Справа № 2а-11338/08/0470
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/31015/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

суддівОстровича С.Е. Степашка О.І.
Федорова М.О.секретаря судового
засідання Волошина В.М.,

представник позивача Деркач
В. А.

представник відповідача не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Дніпропетровської митниці на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22 червня 2011 року у справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" до
Дніпропетровської митниці про
скасування податкового повідомлення, -

ВСТАНОВИЛА

Відкрите акціонерне товариство
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" (далі - ВАТ
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод") звернулось до
суду з позовом до Дніпропетровської
митниці в якому просить скасувати
податкове повідомлення.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
жовтня 2009 року у задоволенні позову ВАТ
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22 червня 2011 року апеляційну скаргу
ВАТ "Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" задоволено.
Скасовано постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2009
року та прийнято нове рішення, яким
позовні вимоги ВАТ "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції
Дніпропетровська митниця подала
касаційну скаргу в якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 22 червня 2011
року та залишити в силі постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2009
року.

ПАТ "Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" подало до суду
письмові заперечення на касаційну
скаргу Дніпропетровської митниці.

Крім того, відповідачем заявлено
клопотання про заміну сторони
правонаступником у зв'язку зі зміною
назви на Дніпропетровську митницю
Міндоходів.

Відповідно до ст. 55 КАС України у разі
вибуття або заміни сторони чи третьої
особи у відносинах, щодо яких виник
спір, суд допускає на будь-якій стадії
адміністративного процесу заміну
відповідної сторони чи третьої особи
її правонаступником. Усі дії, вчинені в
адміністративному процесі до вступу
правонаступника, обов'язкові для нього
в такій самій мірі, у якій вони були б
обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене та надані докази
перейменування відповідача, судова
колегія вважає, що заявлене клопотання
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Дніпропетровською митницею було
проведено камеральну перевірку
дотримання позивачем вимог
законодавства України за період 2005
року по 2008 рік при митному оформленні
товару - трамбувальної маси марок
JЕНЕАRТН 355D, 33GP та 30ВА, виробництва АТ
«Словацькі магнезитові заводи»
(м.Єлшава, Словаччина). За результатами
перевірки було складено акт
№К0023/8/110000002/ від 07.08.2008 року.

Перевіркою встановлено, що ВАТ
«Інтерпайп НТЗ» протягом 2005-2008 років в
зоні діяльності Дніпропетровської
митниці здійснювалось митне
оформлення товару - трамбувальної маси
марок ІЕНЕАЯТН 355В, ЗЗОР та ЗОВА,
виробництва АТ «Словацькі магнезитові
заводи» (м.Єлшава, Словаччина),
зазначений товар класифікувався
підприємством за товарною
підкатегорією згідно УКТЗЕД із
застосуванням ставки ввізного мита 2 %.

Дніпропетровською митницею 30.05.2008 року
прийнято рішення про визначення коду
товару № КТ-110-2454-08, відповідно до якого
трамбувальна маса марок JЕНЕАRТН 355D, 33GP
та 30ВА, виробництва АТ «Словацькі
магнезитові заводи» (м.Єлшава,
Словаччина), була класифікована за
товарною підкатегорією згідно
УКТЗЕД. До товарів зазначеної товарної
підкатегорії при здійсненні митного
оформлення застосовується ставка
ввізного мита 5 %, тобто відповідачем
було зроблено висновок про те, що
позивачем було допущено методологічну
помилку, яка полягає у неправильному
застосуванні ставки мита при митному
оформленні товару.

У зв'язку з виявленою в акті помилкою
Дніпропетровською митницею було
підготовлено та направлено для
ознайомлення позивачу акт
№К0024/8/110000002/, попередній акт було
відкликано (лист митниці від 20.08.2008 року
№17-10-1/8309).

На підставі висновків перевірки
позивачу були нараховані суми
податкових зобов'язань та штрафні
санкції на загальну суму 712848,13 грн.

Відповідно до ст.69 Митного кодексу
України, незалежно від закінчення
операцій митного контролю, оформлення
та пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватись, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.

Підпунктом 2.1.1 п.2.1 ст.2 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» №2181-Ш
передбачено, що митні органи є
контролюючими стосовно акцизного
збору та податку на додану вартість (з
урахуванням випадків, коли законом
обов'язок з їх стягнення або контролю
покладається на податкові органи),
ввізного та вивізного мита, інших
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які відповідно до законів
справляються при ввезенні
(пересиланні) товарів і предметів на
митну територію України або вивезенні
(пересиланні) товарів і предметів з
митної території України.

Згідно з п.п 17.1.4 п. 17.1 ст. 17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», у разі коли контролюючий
орган самостійно нараховує суму
податкового зобов'язання за
підставами, визначеними пп. «в» п.п 4.2.2
п. 4.2 ст. 4 цього Закону, такий платник
податків зобов'язаний сплатити штраф у
розмірі 5% суми донарахованого
податкового зобов'язання, але не менше
одного податкового мінімуму доходів
громадян сукупно за весь строк доплати,
незалежно від кількості податкових
періодів, що минули.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що рішень щодо віднесення
товару до іншої категорії до травня 2008
року не приймалося. Крім того,
відповідачем не обґрунтовано на
підставі чого ним було розповсюджено
висновок експертного дослідження на
партії товару у період до травня 2008
року починаючи з 2005 року.

Підпунктом 4.2.2 п. 4.2. ст. 4 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначено, що контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника
податків у разі, зокрема, якщо
контролюючий орган внаслідок
проведення камеральної перевірки
виявляє арифметичні або методологічні
помилки у поданій платником податків
податковій декларації, які призвели до
заниження або завищення суми
податкового зобов'язання.

Судом апеляційної інстанції зазначено,
що висновок відповідача щодо наявності
методологічної помилки є
безпідставним, оскільки
методологічна помилка - це помилка,
допущена платником податку при
складанні ним декларації, яка полягає у
невірному застосуванні або
незастосуванні ставок оподаткування
чи коефіцієнтів при визначенні
податкового зобов'язання з того чи
іншого податку, збору (обов'язкового
платежу). Разом з тим, у перевіряємий
період (2005-2008 року) ввізне мито
сплачувалось ВАТ «Інтерпайп НТЗ»
завжди, а ставка, яка застосовувалась
при цьому, відповідала тій
класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД,
яка була встановлена митним органом та
зазначена у митній декларації.
Будь-яких доказів зміни коду товару до
30.05.2008 року матеріали справи не містять.

Суд апеляційної інстанції дійшов до
висновку про скасування податкових
повідомлення форми «Р»
Дніпропетровської митниці від 09.09.2008
року №49 та №50.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про задоволення
позовних вимог ВАТ "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Здійснити процесуальне
правонаступництво та замінити
Дніпропетровську митницю на
Дніпропетровську митницю Міндоходів.

Касаційну скаргу Дніпропетровської
митниці Міндоходів залишити без
задоволення, постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 22 червня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді
С.Е. Острович О.І.
Степашко М.О. Федоров