Справа № 2а/0570/1-841/11
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/48480/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2011 року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Гірницького районного суду м.
Макіївки, Державної судової
адміністрації України,
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Донецькій області, третя особа:
Державна податкова служба України
про визнання бездіяльності
протиправною,

встановила:

У червні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Гірницького
районного суду м. Макіївки, Державної
судової адміністрації України,
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Донецькій області, третя особа:
Державна податкова служба України
про визнання бездіяльності
протиправною щодо невиплати вихідної
допомоги в сумі 145692 грн, зобов'язання
Гірницький районний суд міста Макіївки
внести зміни до п. 4 наказу від 31 грудня
2010 року № 67-к та зобов'язати Державну
судову адміністрацію України виділити
Територіальному управлінню Державної
судової адміністрації України
додаткове фінансування з бюджетної
програми «Виконання рішень судів на
користь суддів» для здійснення виплати
вихідної допомоги в розмірі 145 692
гривні.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2011 року позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправним дії
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Донецькій області щодо невиплати
ОСОБА_2 вихідної допомоги в сумі 145 692
грн. Стягнуто з Головного управління
Державного казначейства України у
Донецькій області на користь ОСОБА_2
суму незаконно утриманого податку з
доходів фізичних осіб з вихідної
допомоги в розмірі 145 692 грн. В решті
позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року змінено постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 18
листопада 2011 року. Абзац третій
резолютивної частини постанови
викладено в наступній редакції:
«Стягнути з Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Донецькій
області на користь ОСОБА_2 вихідну
допомогу в розмірі 145 692 грн. за рахунок
коштів Державного бюджету України,
виділених для виплати вихідної
допомоги суддям». В іншій частині
постанову суду залишено без змін.

Територіальне управління Державної
судової адміністрації України в
Донецькій області подало касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права просить, рішення суду
апеляційної інстанцій скасувати.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судового
рішення.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що ОСОБА_2 працювала у
Гірницькому районному суді м. Макіївки
на посаді судді та згідно наказу №67-4к
від 31.12.2010 була звільнена із займаної
посади 31.12.2010, у зв'язку з виходом у
відставку. Пункт четвертий цього
наказу викладено в такій редакції:
"Планово-фінансовому відділу
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Донецькій області виплатити судді у
відставці Гірницького районного суду
м. Макіївки ОСОБА_2 у розмірі 27 (двадцять
сім) місячних заробітних плат за кожний
відпрацьований рік на посаді судді,
стаж якої складає 27 (двадцять сім) років
6 місяців 4 дні.

Відповідно до частини третьої статті 43
Закону України "Про статус суддів",
чинної на час виникнення спірних
правовідносин, встановлено, що судді,
який пішов у відставку, виплачується
вихідна допомога без сплати податку у
розмірі місячного заробітку за
останньою посадою за кожен повний рік
роботи на посаді судді, але не менше
шестимісячного заробітку.

Згідно з підпунктом 4.3.1 пункту 4.3 статті
4 Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб" до складу загального
місячного або річного
оподатковуваного доходу платника
податку не включаються такі доходи (що
не підлягають відображенню в його
річній податковій декларації) сума
державної матеріальної та соціальної
допомоги у вигляді адресних виплат
коштів та надання соціальних послуг
відповідно до закону, житлових та інших
субсидій або дотацій, компенсацій
(включаючи допомогу по вагітності та
пологах), винагород та страхових
виплат, які отримуються платником
податку відповідно з бюджетів та
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
згідно із законом.

Оскільки вихідна допомога судді, який
пішов у відставку, має разовий характер
та відноситься до державної
матеріальної допомоги, утримання з
позивача прибуткового податку в
розмірі є неправомірним та суперечить
положенням закону.

Крім цього, у рішенні Конституційного
Суду України від 18 червня 2007 року
№4-рп/2007 (справа про гарантії
незалежності суддів) зазначено:
"Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами. У рішеннях
Конституційного Суду України
підкреслюється, що пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається (рішення Конституційного
Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99,
від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17
березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004
року №20-рп/2004)".

У правовідносинах щодо оподаткування
вихідної допомоги судді, який пішов у
відставку, з огляду на вказану правову
позицію Конституційного Суду України,
спеціальною нормою є положення статті
43 Закон України "Про статус суддів", яка
виключає можливість оподаткування
вихідної допомоги.

Згідно частини 1 статті 142 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI
фінансування всіх судів в Україні
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Відповідно до частини 2 статті 142
зазначеного Закону функції головного
розпорядника коштів Державного
бюджету України щодо фінансового
забезпечення діяльності судів
здійснюють, зокрема, Державна судова
адміністрація України - щодо
фінансового забезпечення діяльності
всіх інших судів загальної юрисдикції,
діяльності Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України, органів
суддівського самоврядування,
Національної школи суддів України та
Державної судової адміністрації.

Згідно частини 1 статті 148 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» територіальні управління
Державної судової адміністрації
України є територіальними органами
Державної судової адміністрації
України.

З огляду на вказані положення діючого
законодавства, а також виходячи з того,
що вихідна допомога позивачу
нарахована, але не виплачена саме
Територіальним управлінням Державної
судової адміністрації України в
Донецькій області, колегія суддів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, що вказана
вихідна допомога підлягає стягненню з
останнього за рахунок коштів
Державного бюджету України, виділених
для виплати вихідної допомоги суддям.

Враховуючи викладене колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
обґрунтованість задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 в частині щодо стягнення
з Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Донецькій області на її
користь вихідної допомоги при виході у
відставку без утримання податку з
доходів фізичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Донецькій
області залишити без задоволення, а
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року та постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 18
листопада 2011 року змінену рішенням
суду апеляційної інстанції у справі за
позовом ОСОБА_2 до Гірницького
районного суду м. Макіївки, Державної
судової адміністрації України,
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Донецькій області, третя особа:
Державна податкова служба України
про визнання бездіяльності
протиправною - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній