Справа № 810/7040/13-а
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року 810/7040/13-а

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Брагіна О.Є.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Вишгородському районі
Київської області про визнання
протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного
адміністративного суду звернувся з
позовом ФОП ОСОБА_1 до УПФУ у
Вишгородському районі Київської
області про визнання протиправною та
скасування вимоги від 08.07.2013 р. №Ф-1194/424.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
оскаржувана вимога №Ф-1194/424 прийнята
відповідачем із порушенням статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" в
редакції Закону України "Про внесення
змін до Податкового кодексу України та
деякі інші законодавчі акти України
щодо вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" № 3609-VI, що
набрав чинності 06.08.2011р., оскільки
положення наведеної статті звільняють
позивача від обов'язку нарахування та
сплати єдиного соціального внеску
фізичними особами-підприємцями, що
перебувають на спрощеній систем
оподаткування та є пенсіонерами за
віком.

В запереченні на адміністративний
позов відповідач зазначив, що згідно з
вимогами Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" єдиний внесок
для фізичних осіб - підприємців, яким є
позивач, в тому числі і для тих, які
обрали спрощену систему оподаткування
та членів сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка,
п.3 ч.1 ст. 7 цього Закону. При цьому, сума
єдиного внеску не може бути меншою за
розмір мінімального страхового внеску
за кожну особу за місяць, у якому
отримано дохід (прибуток). Вважає, що
позивач тільки після досягнення
пенсійного віку, встановленого ст. 26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" набуде право приймати
участь в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
добровільній основі. На даний час
позивач зобов'язаний сплачувати єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відповідно до п.
ч.1 ст.7 та ч.11 ст. 8 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування". Просив
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 27.12.2013р.
було відкрито провадження у справі,
справу призначено до судового
розгляду.

В призначений для розгляду справи час
до суду з'явилась представник позивача,
представником відповідача, через
канцелярію суду, 20.01.2014р., надано
клопотання про розгляд справи за його
відсутності, в порядку письмового
провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового
розгляду, суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта, тому суд усною ухвалою від
27.01.2013р. прийняв рішення про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Вивчивши та перевіривши подані
документи і матеріали, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне:

ОСОБА_1, згідно свідоцтва серії НОМЕР_2
зареєстрований як фізична
особа-підприємець, перебуває на обліку
в ДПІ у Вишгородському районі
Київської області та здійснює
підприємницьку діяльність на
спрощеній системі оподаткування,
відповідно до свідоцтва платника
єдиного податку серії НОМЕР_3 від 1
березня 2012 року, є пенсіонером за віком
з 7 липня 2010 року, що підтверджується
копією пенсійного посвідчення №
НОМЕР_1 та потерпілим, внаслідок
Чорнобильської катастрофи 4 категорії,
відповідно до посвідчення серії
НОМЕР_4.

08.07.2013р., відповідачем було винесено
вимогу №Ф-1194/424 про сплату недоїмки з
Єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
5766,45 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача,
ОСОБА_1 оскаржив їх до суду.

Надаючи правової оцінки відносинам, що
склалися між сторонами, суд зважає на
наступне: правовідносини, що склалися
між сторонами, регулюються нормами
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 року № 2464-VI, Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі
Закон №1058), Законом України "Про
пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від
05.11.1991 р. (далі Закон № 1788) та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно зі ст. 1 Закону № 1788
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом. За
цим Законом особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого ст. 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування":
Призначення та виплата пенсій
провадиться відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" і цього
Закону.

Статтею 1 Закону №1058 визначене поняття
"пенсія" - як, щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону №1058 за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 26 Закону №1058 особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464 платниками єдиного внеску
є фізичні особи - підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.
Відповідно до ч.2 ст.6 Закону № 2464
платник єдиного внеску зобов'язаний:
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; вести облік виплат
(доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
подавати звітність до територіального
органу Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом за погодженням з
відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади.

Частиною 8 ст. 9 Закону № 2464 встановлено,
що платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника, як
передбачено ч. 12 ст. 9 Закону № 2464.

Таким чином, зазначеною нормою ст. 4
Закону № 2464 в редакції, яка діє з
06.08.2011р., наведений вичерпний перелік
фізичних осіб - підприємців, які є
пенсіонерами за віком без урахування
віку та отримують пенсію або соціальну
допомогу, які звільняються від сплати
за себе єдиного внеску. В зазначеній
нормі законодавцем не виключені особи,
які є пенсіонерами та отримують пенсію
за віком на пільгових умовах.

Оскільки наявними в матеріалах справи
документами підтверджено призначення
позивачу пенсії за віком та
оподаткування доходів від
здійснюваної підприємницької
діяльності на умовах спрощеної системи
оподаткування та враховуючи
відсутність в ч. 4 ст. 4 Закону № 2464
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на пільгових умовах, суд дійшов до
висновку про те, що у позивача
відсутній обов'язок здійснювати
нарахування та сплату єдиного
соціального внеску.

Згідно приписів ч. 4 ст. 25 Закону № 2464
територіальний орган пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, надсилає платникам єдиного
внеску, які мають недоїмку, вимогу про
її сплату.

Відповідно до пп. б п. 8.2. Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженою
Постановою Правління пенсійного фонду
України № 21-1 від 19 грудня 2003 року
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663)
органи пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату
недоїмки у разі, якщо страхувальник має
на кінець звітного базового періоду
недоїмку зі сплати страхових внесків. В
такому випадку вимога формується на
підставі даних особових рахунків
платників на всю суму боргу та
надсилається протягом п'яти робочих
днів, наступних за звітним базовим
періодом.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що відповідачем безпідставно
нараховано єдиний соціальний внесок в
сумі -5766,45 грн., що свідчить про
відсутність підстав для формування
відповідачем вимоги, оскільки недоїмка
зі сплати внеску у позивача відсутня.

З огляду на таке, позовні вимоги в
частині визнання протиправною та
скасування вимоги вимоги від 08.07.2013 р.
№Ф-1194/424 підлягають задоволенню.

Одночасно суд не знаходить підстав для
визнання дій відповідача
протиправними з огляду на те, що
об'єктивно протиправне діяння -
соціально шкідливе діяння (дія або
бездіяльність) особи, яке здобуває
негативне реагування держави у вигляді
примусових заходів. Це, як правило,
діяння неделіктоздатних осіб, а також
невинні діяння деліктоздатних осіб
(випадкові дії, що мають зовнішні
ознаки правопорушення, але позбавлені
елемента вини -"казус") та має наступні
ознаки: суперечність з нормами права;
наявність лише об'єктивних ознак
такого діяння як правопорушення,
насамперед шкідливості, що виражається
в нанесенні шкоди інтересам, котрі
охороняються і захищаються правом;
негативне реагування держави шляхом
застосування примусових заходів
такого змісту: відшкодування
матеріального збитку і моральної шкоди
(визнання угоди недійсною з
поверненням сторін до первиною
майнового стану; примусове вилучення
майна з чужого незаконного володіння
(віндикація); стягнення боргу). В діях
УПФУ у Вишгородському районі Київської
області ознаки протиправності
відсутні, тому вимоги в цій частині не
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 КАСУ, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати вимогу управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області від 08.07.2013 р. №Ф-1194/424.

У задоволенні решти позовних
вимог,-відмовити

Стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача-ОСОБА_1 172,05 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Брагіна О.Є.

Дата виготовлення і підписання
повного тексту постанови - 15 січня 2014 р.