Справа № К/9991/41364/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/41364/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 30 листопада 2010 року та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області, Головного управління МВС
України у Вінницькій області про
перерахунок пенсі, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2006 року позивач звернулась
до суду з адміністративним позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Вінницькій області,
Головного управління МВС України у
Вінницькій області про зобов'зання
відповідачів здійснити перерахунок
розміру пенсії з урахуванням вислуги
років військовослужбовця ОСОБА_5
перерахунок пенсії у відсотках до
грошового забезпечення, починаючи з
01.01.2005 року встановити доплату від
належної суми пенсії, яка б могла бути
нарахована у розмірі 50 %, починаючи з
01.01.2005 року призначити розмір пенсії 90 %
відповідним сум грошового
забезпечення, починаючи з 01.01.2005 року
провести індексацію на суму коштів, яка
б могла бути нарахована по день
винесення рішення (з урахування заяви
про уточнення позовних вимог).

Постановою Замостянського районного
суду м. Вінниці від 30 листопада 2010 року
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 21 червня 2011 року в позові
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, позивач звернулася з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, чоловік позивача ОСОБА_5
проходив військову службу в органах
внутрішніх справ та на підставі наказу
начальника установи № 40 з 05.03.1993 року та
був звільнений з органів внутрішніх
справ у відставку в зв'язку з обмеженим
станом здоров'я.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер. До його
смерті у нього на утриманні перебувала
позивач - інвалід другої групи, та їх
син ОСОБА_6 - інвалід другої групи
дитинства.

З 01.02.2006 року позивач та її син перейшли
на пенсію ОСОБА_5 і отримують 30 % від
його грошового забезпечення.

Відповідно до грошового атестату №8,
висновку-перерахунку від 01.09.99 року до
розрахунку пенсії ОСОБА_5 було
враховано: посадовий оклад, оклад за
військове звання, 35% надбавки за
вислугу років. Поступовий перерахунок
в бік збільшення відбувався на
підставі Постанови Кабінету Міністрів
України від 25.10.02 №1576, що
підтверджується таблицею-перерахунком
від 16.12.02, на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.08.03
№1530, що підтверджується
таблицею-перерахунком від 22.09.03 р. та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 13.07.04 №895, що підтверджується
таблицею-перерахунком від 02.08.04 року.

З 01 січня 2005 року Законом України від
16.12.04 №2255 було внесено зміни до статті 43
Закону, якими визначено, що пенсії
обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії.

Із внесенням змін до статті 43 Закону до
розрахунку пенсії ОСОБА_5 були включені
інші види грошового забезпечення в
максимальних розмірах, які пенсіонер
не отримував під час проходження
служби, а саме: 100% надбавки
встановленої Указом Президента
України від 23.02.02 №173, 70% надбавки за
безперервну військову службу
відповідно до Указу Президента України
від 05.05.03 №389/2003 та 33,3% премії,
передбаченої Указом Президента
України від 04.10.96 №926, що
підтверджується таблицею-перерахунком
за вислугу років від 01.01.05.

Відповідно до зазначених змін був
зроблений перерахунок пенсії і
починаючи з 1 січня 2005 року позивачу
виплачувалось 50% від розміру
нарахованої пенсії, а з 1 січня 2006 року -
100% нарахованої пенсії.

При цьому, перерахунок був здійснений
відповідно до вимог статті 43 Закону,
яким визначено, що пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням.

Згідно наданих розрахунків вислуги
років відповідачами, які містяться в
матеріалах справи, пільгова вислуга
складає 33 роки, що становить 50 + (13*3) = 89,
що і становило грошове забезпечення
ОСОБА_5

Позивачу пенсія обраховується з усього
грошового забезпечення, яке складає 100%
- 2 830, 60 грн., їй належить до виплати 30%
від 2 830,60 грн., що і отримує на
сьогоднішній день 849,18 грн.

Як вірно враховано судами, Закон
України "Про внесення змін до статті 43
Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб", який набув чинності 01.01.2005
року, не має зворотної сили, тому судами
правомірно відмовлено в задоволенні
вимог щодо перерахунку пенсії з
урахуванням запроваджених, після
звільнення зі служби, нових щомісячних
додаткових грошового забезпечення та
премій за минулий час, тобто до 01.01.2005
року. Законодавством з питань
пенсійного забезпечення, яке діяло до
01.01.2005 року, не було передбачено
можливості перерахунку раніше
призначених пенсій у зв'язку із
запровадженням після звільнення
військовослужбовців, нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення, яких вони не отримували
під час служби, а також премій.

Вказані позивачем надбавки
відносяться до додаткових видів
грошового забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії
особам, які отримували їх під час
проходження служби і звільнені після
їх запровадження.

Відповідно до грошового атестату,
чоловік позивача за останньою штатною
посадою перед звільненням такого виду
грошового забезпечення, як доплата від
належної суми пенсії не отримував, а
тому, оскільки, пенсія вираховується із
суми грошового забезпечення перед
звільненням, яке особа отримувала,
відповідна доплата не могла бути
включені до розміру пенсії позивачки.

Крім цього, відповідно до пункту 6
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 квітня 2005 року № 4 "При
розгляді справ зазначеної категорії
суди мають враховувати, що відповідно
до ч. З ст. 43 Закону № 2262-ХІІ (в редакції
Закону від 15 червня 2004 р. № 1769-ІУ "Про
внесення змін до статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
внутрішніх справ та деяких інших осіб",
який набув чинності 1 січня 2005 р.; далі
Закон № 1769-IV) особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, а також особам, які мають
право на пенсію згідно з Законом №
2262-ХІІ, та членам їхніх сімей пенсії
нараховуються виходячи з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням".

Відповідно до Указу Президента України
№926, доплата від належної суми пенсії
не є обов'язковим видом грошового
забезпечення, оскільки підпунктом 2,
пункту "а", частини 3 даного Указу
визначено, що керівники ОВС мають право
в межах асигнувань, що виділяються на
утримання цих органів встановлювати
особам рядового та начальницького
складу ОВС, які мають право на пенсію за
вислугу років згідно із законодавством
і залишені за їх згодою та в інтересах
справи на службі, - щомісячну доплату в
розмірі від 25 до 50 відсотків пенсії, яка
могла бути їм нарахована.

Тому, колегія суддів погоджує висновки
судів попередніх інстанцій про те, що
доплата від належної суми пенсії не є
обов'язковим видом грошового
забезпечення, оскільки її встановлення
є правом керівника в межах виділених
бюджетних асигнувань і лише працюючим
співробітникам.

За вказаних обставин, органом УМВС
правомірно було відмовлено позивачу у
включенні 50% доплати від належної суми
пенсії, оскільки чоловік позивачки не
отримував їх під час проходження
служби.

Виходячи з вищенаведеного колегія
суддів вважає, що суди попередніх
інстанцій дійшли вірних висновків щодо
відмови в задоволенні позовних вимог, а
тому підстав для зміни або скасування
зазначених судових рішень колегія
суддів не вбачає.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 30 листопада 2010 року та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді