Справа № 2а-2170/10/0970
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/22729/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

суддівОстровича С.Е. Степашка О.І.
Федорова М.О.секретаря судового
засідання Волошина В.М.,

представник позивача Магдій
В. Т.

представник відповідача не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 10
серпня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 06 березня 2012 року у справі за
позовом Державного геофізичного
підприємства "Укргеофізика" в особі
Івано-Франківської експедиції по
геофізичних дослідженнях в
свердловинах до Державної податкової
інспекції в м. Івано-Франківську про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА

Державне геофізичне підприємство
"Укргеофізика" в особі
Івано-Франківської експедиції по
геофізичних дослідженнях в
свердловинах (далі - ДГП "Укргеофізика")
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в м.
Івано-Франківську (далі - ДПІ в м.
Івано-Франківську) в якому просить
скасувати податкове
повідомлення-рішення.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 10
серпня 2010 року позов ДГП "Укргеофізика"
задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2012 року апеляційну скаргу ДПІ в м.
Івано-Франківську залишено без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2010
року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
ДПІ в м. Івано-Франківську подала
касаційну скаргу в якій просить
скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 06 березня 2012 року та прийняти нове
рішення, яким відмовити ДГП
"Укргеофізика" в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

ДГП «Укргеофізика» в особі
Івано-Франківської експедиції по
геофізичних дослідженнях в
свердловинах за 2008 рік задекларовано
зобов'язання по ПДВ та по мірі
можливості здійснювалась сплата по
вказаних платежах, в графі
«призначення платежу» вказано за який
період проводиться оплата по ПДВ.

ДПІ в м. Івано-Франківську було
проведено камеральну перевірку ДП
«Укргеофізика» в особі
Івано-Франківської експедиції по
геофізичних дослідженнях в
свердловинах. За результатами
перевірки складено акт №20884/15-2 від
09.12.2009 року.

Перевіркою встановлено факт
несвоєчасної сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання при
проведенні розрахунків з бюджетом по
податку на додану вартість за період з
30.04.2008 року по 30.11.2009 року.

На підставі акту перевірки ДПІ в м.
Івано-Франківську 15.12.2009 року прийнято
податкове повідомлення-рішення за
№/0, згідно з яким на підставі
пп.17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 року №2181 за затримку на 334
календарних днів граничного строку
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 2963267,01 грн. до
позивача застосовано штраф у розмірі 50%
- 1481633,56 грн.

31.12.2008 року ДПІ в м. Івано-Франківську
анульовано реєстрацію платника
податку на додану вартість ДГП
«Укргеофізика» в особі
Івано-Франківської експедиції по
геофізичних дослідженнях в
свердловинах. На момент анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість в картці особового рахунку
платника рахувався податковий борг в
сумі 2712342,36 грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що кошти, які сплачувались
позивачем по платежах за конкретні
періоди, ДПІ в м. Івано-Франківську
зараховувало в погашення боргу по
платежах, який виник раніше.

Підпунктом 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
передбачено, що джерелами самостійної
сплати податкових зобов'язань або
податкового боргу платника податку є
будь-які власні кошти такого платника
податку. Таким чином, грошовий платіж є
єдиною формою сплати податкових
зобов'язань і погашення податкового
боргу.

Пунктом 6 ст. 7 Закону України «Про
Національний банк України»
встановлено, що Національний банк
України визначає систему, порядок і
форми платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті Затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 року №22, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 29.03.2004
року за №377/89/76 передбачено, що кошти з
рахунків клієнтів, банки списують лише
за дорученнями власників цих рахунків
(включаючи договірне списання коштів
згідно з главою 6 цієї Інструкції) або
на підставі платіжних вимог стягувачів
у разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції.

В пункті 3.8 Інструкції вказано, що
реквізит «Призначення платежу»
платіжного доручення заповнюється
платником так, щоб надавати повну
інформацію про платіж та документи, на
підставі яких здійснюється
перерахування коштів отримувачу.
Повноту інформації визначає платник з
урахуванням вимог законодавства
України. Платник відповідає за дані, що
зазначені в реквізиті платіжного
доручення «призначення платежу». Банк
перевіряє заповнення цього реквізиту
на відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

Право визначати призначення платежу
відповідно до чинного законодавства
України належить виключно платнику.

У разі недотримання платником податків
порядку погашення податкового боргу та
виконання податкових зобов'язань,
передбаченого п. 7.7 ст. 7 Закону України
№2181, податковий орган не наділений
правом чи обов'язком змінювати
призначення платежу, визначене
платником податків.

Суди попередніх інстанцій дійшли до
висновку, що відповідач неправомірно
зараховував сплачені платником
податку суми ПДВ, які сплачувались
позивачем по платежах за інші періоди,
у рахунок податкового боргу або тих
податкових зобов'язань, які не вказані
в призначенні платежу.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про задоволення
позовних вимог ДГП "Укргеофізика".

Крім того, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу на те, що дана позиція
підтримується практикою розгляду
аналогічних справ Верховним Судом
України, зокрема: справа 21-1326во09 від
27.10.2009 року та справа 21-184а11 від 17.10.2011
року, та діяла до вступу в силу
Податкового кодексу України (до 01.01.2011
року).

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 06 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді
С.Е. Острович О.І.
Степашко М.О. Федоров