Справа № 2а/0570/9451/2012
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Т.О.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року справа №2а/0570/9451/2012

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Жаботинської С.В., Шишова О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року у справі № 2а/0570/9451/2012 за позовом
ОСОБА_2 до Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Донецькій області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Донецькій
області (далі - ТУ ДСА), в якому просив:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови в нарахуванні
та виплати заробітної плати та
щомісячного грошового утримання;

- зобов'язання відповідача
нарахувати та виплатити заробітну
плату за період з 01 січня 2011 року по 17
січня 2011 року (включно), а також
частково невиплачене щомісячне
грошове утримання судді в розмірі 80% за
вказаний період (а.с.2-3).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2012
року по справі № 2а/0570/9451/2012 позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволені у повному
обсязі (а.с.43-45).

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2012
року рішення суду першої інстанції
скасоване, по справі ухвалене нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с.111-114).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12 листопада 2013 року по
справі № К/800/4100/13 постанови судів
першої та апеляційної інстанції
скасовані, а справа направлена на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року у цій справі клопотання ТУ ДСА в
Донецькій області про залишення
позовної заяви без розгляду -
задоволено. Клопотання ОСОБА_2 про
поновлення строку звернення до
адміністративного суду шляхом
визнання причин його пропуску
поважними - залишено без задоволення.
Адміністративний позов ОСОБА_2 до ТУ
ДСА про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить ухвалу
місцевого суду скасувати.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначав, що строк звернення до суду з
цим позовом не пропущений.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу відповідач висловив згоду з
висновками місцевого суду та прохання
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення - без
змін. Стверджував про правомірність
залишення позову без розгляду у зв'язку
з пропуском позивачем строку на
звернення до суду, встановленого ч.3
ст.99 Кодексу адміністративного
судочинства (далі - КАС) України, який,
за висновком відповідача, має
обчислюватися від дня звільнення
ОСОБА_2 з посади судді постановою
Верховної Ради України від 02 грудня 2010
року.

Всі особи, які беруть участь у справі,
до апеляційного суду не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, тому
згідно пункту 2 частини першої статті 197
КАС України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Скасовуючи рішення судів попередніх
інстанцій, суд касаційної інстанції
виходив з того, що судом першої
інстанції до спірних правовідносин
помилково застосовані положення ч.2
ст.233 Кодексу законів про працю України,
суд апеляційної інстанції зазначених
порушень не усунув.

Направляючи справу на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції, Вищий
адміністративний суд України вказав на
необхідність врахування при новому
розгляді справи положень ч.ч. 1, 3 ст. 99,
ст. 100 КАС України, встановлення початку
перебігу строку звернення до
адміністративного суду, причин його
пропуску та застосування відповідних
наслідків пропущення строку звернення
до адміністративного суду (а.с.153-155).

Відповідно до частини п'ятої статті 227
КАС України висновки і мотиви, з яких
скасовані рішення, є обов'язковими для
суду першої чи апеляційної інстанції
при розгляді справи.

Ухвалою від 09 грудня 2013 року, з
урахуванням вказівок суду касаційної
інстанції, судом першої інстанції
позивачу запропоновано надати
письмові пояснення щодо дати (події), з
настанням якої йому стало відомо про
порушення своїх прав та інтересів, з
приводу причин пропуску строку на
звернення до суду, встановленого ч.3
ст.99 КАС України (а.с.157).

Позивач надав заяву, в якій просив
поновити строк на звернення до
адміністративного суду, визнавши
причини його пропуску поважними.

Заява мотивована тим, що визнаючи
заборгованість із заробітної плати та
посилаючись на відсутність грошових
коштів, відповідач частково її
виплатив за період з 02 грудня 2010 року по
31 грудня 2010 року, хоча відповідно до
зайнятої ним правової позиції у справі,
позивач звільнений постановою
Верховної Ради України від 02 грудня 2010
року № 2766-УІ, яка набула чинності в день
її офіційного опублікування.

Позивач звертався до відповідача усно,
а в подальшому і письмово, з приводу
виплати решти заробітної плати, однак
відповідач змінив свою позицію,
надавши письмову відмову, що і
слугувало підставою для звернення до
суду із вказаним позовом (а.с.167).

Як вбачається з матеріалів справи,
Постановою Верховної Ради України від
02 грудня 2010 року № 2766-VІ ОСОБА_2
звільнено з посади судді
Першотравневого районного суду
Донецької області у зв'язку з поданням
заяви про відставку (а.с.32-35).

Наказом голови Першотравневого
районного суду Донецької області від 17
січня 2011 року № 4-К «Про звільнення
ОСОБА_2.» вирішено вважати звільненим
суддю Першотравневого районного суду
Донецької області ОСОБА_2 з займаної
посади з 17 січня 2011 року у зв'язку з
поданням заяви про відставку;
виключити позивача зі списку працюючих
суддів Донецької області, які
отримують щомісячне довічне грошове
утримання у зв'язку з відставкою;
виплатити ОСОБА_2 вихідну допомогу в
розмірі 17 місячних заробітних плат за
кожен повний рік роботи на посаді судді
(а.с.9).

Заробітна плата в сумі 82 778,65 грн.
зарахована на картковий рахунок ОСОБА_2
07 грудня 2011 року, що вбачається зі
змісту банківської виписки по рахунку
позивача, сформованої публічним
акціонерним товариством «Райффайзен
Банк Аваль» за період з 01 листопада 2011
року по 01 лютого 2012 року (а.с.169).

22 грудня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до ТУ
ДСА із заявою, в якій зазначив, що з ним
не проведений повний розрахунок за
фактично відпрацьований час за період
з 01 січня 2011 року до 17 січня 2011 року, а
також частково не виплачене щомісячне
грошове забезпечення судді в розмірі 80%
за вказаний період; у разі відмови у
задоволенні його вимоги, просив надати
обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк (а.с.6).

Листом від 20 січня 2012 року № 05/04-232/12 ТУ
ДСА повідомило заявника про те, що його
твердження щодо непроведення повного
розрахунку при виході у відставку є
безпідставним та таким, що не
відповідає дійсності (а.с.8).

Того ж дня вказаний лист був надісланий
на адресу позивача, про що свідчить
штамп підприємства зв'язку на конверті,
в якому здійснено поштове відправлення
(а.с.7).

Лист ТУ ДСА від 20 січня 2012 року
надісланий на адресу позивача 20 січня
2013 року.

Із вказаним адміністративним позовом
ОСОБА_2 звернувся до суду 19 липня 2012
року, про що свідчить штамп
підприємства зв'язку на конверті, в
якому здійснено поштове відправлення
(а.с.4).

Відповідно до положень ч.1 ст.99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.3 ст.99 КАС України для
звернення до суду у справах щодо
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби встановлюється місячний строк.

Предметом спору по справі є визнання
протиправними дій ТУ ДСА, які виявилися
у відмові в нарахуванні та виплаті
заробітної плати та щомісячного
грошового утримання, тобто спірні
правовідносини пов'язані із
проходженням публічної служби та
здійсненням остаточного розрахунку у
зв'язку зі звільненням з неї.

Таким чином, ОСОБА_2 мав право
звернутися до адміністративного суду в
межах місячного строку від дня, коли
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення своїх прав.

Твердження відповідача про те, що
перебіг строку на звернення до суду має
обчислюватися від дня видання
Верховною Радою України постанови від
02 грудня 2010 року № 2766-VI, якою позивача
звільнено з посади судді, суд вважає
помилковим, оскільки правовим
наслідком цієї постанови стало
припинення повноважень позивача як
судді, водночас трудові відносини з
позивачем були припинені з 17 січня 2011
року, що мало наслідком виникнення у
відповідача обов'язку провести
остаточний розрахунок з позивачем.

Доводи позивача про несвоєчасний
розрахунок із ним підтверджені
наявними у справі письмовими доказами,
зокрема випискою по рахунку, згідно з
якою заробітна плата ОСОБА_2 виплачена
07 грудня 2011 року.

Як зазначено вище, 22 грудня 2011 року
ОСОБА_2 звернувся до ТУ ДСА із заявою
про те, що з ним не проведений повний
розрахунок за фактично відпрацьований
час за період з 01 січня 2011 року до 17
січня 2011 року, а також частково не
виплачене щомісячне грошове
забезпечення судді в розмірі 80% за
вказаний період.

Наведене зумовлює висновок, що про
неповний розрахунок з позивачем
останньому було відомо ще у грудні 2011
року.

Предметом спору по справі є дії
відповідача, які виявилися у відмові
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
заробітну плату за період з 01 січня 2011
року по 17 січня 2011 року (включно), а
також частково невиплачене щомісячне
грошове утримання судді в розмірі 80% за
вказаний період.

Вказана відмова викладена в листі ТУ
ДСА від 20 січня 2012 року.

Таким чином, про порушення своїх прав
та інтересів внаслідок неправомірних
дій відповідача щодо відмови у
нарахуванні та виплаті заробітної
плати та щомісячного грошового
утримання судді, позивач мав дізнатися
в січні 2012 року, а перебіг строку
звернення до суду має обчислюватися з
дня, наступного за днем отримання
ОСОБА_2 листа від 20 січня 2012 року.

Із вказаним позовом ОСОБА_2 звернувся
до суду 19 липня 2013 року, тобто, після
спливу місячного строку, встановленого
ч.3 ст.99 КАС України.

Правові наслідки пропуску строку на
звернення до адміністративного суду
передбачені ст.100 КАС України,
відповідно до ч.1 якої адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Вказана норма кореспондується з
приписами ч.9 ст.155 КАС України, згідно з
якою суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

При цьому суд відзначає, що КАС України
не передбачений інститут поновлення
строку на звернення до суду, за
приписами ч.1 ст.100 КАС України суд
наділений повноваженнями визнати
поважними причини його пропуску, що має
наслідком можливість розгляду справи
по суті позовних вимог.

Позивач не навів причин, які об'єктивно
унеможливлювали його звернення до суду
в межах строку, передбаченого ч.3 ст.99
КАС України, (як то хвороба, перебування
за межами країни, тощо), та не надав
докази на їх підтвердження, що
позбавляє суд можливості задовольнити
його клопотання про визнання
поважними причин пропуску строку на
звернення до суду.

З огляду на пропуск ОСОБА_2 строку
звернення до адміністративного суду
клопотання відповідача підлягало
задоволенню, а позовна заява -
залишенню без розгляду.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
ухвала місцевого суду постановлена з
додержанням норм процесуального права,
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року у справі № 2а/0570/9451/2012 за позовом
ОСОБА_2 до Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Донецькій області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
С.В.Жаботинська

О.О.Шишов