Справа № 801/147/14
Суддя: Алексєєва Т.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2014 р. (10:24) Справа №801/147/14

Окружний адміністративний суд
автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Алексєєвої Т.В., при
секретарі судового засідання
Могильної А.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Сімферополя АРК

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Сімферополь АР Крим

про стягнення

за участі:

представник позивача - не з'явився;

представник відповідача -
Лемтюжнікової Н.В., довіреність № 06-17
від 09.01.2014, посвідчення № 32;

Обставини справи: Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом про
стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Сімферополь АР
Крим заборгованість у розмірі 1037,24 грн.,
що виникла у зв'язку з витратами
Управління Пенсійного фонду України в
Первомайському районі АР Крим на
виплату та доставку пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання за листопад 2013 року у сумі
437,37 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надав клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог з підстав,
викладених у письмових запереченнях.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутності представника
позивача, керуючись ст. 128 КАС України,
на підставі наявних доказів відповідно
до ч.6 ст. 71 КАС України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем по справі є - Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим, яке діє на підставі Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого Постановою Пенсійного
фонду України від 30.04.2002 року, № 8-2.

Відповідно до пункту 1.1. розділу 1
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, затвердженого
Постановою Пенсійного фонду України
від 30.04.2002 року, № 8-2 управління
Пенсійного фонду України у районах,
містах і районах у містах є органами
Фонду, підвідомчими відповідно
головним управлінням Фонду в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, що разом з
цими управліннями утворюють систему
органів Фонду.

Відповідачем по справі є Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Сімферополі АР
Крим, яке діє на підставі Положення про
виконавчу дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженого
постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 25 жовтня 2005 р.
№ 43.

Відповідно до п. 1.1 Положення про
виконавчу дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженого
постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 25 жовтня 2005 р.
№ 43 Виконавча дирекція Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України є постійно діючим
виконавчим органом правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд), що
здійснює реалізацію завдань та
основних принципів страхування від
нещасного випадку.

Згідно до п. 2.1 Положення основними
завданнями виконавчої дирекції Фонду є
серед іншого забезпечення дотримання
положень Конституції України та вимог
чинного законодавства, інших
нормативно-правових актів у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, що спричинили втрату
працездатності; збір та акумулювання
страхових внесків, визначення умов,
порядку обслуговування і гарантій
збереження коштів Фонду, що формуються
за рахунок страхових внесків та інших
джерел фінансування.

Відповідно до п. 2.2, п. 2.3 Положення
Виконавча дирекція Фонду здійснює
керівництво робочими органами в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, контроль
за їх діяльністю щодо виконання ними
завдань та основних принципів
страхування від нещасного випадку у
відповідній
адміністративно-територіальній
одиниці, рішень правління Фонду.
Виконавча дирекція Фонду здійснює
управління соціальним страхуванням
від нещасних випадків на виробництві
шляхом проведення
виконавчо-розпорядчої діяльності, яка
передбачає забезпечення виконання
рішень правління Фонду, видання
наказів щодо планування, збору,
акумулювання та обліку страхових
внесків, забезпечення в повному обсязі
реалізації завдань цього виду
соціального страхування, які належать
до компетенції виконавчої дирекції
Фонду.

Згідно до п. 1.2 Положення робочими
органами виконавчої дирекції Фонду є
її управління в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, відділення в районах та
містах обласного значення, які є
самостійними юридичними особами і
реалізують завдання та основні
принципи страхування від нещасного
випадку у відповідній
адміністративно-територіальній
одиниці.

Отже, позивач та відповідач у
відносинах з фізичними та юридичними
особами під час реалізації своїх
завдань та функцій, встановлених
законодавством України, є органами
виконавчої влади та суб'єктами владних
повноважень, тобто дана справа є
справою адміністративної юрисдикції.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо.

Тому, вирішуючи справу стосовно
позовних вимог позивача щодо стягнення
з відповідача, який є також суб'єктом
владних повноважень, суми не
відшкодованих витрат на виплату та
доставку пенсії з інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві щодо застрахованих осіб у
розмірі 1037,24 грн. суд зобов'язаний
встановити чи діяли позивач та
відповідач на підставі закону, чи
являються їх дії обґрунтованими,
безсторонніми та добросовісними.

Судом встановлено, що на стадії
проведення звірки по особовим справам
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідачам не
були прийняти до заліку витрати за
листопад 2013 року, а саме:

- ОСОБА_2 основний розмір пенсії у сумі
150,00 грн.;

- ОСОБА_3 основний розмір пенсії у сумі
135,21 грн., витрати на виплату та доставку
основного розміру пенсії у сумі 1,07 грн.;

- ОСОБА_4 основний розмір пенсії у сумі
149,91 грн., витрати на виплату та доставку
основного розміру пенсії у сумі 1,18 грн.

Нещасний випадок з ОСОБА_3 стався 08.02.1988
року на Гужістанском ДСК, розташованим
за адресою: Узбекистан,
Сурхандарінська обл. м. Гужістан.

Нещасний випадок з ОСОБА_4 стався 29.12.1981
року на ПМК-32 "Будтрест № 24",
розташованим за адресою: Узбекістан,
Андижанська обл., сел. Нияз Батир.

Нещасний випадок з ОСОБА_2 стався 09.03.1978
року у Потійському Управлінні
океанічного рибальства, розташованому
за адресою: Грузія, м. Поті, вул. Леніна,
57.

Відповідно до вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі по тексту - Закон)
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
зобов'язаний відшкодувати шкоду,
заподіяну працівнику внаслідок
ушкодження його здоров'я.

У частині 4 статті 26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги відповідно до статті
25 Основ, є Фонд соціального страхування
від нещасних випадків.

За змістом частини 2 статті 2 Закону
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Відповідно до пункту 3 розділу XI
(Прикінцеві положення) Закону
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
також зазначеним у статті 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення відповідно до цього
Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Статтею 81 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Але суд враховує, що обов'язок Фонду
відшкодовувати витрати позивачу,
пов'язані з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, прямо
передбачений Законом України "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" №
2272-IIІ від 22.02.2001 року.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону
передбачено, що Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі особи отримують належні
виплати та соціальні послуги від
Пенсійного фонду України та Фонду
соціального страхування України. При
цьому кошти, виплачені потерпілим
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Суд зазначає, що посилання позивача на
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 р. № 5-4/4,
являється необґрунтованим.

Пунктами 6 та 7 Порядку визначено, що
Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків. Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі довідки про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Отже, відповідно до вимог Порядку, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків перераховує кошти Пенсійному
Фонду України на підставі даних, що
зазначені в акті щомісячної звірки.

Зазначений Порядок не врегульовує
спірних відносин, які виникли у даному
випадку, оскільки встановлене ним
правило підписання актів звірки
розрахунків розраховано на
відсутність спору.

Відповідно до вимог Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівнику внаслідок ушкодження його
здоров'я.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, визначено
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697.

Згідно з ст. 9 Закону України "Про
правонаступництво України" від 12.09.1991 р.
всі громадяни Союзу РСР, які на момент
проголошення незалежності України
постійно проживали на території
України, є громадянами України. Україна
гарантує забезпечення прав людини
кожному громадянину України незалежно
від національної приналежності та
інших ознак відповідно до
міжнародно-правових актів про права
людини.

Відповідно до Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року
держави-учасниці Співдружності мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб,
які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік в період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Згідно статті 5 Угоди про гарантії прав
громадян, держав - учасниць СНД у галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992
року, ця Угода поширюється на всі види
пенсійного забезпечення громадян, які
встановлені або будуть встановлені
законодавством держав - учасниць Угоди.

Статтею 3 Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасниць СНД у галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року
передбачено, що усі витрати, пов'язані
із здійсненням пенсійного
забезпечення за цією Угодою, несе
держава, що надає забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
закону.

Отже, пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, якщо страховий випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди, призначаються за законодавством
України і виплачуються з коштів
Пенсійного фонду України.

Таким чином, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду України витрати на виплату
пенсій, якщо нещасний випадок стався на
території держав-учасниць Угоди.

З урахуванням наведеного, позовні
вимоги позивача щодо відшкодування
витрат основного розміру пенсії,
зокрема витрати по особах-учасниках
СНД, які отримали травму в державах СНД
та переїхали на постійне місце
проживання в Україну, підлягають
відшкодуванню відповідачем, за умови
настання страхового випадку.

На підставі викладеного, суд не приймає
до уваги посилання відповідача на те,
що сума основного розміру пенсій та
витратна виплату та доставку пенсії за
листопад 2013 року у загальній сумі 437,37
грн., а саме ОСОБА_2 у сумі 150,00 грн.,
ОСОБА_3 у сумі 136,28 грн., ОСОБА_4 у сумі 151,09
грн. не підлягає відшкодуванню у
зв'язку з тим, що вказаними особами
трудове каліцтво одержано в іншій
країні.

Таким чином, виходячи з заявлених
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що відповідач повинен відшкодувати
позивачу суму основного розміру пенсії
у сумі 435,12 грн., та витрат на доставку
основного розміру пенсії у сумі 2,25 грн.
за листопад 2013 року, що підтверджується
матеріалами справи.

У судовому засіданні 21.01.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови складено 25.01.2014 року.

Керуючись ст. ст. 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Сімферополь АР
Крим на користь Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Сімферополь АР Крим суму витрат на
виплату та доставку основного розміру
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання за листопад
2013 року у сумі 437,37 грн., в тому числі
основного розміру пенсії у сумі 435,12
грн., та витрат на доставку основного
розміру пенсії у сумі 2,25 грн.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Алексєєва Т.В.