Справа № 805/16316/13-а
Суддя: Спасова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 р.
Справа № 805/16316/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12-55 год.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Спасової Н.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Маріупольського міського центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_1 про
стягнення суми виплаченого
матеріального забезпечення у розмірі 7
802,90 грн.,-

В С Т А Н О
В И В:

Маріупольський міський центр
зайнятості - робочий орган виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття (надалі
позивач, Маріупольський МЦЗ) звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі
відповідач, ОСОБА_1.) про стягнення суми
виплаченого матеріального
забезпечення у розмірі 7 802,90 грн. В
обґрунтування позову вказав, що за
особистою заявою ОСОБА_1 від 09.07.2012 року
їй був наданий статус безробітної та
призначена допомога по безробіттю
згідно п.1 ст.23 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". В заяві про надання
статусу безробітної від 09.07.2012 року
відповідачка зазначила, що не
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності. Проте, за
результатами розслідування,
проведеного позивачем, було
встановлено, що згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Серії НОМЕР_2
відповідачка на момент перебування на
обліку у позивача як безробітна була
зареєстрована в якості фізичної
особи-підприємця, про що було складено
Акт № 242 від 06.09.2013 року. На підставі
вищевикладеного позивачем було
прийнято рішення (Наказ від 09.09.2013 року
№964) про повернення ОСОБА_1 незаконно
отриманого матеріального забезпечення
на випадок безробіття у розмірі 7 802,90
грн., про що її було повідомлено листом
від 10.09.2013 року №11-3610. Враховуючи, що в
добровільному порядку вищевказана
сума відповідачем повернута не була,
позивач просив стягнути її у судовому
порядку.

У судове засідання, призначене на 17
січня 2014 року, сторони не з'явились.

Представником позивача до відділу
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду подана заява
про розгляд справи без його участі, в
порядку письмового провадження.

Відповідачу судові повістки та
процесуальні документи у
відповідності до положень ч.4 ст. 33 КАС
України надсилались на адресу її
реєстрації, що співпадає з адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. Проте зазначені
поштові відправлення повернулись до
суду з відміткою "за закінченням
терміну зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України
розписку про одержання повістки
(повістку у разі неможливості вручити
її адресату чи відмови адресата її
одержати) належить негайно повернути
до адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відповідач був належним
чином повідомлений про розгляд даної
адміністративної справи.

Відповідно до положень ч.4 ст. 122, ч.4, ч.6
ст.128 КАС України справа розглядається
за відсутністю відповідача, на
підставі наявних у ній доказів, у
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, що мають значення
для вирішення спору та перевіривши їх
наявними доказами, визначившись із
правовою нормою, яку слід застосувати
до спірних правовідносин, суд
приходить до висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.07.2012 року ОСОБА_1
звернулась до Іллічівського відділу
Маріупольського міського центру
зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні, що підтверджується
її персональною карткою № НОМЕР_3 (а.с.6)

У заяві від 09.07.2012 року відповідачка
просила надати їй статус безробітної з
виплатою допомоги по безробіттю
відповідно до Законів України "Про
зайнятість населення" та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». Крім цього, ОСОБА_1 у
вказаній заяві зазначила, що в даний
час вона не зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, пенсію не
отримує, не має права на пенсію за
віком, в тому числі на пільгових умовах
та на пенсію за вислугу років. (а.с.7)

Наказом Маріупольського МЦЗ від 09.07.2012
року №НТ120709 ОСОБА_1 надано статус
безробітного та призначена допомога
по безробіттю. (а.с.8)

З довідки Маріупольського міського
центру зайнятості №654 від 09.09.2013 року
встановлено, що під час перебування на
обліку в Маріупольському МЦЗ з жовтня
2012 року по липень 2013 року відповідачка
отримала допомогу по безробіттю у
загальному розмірі 7 802,90 грн., в тому
числі за жовтень 2012 року у розмірі 693,54
грн., за листопад 2012 року - у розмірі 860,00
грн., за грудень 2012 року - у розмірі 872,00
грн., за період з січня по червень
(включно) 2013 року - отримувала щомісячно
суму допомоги по безробіттю у розмірі
882,00 грн., та в липні 2013 року - у розмірі
85,35 грн. (а.с.17)

Позивачем була проведена звірка з
управлінням Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі міста Маріуполя
Донецької області щодо достовірності
відомостей, наданих безробітними, в
результаті якої було виявлено, що
ОСОБА_1 під час перебування на обліку в
якості безробітної була зареєстрована
як фізична особа-підприємець з 01.01.2001
року. Про надання відповідачем
недостовірних відомостей, що вплинули
на правомірність виплати
матеріального забезпечення, посадовою
особою позивача 06.09.2013 року було
складено Акт № 242 розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення.
(а.с.11)

З Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Серії НОМЕР_4
вбачається, що ОСОБА_1 була
зареєстрована в якості фізичної
особи-підприємця з 01.01.2001 року. 13.02.2013
року до ЄДРПОУ внесено відомості за №
0031997 про те, що свідоцтво про її
державну реєстрацію вважається
недійсним. (а.с.12-13)

З відомостей, наданих реєстраційною
службою Маріупольського міського
управління юстиції Донецької області
вбачається, що державним реєстратором
13.02.2013 року за № 0031997 були включені
відомості про ФО-П ОСОБА_1 до ЄДРПОУ з
відміткою про те, що свідоцтво про її
державну реєстрацію вважається
недійсним на підставі Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»,
яким передбачено створення тимчасових
міжвідомчих спеціальних комісій, за
результатами роботи яких відомості про
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, зареєстрованих до 1
липня 2004 року та до 03.03.2012 року не
включених до ЄДРПОУ будуть включені до
ЄДРПОУ з відміткою про те, що свідоцтва
про їх державну реєстрацію, оформлені з
використанням бланків старого зразка
та видані до 01 липня 2004 року, вважаються
недійсними.

Крім того, реєстраційною службою
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області повідомлено,
що 20.12.2013 року державним реєстратором
внесено до ЄДРПОУ запис №
про державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 за її
рішенням. (а.с.43-61)

Наказами Маріупольського МЦЗ від 06.09.2013
року № НТ310906 та від 09.09.2013 року № НТ130909,
у зв'язку із встановленням факту
подання ОСОБА_1 недостовірних
відомостей, на підставі яких прийнято
рішення про надання їй статусу
безробітного, припинено реєстрацію
безробітного та визначено до
повернення виплати з 09.07.2012 року по
03.07.2013 року у сумі 7802,90 грн.(а.с.8)

Маріупольським МЦЗ вживалися заходи
досудового врегулювання спору. На
адресу відповідачки направлявся лист з
вимогою про повернення безпідставно
отриманого матеріального
забезпечення. (а.с.15,16) Проте заходи,
прийняті позивачем, позитивних
результатів не дали.

Правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття визначає Закон
України "Про загальнообов'язкове
держане соціальне страхування на
випадок безробіття ".

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 Закону
України "Про загальнообов'язкове
держане страхування на випадок
безробіття" виконавча дирекція Фонду є
виконавчим органом правління Фонду,
який забезпечує виконання рішень
правління. Функції виконавчої дирекції
Фонду покладаються на органи державної
служби зайнятості. Виконавча дирекція
Фонду організовує виконання рішень
правління Фонду та забезпечує
дотримання законодавства України про
страхування на випадок безробіття, діє
від імені Фонду та підзвітна йому в
межах та порядку, передбачених
статутом Фонду. Функції робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
покладаються на центр зайнятості
Автономної Республіки Крим, обласні,
Київський і Севастопольський міські,
районні, міськрайонні, міські та
районні у містах центри зайнятості.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 12 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування на випадок безробіття"
виконавча дирекція Фонду та її робочі
органи, в тому числі контролюють
правильність витрат за страхуванням на
випадок безробіття, проводять
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення в порядку, встановленому
центральними органами виконавчої
влади у сфері праці та соціальної
політики, державної податкової
політики, Пенсійним фондом України за
погодженням з правлінням Фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" право на матеріальне
забезпечення на випадок безробіття
(далі - забезпечення) та соціальні
послуги мають застраховані особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
"Про зайнятість населення" в Україні до
зайнятого населення належать до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Згідно з п.2 ч.1.ст.1 Закону України "Про
зайнятість населення" безробітний -
особа віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи.

Згідно ч.1 ст. 34 Закону України N 1533-III від
2 березня 2000 року Фонд має право
стягувати відповідно до закону кошти
Фонду, виплачені особам,
зареєстрованим як безробітні, у
вигляді матеріального забезпечення на
випадок безробіття та витрачені на
надання соціальних послуг
безробітним у разі встановлення
факту їх отримання на підставі
недостовірних відомостей, поданих
особою.

Частиною 2 статті 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до частини 3 вказаної статті
сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 6.14. Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20 листопада 2000 р. N
307 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 915/5136,
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

Виходячи з наведених положень
законодавства, встановлених обставин
справи, суд приходить до висновку про
правомірність прийняття
Маріупольським міським центром
зайнятості рішення про повернення
відповідачкою ОСОБА_1 суми незаконно
отриманої допомоги по безробіттю у
розмірі 7802,90 грн.

Приймаючи до уваги, що на даний час сума
безпідставно виплаченого
матеріального забезпечення
відповідачем у добровільному порядку
сплачена не була, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позову та
його задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати з відповідача,
який не є суб'єктом владних повноважень
не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", Законом України "Про
зайнятість населення", ст.ст. 2, 7-12, 86, 94,
159-163,185-186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н
О В И В:

Адміністративний позов
Маріупольського міського центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_1 про
стягнення суми виплаченого
матеріального забезпечення у розмірі 7
802,90 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь
Маріупольського міського центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття суму виплаченого
матеріального забезпечення у розмірі 7
802 (сім тисяч вісімсот дві) гривні 90
(дев'яносто) копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова прийнята та підписана у
нарадчій кімнаті 17 січня 2014 року.

Суддя
Спасова Н.В.