Справа № 821/1934/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

14 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1934/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Пекний А.С.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Херсоні про захист порушених прав,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції (далі
ВДВС Дніпровського РУЮ) про захист
порушених прав шляхом закриття
виконавчого провадження, відкритого на
підставі вимоги про сплату боргу у сумі
4 572,42 грн. за № Ф-116-У від 06 квітня 2013
року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивачка вказувала, що постанова від 30
квітня 2013 року №37773828 необґрунтованою і
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню із підстав невідповідності
її чинному законодавству та підлягаю
закриттю провадження у справі.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

УПФ України у м. Херсоні подано
відповідачу заяву про примусове
виконання вимоги про сплату боргу від 06
квітня 2013 року № Ф-116-У.

Постановою державного виконавця ВДВС
Дніпровського РУЮ від 30 квітня 2013 року
№37773828 відкрито виконавче провадження
з виконання вимоги УПФ у м. Херсоні №
Ф-116-У від 05 квітня 2013 року, про
стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФ
Укрвїни боргу у сумі 4572,42 грн. При цьому
боржнику було надано семиденний строк
для її виконання у добровільному
порядку.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що не уповноважений
закривати виконавче провадження, а
постанова від 30 квітня 2013 року №37773828
прийнята відповідачем правомірно.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Закону України "Про виконавче
провадження", Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
вказується, що рішення суду першої
інстанції є неправильним, підлягає
скасуванню з задоволенням позовних
вимог у повному обсязі, оскільки вимога
про сплату боргу, видана пенсійним
фондом з метою отримання неприбутковою
самоврядною організацією
заборгованості зі сплати членських
внесків (єдиного соціального внеску)
від її членів, тому відповідачем
незаконно винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Положеннями ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п.8 ст.17 Закону України
"Про виконавче провадження" примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Державною виконавчою службою
підлягають виконанню рішення інших
органів державної влади у випадках,
якщо за законом їх виконання покладено
на державну виконавчу службу.

УПФ України України у м. Херсоні є
органом виконавчої влади, який
здійснює повноваження, покладені на
нього п.12 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
Положенням про Пенсійний фонд України,
затвердженим Указом Президента
України від 1 березня 2001 року №121/2001.

У відповідності до п.12 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у період до перетворення
Пенсійного фонду України в
неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу)
та Положенням про Пенсійний фонд
України, затвердженим Указом
Президента України від 1 березня 2001
року №121/2001.

Згідно зі ст.1 Положення про Пенсійний
фонд України (яке було чинним на час
спірних правовідносин), Пенсійний фонд
України є центральним органом
виконавчої влади, що здійснює
керівництво та управління солідарною
системою загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії та
готує документи для їх виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, інших
соціальних виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, здійснює контроль за цільовим
використанням коштів Пенсійного фонду
України. Діяльність Пенсійного фонду
України спрямовується та
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра праці, та
соціальної політики України.

Відповідно до ст.15 Положення, Пенсійний
фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві. Севастополі, та
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

З системного аналізу вказаних правових
норм слідує, що УПФ України у м. Херсоні
є державним органом.

Положеннями ч.3 ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачалося, що
територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Протягом десяти робочих
днів із дня одержання вимоги про сплату
недоїмки страхувальник зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та суми
фінансових санкцій. У разі якщо
страхувальник, який одержав вимогу
територіального органу Пенсійного
фонду про сплату недоїмки і протягом
десяти робочих днів після її отримання
не сплатив зазначену у вимозі суму
недоїмки разом з застосованою до нього
фінансовою санкцією, включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з
відповідним органом Пенсійного фонду,
або не оскаржив вимогу в судовому
порядку, а також у разі, якщо
страхувальник узгодив вимогу, але не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів після
отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки.

У зв'язку з прийняттям Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08 липня 2010
року №2464-VI ч.3 ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" втратила чинність з 01
січня 2011 року.

Однак ст.25 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначає, що
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

З системного аналізу вказаних правових
норм слідує, що вимога управління
Пенсійного фонду про сплату боргу є
виконавчим документом. Така ж позиція
викладена і у довідці Вищого
адміністративного суду України від 05
квітня 2012 року.

Положеннями ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документу до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.
Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Вимога УПФ України у м. Херсоні про
сплату боргу від 06 квітня 2013 року №
Ф-116-У відповідає вимогам, які
пред'являються до виконавчого
документа, строк пред'явлення її до
виконання не закінчився, вказаний
виконавчий документ пред'явлений до
органу державної виконавчої служби за
належним місцем виконання, а тому
державний виконавець повинен був
прийняти вимогу про сплату боргу та
відкрити виконавче провадження.

Таким чином, колегія судді вважає, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 30 квітня 2013 року
винесена правомірно, оскільки
виконавчий документ від 05 квітня 2013
року видано на підставі ст.25 Закону
України №2464-VІ і повністю відповідав
вимогам ст.18 Закону України "Про
виконавче провадження".

Що стосується позовних вимог відносно
закриття виконавчого провадження, то
колегія судді погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо відмови в їх
задоволенні, оскільки суд не мав права
втручатись у повноваження суб'єктів
владних повноважень, приймаючи замість
них певні рішення, суд вправі
здійснювати лише перевірку
правомірності рішень і дій даний
суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 22
травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв