Справа № 242/5229/13-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Черков В.Г.
Суддя-доповідач - Карпушова О.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
справа №242/5229/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Карпушової
О.В., суддів Василенко Л.А., Гімона М.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Селидівського міського
суду Донецької області від 19 листопада
2013 року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Селидове
Донецької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Селидівського
міського суду Донецької області від 19
листопада 2013 року у задоволені позову
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Селидове Донецької області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
відмовлено.

Позивач не погодився з вказаною
постановою суду першої інстанції і
подав апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати в зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Сторони, які належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду справи, до суду
не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196
КАС України, не є перешкодою для
судового розгляду. Відповідно до п.2 ч.1
ст.197 КАС України справу розглянуто у
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що остання не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач відноситься до
1 категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Позивачу встановлена 3 група
інвалідності, у зв'язку з
захворюванням, яке пов'язане з
ліквідацію наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Позивач знадиться
на обліку відповідача та отримує
пенсію відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З матеріалів справи вбачаться, що
постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 29.11.2007 року,
залишеною без змін ухвалами Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 07.08.2008 року та Вищого
адміністративного суду України від
22.09.2009 року у справі за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Селидове Донецької області про
перерахунок пенсії, зобов'язано
відповідача перерахувати пенсію по
інвалідності відповідно до ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком у
відповідності з ч.1 ст. 28 Закону України
«Про прожитковий мінімум», з 01.09.2007 року
(арк. справи 3-12).

З листа відповідача вбачається, що
розмір пенсії позивача з листопада 2011
року визначено згідно до постанови КМУ
від 06.07.2011 року № 745 (арк. справи 13).

Позивач вважає такі дії відповідача
неправомірними, та просить зобов'язати
відповідача виплачувати пенсію у
розмірі відповідно до постанови
постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 29.11.2007,
тобто у розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком основної пенсії та 50 %
мінімальної пенсії за віком додаткової
пенсії, розмір яких визначається з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволені позовних вимог виходив з
того, що вимоги позивача не ґрунтуються
на вимогах закону, а тому є такими, що не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
оглядну на наступне.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах:

- інвалідам I групи - 100 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а
також хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Частинами 1 та 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено,
що пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством. В усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по I групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком; по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком;
дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій
за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», мінімальний
розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Кожен рік Законом України «Про
державний бюджет України»
визначається розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Таким чином, чинним законодавством
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року, іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Суд першої інстанції, задовольняючі
позовні вимоги, обґрунтовано виходив з
того, що позивач, як інвалід 3 групи, має
право отримання основної та додаткової
пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
розмір якої визначається з
мінімальної пенсії за віком,
встановленої статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

В той же час, колегія суддів зазначає,
що Законом України від 14 червня 2011 року
№ 3491-6 «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнені прикінцеві
положення пункту 4 певним змістом, яким
серед іншого установлено, що у 2011 році
норми і положення статей 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання пункту 7 Закону України від 14
червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову N 745 від 6
липня 2011 року, якою встановлено зовсім
інші розміри основної державної та
додаткової пенсії, передбачені ст. ст. 50
та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Зазначена постанова
набрала чинності 23.07.2011 року (Урядовий
кур'єр вiд 23.07.2011 - № 133).

Таким чином, вимоги позивача
здійснювати нарахування основної
державної та додаткової пенсії у
розмірах встановлених ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з листопада 2011 року, не ґрунтуються на
вимогах законодавства, оскільки з
урахуванням вищенаведених правових
норм виплата цього виду пенсійного
забезпечення здійснюється порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та відмовив у позові з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, що в свою чергу, є
підставою для залишення рішення суду
першої інстанції без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 19 листопада 2013 року,
залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 19 листопада 2013
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Селидове
Донецької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів
О.В. Карпушова

М.М. Гімон

Л.А. Василенко