоги про сплату, зокрема, недоїмки
встановлене частиною четвертою статті
25 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закон № 2464-VI). Нормами цієї ж статті
передбачено, що за рахунок сум, що
надходять від платника єдиного внеску
або від державної виконавчої служби,
погашаються суми недоїмки, штрафних
санкцій та пені у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі якщо
платник має несплачену суму недоїмки,
штрафів та пені, сплачені ним суми
єдиного внеску зараховуються в рахунок
сплати недоїмки, штрафів та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення.

Особливість цієї справи полягає в тому,
що стосовно позивача порушено справу
про банкрутство.

Так, судом установлено, що ухвалою
господарського суду Луганської
області від 09.01.2013 у справі № 13-б/913/124/13-г
за заявою ТОВ «Ставр» порушено
провадження у справі про банкрутство
ДП «Антрацит» та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів (арк.
справи 9).

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
від 14.05.1992 № 2343-12 (далі - Закон № 2343)
кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство; забезпечені
кредитори - кредитори, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника
(майнового поручителя).

Порушення справи про банкрутство
розділило цю заборгованість на два
різновиди: конкурсну та поточну
заборгованість.

З огляду на зазначене, починаючи з 9
січня 2013 року, погашення конкурсної
кредиторської заборгованості, яка
виникла до порушення справи про
банкрутство здійснюється в межах
процедури банкрутства, погашення
поточної кредиторської заборгованості
здійснюється за загальною процедурою.

Відповідно до положень частини першої
статті 19 Закону № 2343 мораторій на
задоволення вимог кредиторів -
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до дня введення
мораторію.

Відповідно до частини третьої цієї
статті протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів:
забороняється стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, що
містять майнові вимоги, у тому числі на
предмет застави, за якими стягнення
здійснюється в судовому або в
позасудовому порядку відповідно до
законодавства, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від продажу майна боржника),
перебування майна на стадії продажу з
моменту оприлюднення інформації про
продаж, а також у разі звернення
стягнення на заставлене майно та
виконання рішень у немайнових спорах;
забороняється виконання вимог, на які
поширюється мораторій; не
нараховується неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій; зупиняється перебіг
позовної давності на період дії
мораторію; не застосовується індекс
інфляції за весь час прострочення
виконання грошового зобов'язання, три
проценти річних від простроченої суми
тощо.

З аналізу вищенаведених положень
слідує, що мораторій не зупиняє
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після дня
введення мораторію. З порушенням
провадження у справі про банкрутство
не пов'язується завершення
підприємницької діяльності боржника,
він має право укладати угоди, у нього
можуть виникати нові зобов'язання.
Оскільки мораторій не зупиняє
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після дня
введення мораторію, то, відповідно, і не
припиняє заходів, спрямованих на їх
забезпечення.

Відповідно до частини 5 статті 19 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» дія мораторію
на задоволення вимог кредиторів не
поширюється на виплату заробітної
плати та нарахованих на ці суми
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування.

Частиною шостою статті 25 Закону № 2464
передбачено, що за рахунок сум, що
надходять від платника єдиного внеску
або від державної виконавчої служби,
погашаються суми недоїмки, штрафних
санкцій та пені у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі якщо
платник має несплачену суму недоїмки,
штрафів та пені, сплачені ним суми
єдиного внеску зараховуються в рахунок
сплати недоїмки, штрафів та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення.

Враховуючи вищевказане, для з'ясування
питання щодо законності вимоги
Антрацитівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області від 06.11.2013 № Ю-05 необхідно
встановити наявність у ВП «АРМЗ» ДП
«Антрацит» поточної заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування станом на 01.11.2013.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 №
812/8079/13-а, яка була залишена без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19.12.2013,
скасовано вимогу УПФУ в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області від 06.08.2013 № Ю-793 про сплату
недоїмки, оскільки заборгованість з
єдиного внеску за січень, лютий,
березень, квітень, травень та червень
2013 року за ВП «АРМЗ» ДП «Антрацит» була
відсутня (арк. справи 86-93). Постановою
суду від 18.11.2013 було встановлено, що
станом на 06.08.2013 заборгованість з
єдиного внеску, яка підлягає сплаті в
умовах дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів відповідно до
положень ст. 19 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
за ВП «АРМЗ» ДП «Антрацит» була
відсутня.

Формування та надіслання вимоги про
сплату боргу є обов'язком органів
доходів і зборів у випадку наявності у
платника на кінець звітного базового
періоду недоїмки зі сплати єдиного
внеску.

Зважаючи, що станом на 06.08.2013 позивач не
мав заборгованості зі сплати єдиного
внеску, що підтверджується судовим
рішенням, яке набрало законної сили, а
сплата позивачем єдиного внеску за
липень, серпень та вересень 2013 року
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями, у відповідача
не було підстав для винесення
оскарженої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги надані сторонами
докази, суд дійшов висновку, що
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірності
винесення вимоги від 06.11.2013 № Ю-05, що є
підставою для задоволення позову.

Частиною 1 статті 94 КАС України
передбачено, що якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

При зверненні до суду з позовом
позивачем було сплачено судовий збір у
сумі 172,05 грн. Вказані витрати
підлягають стягненню на користь
позивача з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 18, 71, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державного
підприємства «Антрацит» до
Антрацитівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про скасування вимоги про
сплату боргу від 06.11.2013 № Ю-05
задовольнити повністю.

Скасувати вимогу Антрацитівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області від
06.11.2013 № Ю-05 про сплату боргу в сумі 843609
грн. 12 коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
«Антрацит» судові витрати в сумі 172 грн.
05 коп. (сто сімдесят дві грн. 05 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
поданням її копії до суду апеляційної
інстанції. У разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанову складено в повному обсязі 03
лютого 2014 року.

Суддя
І.О. Свергун