Справа № П/805/221/14
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 р.
Справа №П/805/221/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 00
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Зінченка О.В.,

при секретарі судового засідання Усові
Д.В.,

з участю представників:

позивача - Костиря Є.В.,

відповідача - Стефанової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Сніжне Донецької області
до Відділу державної виконавчої служби
Сніжнянського міського управління
юстиції про визнання бездіяльності
Відділу державної виконавчої служби
Сніжнянського міського управління
юстиції неправомірною, зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н
О В И В:

У січні 2014 року управління Пенсійного
фонду України в м. Сніжне Донецької
області (далі - позивач, УПФУ в м. Сніжне
Донецької області) звернулось до
Донецького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Сніжнянського міського управління
юстиції (далі - відповідач, ВДВС
Сніжнянського МУЮ) про визнання
бездіяльності Відділу державної
виконавчої служби Сніжнянського
міського управління юстиції
неправомірною, зобов'язання
забезпечити термінове проведення
виконавчих дій щодо вчинення заходів
стосовно встановлення майна боржника,
подальший його арешт та продаж,
вчинення дій щодо вилучення доходів
боржника від підприємницької
діяльності з метою примусового
стягнення боргу за вимогами УПФУ в м.
Сніжне № Ф-802-У від 06 червня 2013 року, №
Ф-802-У від 14 червня 2013 року, № Ф-802-У від 08
липня 2013 року з ОСОБА_3 на загальну суму
боргу у розмірі 9 946,75 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що на виконанні
у Відділу державної виконавчої служби
Сніжнянського міського управління
юстиції знаходяться вимоги № Ф-802-У від
06 червня 2013 року на суму 1 194,03 грн., №
Ф-802-У від 14 червня 2013 року на суму 4 572,42
грн., № Ф-802-У від 11 липня 2013 року на суму
4 180,30 грн. виданих управлінням
Пенсійного фонду України в м. Сніжне
Донецької області, про стягнення з
ОСОБА_3 заборгованості на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області. Водночас,
згідно протоколу ознайомлення зі
станом виконавчого провадження від 16
грудня 2013 року, відповідачем за
наведеними виконавчими документами не
вжиті передбачені законом заходи
примусового виконання, що призвело до
порушення інтересів держави в особі
Пенсійного фонду України. Позивач
зазначає, що відповідачем не вжиті
заходи щодо розшуку боржника з метою
примусового стягнення суми боргу, а
саме не направлялись запити до органів
БТІ, земельних ресурсів, щодо наявності
майна, вихід за місцем здійснення
підприємницької діяльності та арешту
виявленого майна не здійснювався.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що
відповідач своєю бездіяльністю
порушує норми Закону України «Про
виконавче провадження» щодо
дотримання повноти вчинення
виконавчих дій, що полягає у
невиконанні своїх обов'язків, у зв'язку
із чим просив визнати неправомірною
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Сніжнянського
міського управління юстиції Донецької
області, яка полягає у не вчиненні
заходів щодо встановлення майна
боржника та подальшому його арештів та
продажу, вчинення дій щодо вилучення
доходів боржника від підприємницької
діяльності; зобов'язати відповідача
забезпечити термінове проведення
виконавчих дій щодо вчинення заходів
стосовно встановлення майна боржника,
подальший його арешт та продаж,
вчинення дій щодо вилучення доходів
боржника від підприємницької
діяльності з метою примусового
стягнення боргу за вимогами УПФУ в м.
Сніжне № Ф-802-У від 06 червня 2013 року, №
Ф-802-У від 14 червня 2013 року, № Ф-802-У від 08
липня 2013 року з ОСОБА_3 на загальну суму
боргу у розмірі 9 946,75 грн.

У судовому засіданні представник
позивача надала пояснення аналогічні
викладеним в адміністративному позові
та просила суд задовольнити позовні
вимоги повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення адміністративного позову
вказавши на безпідставність позовних
вимог та зазначивши, що у зведеному
виконавчому провадженні державним
виконавцем здійснювались заходи по
примусовому виконанню вимог про сплату
боргу Пенсійного фонду, тому, як вважає
представник відповідача,
бездіяльність щодо невиконання
виконавчих документів у справі, що
розглядається, відсутня. Враховуючи
наведене, просила у задоволені
адміністративного позову відмовити у
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідач - Відділ державної
виконавчої служби Сніжнянського
міського управління юстиції в даних
правовідносинах реалізує надані йому
Законом України «Про державну
виконавчу службу» та Законом України
«Про виконавче провадження»
повноваження, тобто у даних
правовідносинах є суб`єктом владних
повноважень.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами адміністративної справи
відповідачем на підставі заяв УПФУ в м.
Сніжне про примусове стягнення боргу з
ОСОБА_3 відкриті виконавчі провадження,
а саме: на підставі заяви від 06 червня
2013 року № 3696/02 постановою від 11 червня
2013 року відкрито виконавче провадження
№ 38386069 з примусового виконання вимоги
про сплату боргу № Ф-802 У від 06 червня 2013
року про стягнення з ОСОБА_3
заборгованості у розмірі 1 194,03 грн. на
користь УПФУ в м. Сніжне (арк. справи 11,
12); від 12 липня 2013 року № 5367/02 постановою
від 15 липня 2013 року відкрито виконавче
провадження № 38870088 з примусового
виконання вимоги про сплату боргу №
Ф-802 У від 14 червня 2013 року про стягнення
з ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 4 572,42
грн. на користь УПФУ в м. Сніжне (арк.
справи 8, 9); заяви від 08 серпня 2013 року №
6/04/02 постановою від 13 серпня 2013 року
відкрито виконавче провадження № 39314621
з примусового виконання вимоги про
сплату боргу № Ф-802 У від 08 липня 2013 року
про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості
у розмірі 4 180,30 грн. на користь УПФУ в м.
Сніжне (арк. справи 5, 6).

Згідно протоколу від 16 грудня 2013 під
час ознайомлення представником
позивача з матеріалами виконавчих
проваджень були виявлені порушення
норм Закону України «Про виконавче
провадження» стосовно виконання
означених вище виконавчих документів,
що і стало підставою зі зверненням до
суду із даним адміністративним
позовом.

Постановами державного виконавця від 26
листопада 2013 року по примусовому
виконанні вимог управління Пенсійного
фонду в м. Сніжне № Ф-802-У від 06 червня 2013
року, № Ф-802-У від 14 червня 2013 року та №
Ф-802-У від 08 липня 2013 року виконавчі
провадження за №№ 38870088, № 38386069, № 39314621
приєднані до зведеного виконавчого
провадження за № 41059984 (арк. справи 21-22).

Отже, виконавчі провадження відкриті
Відділом державної виконавчої служби
Сніжнянського міського управління
юстиції 06 червня 2013 року, 14 червня 2013
року та 08 липня 2013 року приєднані до
зведеного виконавчого провадження за
№ листопада 2013 року. Станом на
момент розгляду справи виконавче
провадження не закінчено (арк. справи
23).

Як вбачається із матеріалів зведеного
виконавчого провадження, відповідачем
направлялися до відповідних органів
запити щодо наявності у боржника майна,
отримувалися відповіді, а також
накладено арешт на майно боржника та
оголошено заборону на його відчуження
(арк. справи 26-40).

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

В силу статті 11 цього Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Як встановлено частиною 1 статті 27
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

За приписами статті 30 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. Строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи-підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника. Строк здійснення
зведеного виконавчого провадження
обчислюється з моменту приєднання до
такого провадження останнього
виконавчого документа.

Суд зазначає, що вимоги № Ф-802-У від 06
червня 2013 року, № Ф-802-У від 14 червня 2013
року, № Ф-802-У від 08 липня 2013 року, видані
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості, є
виконавчими документами майнового
характеру.

Як зазначалось судом вище, постановами
від 26 листопада 2013 року виконавчі
провадження приєднані до зведеного
виконавчого провадження (арк. справи
21-22).

За таких обставин, строк здійснення
зведеного виконавчого провадження
обчислюється протягом шести місяців з
26 листопада 2013 року, тобто, означений
строк у шість місяців на момент
розгляду даної адміністративної
справи не скінчився.

Таким чином, вимоги позивача про
визнання бездіяльності відповідача з
виконання означених вимог № Ф-802-У від 06
червня 2013 року, № Ф-802-У від 14 червня 2013
року, № Ф-802-У від 08 липня 2013 року,
виданих управлінням Пенсійного фонду
України в м. Сніжне Донецької області,
про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості
є передчасними та не підлягають
задоволенню.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання відповідача забезпечити
термінове проведення виконавчих дій,
суд зазначає наступне.

Виходячи із завдань Кодексу
адміністративного судочинства
України, як то захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства,
судовий захист права може бути
здійснений лише за умови наявності
порушення прав. Враховуючи те, що строк
здійснення зведеного виконавчого
провадження на даний момент не
завершився, а також те, що державний
виконавець зобов'язаний в силу вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» вживати дієві заходи
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі, то суд приходить до висновку, що
вимоги позивача в цій частині також не
підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області до Відділу
державної виконавчої служби
Сніжнянського міського управління
юстиції про визнання бездіяльності
Відділу державної виконавчої служби
Сніжнянського міського управління
юстиції неправомірною, зобов'язання
вчинити певні дії, є необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 122-143, 151-154, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в м. Сніжне Донецької області
до Відділу державної виконавчої служби
Сніжнянського міського управління
юстиції про визнання бездіяльності
Відділу державної виконавчої служби
Сніжнянського міського управління
юстиції неправомірною, зобов'язання
вчинити певні дії,- відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 16
січня 2014 року.

Постанова у повному обсязі складена 20
січня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зінченко О.В.