Справа № 754/13517/13-а
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Мальченко О.В.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва на
постанову Деснянського районного суду
міста Києва від 20 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі міста
Києва про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Деснянського
районного суду міста Києва з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
зобов`язання вчинити дії, а саме:
здійснити нарахування та виплату
позивачу пенсії відповідно до ст. 37
Закону України « Про державну службу»
за червень-грудень 2008 року в сумі 28 536,40
грн., за 2009 року в сумі 37 807, 87 грн., за 2010
року в сумі 15 939 , 33 грн., за 2011 року в сумі
15 013,95 грн., за 2012 року в сумі 14 766, 48 грн.,
за січень-липень 2013 року в сумі 7 813,63
грн. Вимоги позову мотивовані тим, що
при проведенні перерахунку пенсії
позивача відповідач не врахував право
позивача на збільшення пенсії на один
відсоток заробітку, але не більше 90 %
заробітної плати, без обмеження
граничного розміру пенсії.

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 20 листопада 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
до Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову суду
скасувати та прийняти нову, якою у
позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, наведені
у апеляційній скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та отримує
пенсію відповідно до Закону України «
Про державну службу».

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 31.03.2011 року
відповідача УПФУ у Деснянському районі
м. Києва було зобов'язано перерахувати
позивачу ОСОБА_3 з вересня 2010 року
пенсію за віком, призначену відповідно
до Закону України «Про державну
службу» з урахуванням надбавки за
вислугу років .

З листа відповідача УПФУ в
Деснянському районі міста Києва від
26.12.2012 року вбачається, що після
проведеного перерахунку пенсії
позивача на підставі рішення
Деснянського районного суду м.Києва
від 31.03.2011 року розмір пенсії позивача
не збільшився та становить
максимальний розмір згідно діючого
законодавства.

Позивач посилається на те, що рішення
суду відповідачем не виконано,
оскільки розмір пенсії після
перерахунку не змінився.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи колегія суддів виходить з
наступного.

У відповідності до ч.ч. 2,5 ст. 37 Закону
України «Про державну службу» в
редакції що діяла на момент
призначення пенсії позивачу, пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії, а
особам , які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі ; за кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на один відсоток заробітку , але не
більше 90 відсотків заробітної плати ,
без обмеження граничного розміру
пенсії.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 71 Закону
України «Про державний бюджет на 2007
рік», на 2007 рік зупинялась дія частин
другої і п'ятої статті 37 Закону України
«Про державну службу».

Відповідно до ст. 37 року Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», у
частинах другій та п'ятій ст. 37 Закону
України «Про державну службу» слова
«без обмеження граничного розміру
пенсії» виключено, а ч.4 ст.37 Закону
України «Про державну службу»
доповнено реченням такого змісту:
«Максимальний розмір пенсії (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною та інших доплат до
пенсій, встановлених законодавством)
не може перевищувати дванадцяти
мінімальних розмірів пенсії за віком,
встановленої абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Положення пунктів 36-100 розділу II
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
неконституційними рішенням
Конституційного Суду України №10-рп/2008
від 22.05.2008 року, а дія п. 20 ч. 1 ст. 71 та ст.
97 Закону України «Про державний бюджет
на 2007 рік» на 2008 рік не продовжувалась.

Так, відповідно до вказаного вище
рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року, з 22.05.2008 року
пенсія державним службовцям
відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 37 Закону
України «Про державну службу» не
обмежується.

З матеріалів справи, а саме довідки
Міністерства юстиції України від 10.12.2009
року №38-1-775, вбачається, що сума
заробітної плати для обчислення пенсії
позивача з 01.02.2008 року становить 11 045,78
грн., відповідно 90% від зазначеної суми
складає 9 941,20 грн., а згідно довідки від
11.02.2013 року №11/02-13-2 Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва, позивачу
нарахована та виплачена пенсія:

за червень 2008 року - 5 772,00 грн.,

за липень 2008 року - 5 784,00 грн.,

за серпень 2008 року -5 784,00 грн.,

за вересень 2008 року - 5 784,00 грн.,

за жовтень 2008 року - 5 976,00 грн.,

за листопад 2008 року - 5 976,00 грн.,

за грудень 2008 року - 5 976,00 грн. (всього за
червень-грудень 2008 року нарахована та
виплачена пенсія у розмірі 41 052,00 грн.).

Тобто, за червень-грудень 2008 року
відповідачем неправомірно не
нарахована та не виплачено позивачу
пенсію у розмірі 28536,40 грн. (9941,20*7 - 41052,00 =
28 536,40 грн.).

Згідно тієї ж довідки від 11.02.2013 року
№11/02-3-13 Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва,
позивачу нарахована та виплачена:

- у 2009 році пенсія в розмірі 81 486,53
грн. Тобто, за 2009 рік відповідачем
неправомірно не нарахована та не
виплачена позивачу пенсія у розмірі
37807,87грн. (9941,20*12 - 81486,53 = 37 807,87 грн.);

- у 2010 році пенсія в розмірі 103 355,07
грн. Тобто, за 2010 рік відповідачем
неправомірно не нарахована та не
виплачена позивачу пенсія у розмірі
15939,33 грн. (9941,20*12 - 103355,07 = 15 939,33 грн.);

- у 2011 році пенсія в розмірі 104 280,45
грн. Тобто, за 2011 рік відповідачем
неправомірно не нарахована та не
виплачена позивачу пенсія у розмірі
15013,95 грн. (9941,20*12 - 104280,45 = 15 013,95 грн.);

- у 2012 році пенсія в розмірі 104 527,92
грн.; Тобто, за 2012 рік відповідачем
неправомірно не нарахована та не
виплачена позивачу пенсія у розмірі 14
766,48 грн. (9941,20*12 - 104527,92 = 14 766,48 грн.).

Згідно довідки від 11.02.2013 року № 11X02-13-6
та від 04.09.2013 року №53 Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м.Києва, позивачу
нарахована та виплачена за період
січень 2013 року - липень 2013 року включно
пенсія в розмірі 61 774, 77 грн. Тобто, за
січень-липень 2013 року відповідачем
неправомірно не нарахована та не
виплачена позивачу пенсія у розмірі 7
813,63 грн. (9941,20*7- ( 8710,66*2 + 8 870, 69*5 ) = 7 813, 63
грн.).

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 112, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва -
залишити без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду міста
Києва від 20 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 24
січня 2014 року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

.

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.