Справа № 569/23203/13-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року
Рівненський міський суд
Рівненської області

в особі суддi Музичук Н.Ю., pозглянувши у
вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi
Рiвне в порядку письмового провадження
спpаву за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Рівненської
міської ради про визнання
протиправними дій постійно діючої
міжвідомчої комісії з розгляду питань,
пов'язаних з відключенням споживачів
від мереж централізованого опалення і
гарячого водопостачання, та
зобов'язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В :

20 Грудня 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
Рівненський міський суд із позовом до
Управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Рівненської міської ради про визнання
протиправними дій постійно діючої
міжвідомчої комісії з розгляду питань,
пов'язаних з відключенням споживачів
від мереж централізованого опалення і
гарячого водопостачання, та
зобов'язання до вчинення певних дій --
надання дозволу на відключення від
мереж ЦО і ГВП квартири АДРЕСА_1 і
влаштування індивідуальної системи
теплопостачання.

Позивач ОСОБА_2 згідно наданої суду
заяви просить розглянути справу в
порядку письмового провадження без
його участі, позовні вимоги підтримав
повністю.

Представник відповідача, Управління
житлово - комунального господарства
виконавчого комітету Рівненської
міської ради в судове засідання не
з'явився. Згідно наданого суду
клопотання від 09.01.2014 року просить
розглянути справу без участі
представника на підставі наявних
доказів.

Враховуючи те, що сторони заявили
клопотання про слухання справи у їх
відсутності, суд в порядку ч. 4 ст. 122 КАС
України здійснює судовий розгляд
справи у порядку письмового
провадження.

Суд, всебічно дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Судом встановлено згідно витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності серії ЕАА № 744538 від 06.11.2013
року, що позивач ОСОБА_2 є власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі - продажу від 06.11.2013 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 за р. № 491.

В листопаді 2013 року власник приміщення
звернувся з письмовою заявою до
постійно діючої міжвідомчої комісії
відповідача з розгляду питань,
повязаних з відключенням споживачів
від мереж централізованого опалення і
гарячого водопостачання про надання
дозволу на відключення від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання належного їй
приміщення і влаштування
індивідуальної системи
теплопостачання.

У своєму витягу з протоколу засідання
комісії № 7 від 10 грудня 2013 року
відповідач повідомив позивача, що
комісія прийняла рішення відмовити в
наданні дозволу на відключення його
квартири від мереж централізованого
опалення і гарячого водопостачання та
влаштування у приміщенні
індивідуального (автономного) опалення
і гарячого водопостачання.

Суд вважає, що вказане повідомлення
відповідача є фактичною відмовою
позивачу у наданні дозволу на
відключення від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання і влаштування
індивідуальної системи
теплопостачання.

Відмову відповідача у наданні позивачу
дозволу на відключення від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання і влаштування
індивідуальної системи
теплопостачання суд визнає
безпідставною та протиправною.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 383 ЦК
України, власник квартири може на свій
розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, - за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та

не порушать санітарно - технічних вимог
і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
теплопостачання», одними з принципів
державної політики у сфері
теплопостачання є оптимальне
поєднання систем централізованого та
автономного теплопостачання
відповідно до затверджених місцевими
органами виконавчої влади схем
теплопостачання з періодом перегляду
пять років, сприяння розвитку
конкурентних відносин на ринку
теплової енергії, а також забезпечення
захисту прав та інтересів споживачів.
Зазначені положення відносяться і до
основних завдань державного
регулювання у сфері теплопостачання,
що закріплено у ст.15 Закону України
«Про теплопостачання».

Споживач або суб'єкт теплопостачання
має право вибирати (змінювати)
теплопостачальну організацію, якщо це
технічно можливо, що є одним з основних
принципів господарювання у сфері
теплопостачання, закріплених у ст. 19
Закону України «Про теплопостачання».
Крім того, відповідно до ст. 24 Закону
України «Про теплопостачання», одним
із прав споживача теплової енергії є
право на вибір одного або декількох
джерел теплової енергії чи
теплопостачальних організацій, якщо це
можливо за існуючими технічними
умовами. Таким чином, згідно Закону
України «Про теплопостачання»,
можливість облаштування
індивідуальної (автономної) системи
теплопостачання обумовлена виключно
технічними можливостями та технічними
умовами, а не будь-якими іншими
чинниками.

Відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води у квартирах
багатоквартирних будинків з
ініціативи споживача передбачено
«Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Згідно п. 25 Правил (в редакції, що діяла
до 03 листопада 2007 року), відключення
споживача від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства. Як
встановлено п.26 Правил (в редакції, що
діяла до 03 листопада 2007 року),
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється
за умови забезпечення безперебійної
роботи інженерного обладнання будинку
та вжиття заходів щодо дотримання в
суміжних приміщеннях вимог
будівельних норм і правил з питань
проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення. Суд вважає, що вказані
положення повністю відповідають
згаданим вище вимогам Закону України
«Про теплопостачання».

На виконання п. 25 Правил, наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року № 4 був
затверджений «Порядок відключення
окремих приміщень житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання» (далі - Порядок).
Пунктом 2.2.2 Порядку (в редакції, що
діяла до 06 листопада 2007 року)
встановлена єдина підстава для відмови
у наданні дозволу на відключення від
мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води, а саме:
неможливість забезпечення, у разі
відокремлення приміщення даного
споживача (секції, підїзду) від
внутрішньо будинкових мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води, безперебійної
роботи інженерного обладнання
сусідніх приміщень або будинку в
цілому, що, на думку суду, також
повністю відповідає вимогам та
положенням Закону України «Про
теплопостачання».

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України від 31 жовтня 2007 року
№ 1268 до Правил, а наказом Міністерства
з питань житлово-комунального
господарства України від 06 листопада
2007 року № 169 до Порядку, були внесені
зміни до порядку розгляду та прийняття
рішень про відключення споживачів від
мереж централізованого опалення і
гарячого водопостачання. Що стосується
багатоквартирних будинків, то
згаданими змінами передбачена
можливість відключення від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання не окремих приміщень
будинку, а лише будинку в цілому, за
умови підтримки такого рішення всіма
власниками приміщень у будинку і, крім
того, лише за наявності затвердженої
органом місцевого самоврядування в
установленому порядку оптимізованої
схеми перспективного розвитку систем
теплопостачання населеного пункту та у
відповідності до неї.

Згідно ст. 21 Конституції України, усі
люди є рівні у своїх правах. Кожен має
право на достатній життєвий рівень для
себе і своєї сімї, що включає достатнє
харчування, одяг, житло, що закріплено у
ст.48 Конституції України. Вказане право
є персональним правом кожного
громадянина України.

Однією з підстав встановлення
індивідуальної (автономної) системи
теплопостачання є неналежна якість
централізованого опалення і гарячого
водопостачання. Таким чином, право
позивача на відключення від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання ґрунтується на його
конституційному праві на достатній
життєвий рівень. Правила та Порядок, з
урахуванням внесених до них змін,
штучно обмежують це право позивача,
оскільки безпідставно ставлять його у
залежність від волі, бажання та
можливості інших осіб - власників інших
квартир у будинку. Крім того, органом
місцевого самоврядування тривалий час
не затверджується оптимізована схема
перспективного розвитку систем
теплопостачання населеного пункту і
така схема на теперішній час відсутня,
що фактично взагалі позбавляє позивача
встановленого Законом України «Про
теплопостачання» права на влаштування
індивідуальної (автономної) системи
теплопостачання.

Суд вважає, що Правила в редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 31 жовтня 2007 року № 1268 та Порядок в
редакції наказу Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 06 листопада 2007 року № 169 не
лише обмежують конституційне право
позивача на достатній життєвий рівень
та належні житлові умови і суперечать
положенням ст.ст. 3, 21, 48 Конституції
України, а й звужують зміст існуючих
прав позивача, закріплених законами -
ст. 383 ЦК України та ст.ст. 6, 15, 19, 24 Закону
України «Про теплопостачання».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 22
Конституції України, при прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод. Натомість, як слідує з
постанови Кабінету Міністрів України
від 31 жовтня 2007 року № 1268 та з наказу
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 06 листопада 2007 року № 169,
вказані підзаконні акти звузили зміст
та обсяг прав позивача, визначених
законами.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобовязані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Враховуючи вказані
вимоги суд вважає, що підзаконні
нормативні акти, які звужують зміст
законів та обсяг прав громадян,
закріплених у цих законах, не повинні
братися до уваги, а тому суд, при
вирішенні спору по суті, не приймає до
уваги постанови Кабінету Міністрів
України від 31 жовтня 2007 року № 1268 та
наказ Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 06 листопада 2007 року № 169.

Враховуючи вказані положення
Конституції України, а також положення
чинного законодавства у сфері
теплопостачання, якими передбачено
право окремого споживача на
відключення належних йому приміщень
житлового будинку від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води, суд прийшов до
висновку, що відмова відповідача у
задоволенні заяви позивача не
ґрунтується на вимогах та положеннях
закону, а тому є протиправною.

При вирішенні спору по суті суд також
приймає до уваги, що постановою
окружного адміністративного суду
міста Києва від 09 червня 2008 року по
справі за позовом ОСОБА_4 наказ
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 06 листопада 2007 року № 169
«Про затвердження змін до наказу
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року № 4»
визнано незаконним.

За змістом п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України
загальними засадами цивільного
законодавства є судовий захист
цивільного права та інтересу,
справедливість, добросовісність та
розумність.

Доказів, що встановлення позивачем
індивідуального опалення призведе до
порушень прав власників інших квартир
у багатоповерховому житловому будинку
та порушить санітарно-технічних
вимоги і правила експлуатації будинку
суду не було надано стороною
відповідача, а тому суд вважає, що є
достатні підстави для задоволення
заявленого позову.

На підставі ст.ст. 3, 19, 21, 22, 48
Конституції України, ч. 2 ст. 383 ЦК
України, ст.ст. 6, 15, 19, 24 Закону України
«Про теплопостачання», керуючись ст.ст.
11, 17, 18, 69 - 71, 160 - 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Рівненської міської ради у наданні
ОСОБА_2 дозволу на відключення від
мереж централізованого опалення і
гарячого водопостачання та
влаштування індивідуальної системи
теплопостачання.

Зобовязати Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Рівненської
міської ради в особі постійно діючої
міжвідомчої комісії з розгляду питань,
пов'язаних з відключенням споживачів
від мереж централізованого опалення і
гарячого водопостачання, надати дозвіл
на відключення від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання квартири АДРЕСА_1,
належної на праві власності ОСОБА_2, і
влаштування індивідуальної
(автономної) системи теплопостачання в
цій квартирі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване рішення,
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови в письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду

Н.Ю. Музичук