Справа № 805/17434/13-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 р.
Справа №805/17434/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 25
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Зінченка О.В.,

при секретарі судового засідання Усові
Д.В.,

з участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
про скасування постанови про
накладення штрафних санкцій № 209 р від
11 листопада 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року фізична
особа-підприємць ОСОБА_2 (далі - позивач,
ФО-П ОСОБА_2) звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Донецькій області (далі - відповідач,
Інспекція з питань захисту прав
споживачів) про визнання дій
незаконними та скасування постанови
про накладення штрафних санкцій № 209 р
від 11 листопада 2013 року.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 07 листопада 2013 року
головними спеціалістами відділу
ринкового нагляду Флігельман Діаною
Олександрівною та Багатюк Іриною
Василівною проведена планова
перевірка характеристик продукції у
відділі магазину ЦУМ, розміщеного за
адресою: 86118, Донецька область, м.
Донецьк, вул. Артема, 34, за результатами
якої складено акт перевірки
характеристик продукції № 02/239 від 08
листопада 2013 року, протокол № 02/211 П від
08 листопада 2013 року та постанова про
накладення штрафних санкцій № 209 р від
11 листопада 2013 року.

Позивач зазначив, що з вищенаведеною
постановою про накладення штрафних
санкцій не згоден, по-перше: згідно
пункту 1.4 Порядку проведення перевірок
у суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, затвердженого Міністерством
економічного розвитку та торгівлі
України № 310 від 07 березня 2012 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України за № 743/21056 від 11 травня
2012 року зазначається, що планові
перевірки суб'єктів господарювання
проводяться посадовими особами на
підставі квартального плану роботи
Держспоживінспекції України, її
територіальних органів з питань
захисту прав споживачів та в межах
відповідного переліку питань для
здійснення планових заходів, які
затверджуються в установленому
законодавством порядку. До того ж,
згідно пункту 2.8 вищезазначеного
Порядку проведення перевірок, посадові
особи повинні ознайомити суб'єкта
господарювання з підставою проведення
планової перевірки і надати йому копії
відповідного документа. В порушення
вищевикладеного, перевіряючими на час
проведення перевірки не було надано
для ознайомлення позивачу оригіналу
наказу та квартального плану на
проведення перевірки, а направлення
було лише копією. Також позивач додав,
що не згоден з виявленими відповідачем
порушеннями, оскільки відповідно до
пункту 14 Технічного регламенту
етикетування ламп побутового
використання стосовно ефективності
споживання електроенергії,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2008 року
№ 1144, виробник або його уповноважений
представник - резидент проводить
оцінку відповідності ламп - вимогам
зазначеного Технічного регламенту із
застосуванням модулів А або Аа, а
виробник, у свою чергу, зобов'язаний
оцінити характеристики лампи, які
відповідно до цього Технічного
регламенту є визначальними. Під час
оцінки інформації, яка міститься на
етикетці, потрібно враховувати всі
умови, передбачені для використання
ламп, а для ламп, застосування яких
можливе в кількох режимах, клас
ефективності споживання
електроенергії необхідно визначити в
усіх можливих режимах, передбачених
виробником для експлуатації. Отже,
позивач вказує, що виробник повинен
нанести на кожну етикетку в
передбаченому місці національний знак
відповідності, а відповідність ламп
вимогам зазначеного Технічного
регламенту має бути підтверджено
декларацією про відповідність,
складеною виробником, або його
уповноваженим представником за
відповідною формою. Позивач зазначає,
що саме виробник або його
уповноважений представник повинен
здійснювати належне застосування
знаків відповідності, отже, позивач
зауважує, що він є лише
розповсюджувачем і тому ця норма
Технічного регламенту не може
застосовуватись до нього, як до
виробника. З приводу викладеного,
позивач зазначає, що ним не були
порушені вимоги пункту 2 частини 3
статті 44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль харчової
продукції», що стало підставою для
звернення з адміністративним позовом
про визнання дій незаконними та
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій № 209 р від 11 листопада
2013 року. На підставі викладеного просив
адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 05 грудня 2013
року відкрите провадження по даній
адміністративній справі та призначено
її до судового розгляду.

У судовому засіданні представник
позивача надала заяву про уточнення
позовних вимог по даній
адміністративній справі, які прийняті
судом до розгляду, згідно якої позовні
вимоги визначила у наступній редакції:
скасувати постанову про накладення
штрафних санкцій № 209 р від 11 листопада
2013 року (арк. справи 51). Уточнені позовні
вимоги підтримала, та просила
задовольнити адміністративний позов у
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні 20 грудня 2013 року
заперечувала проти задоволення
позовних вимог, про що надала суду
письмові заперечення, я яких зазначила,
що на підставі плану перевірок з
ринкового нагляду на 4 квартал 2013 року,
наказу про проведення перевірки від 04
листопада 2013 року № 558 (далі - наказ),
направлення на проведення перевірки
від 04 листопада 2013 року № 02/236 (далі -
направлення), а також повідомлення від
19 вересня 2013 року № 02/180 Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області з 07 листопада 2013 року
по 08 листопада 2013 року проводилась
планова виїзна перевірка
характеристик продукції за адресою:
вул. Артема, 34, м. Донецьк, за
результатами якої складено акт від 08
листопада 2013 року № 02/239, та протокол
від 08 листопада 2013 року № 02/211П.
Відповідно до пункту 1.3 Порядку
проведення перевірок у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якості продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг
зазначається, що дія наведеного
Порядку не поширюється на відносини,
пов'язані із здійсненням державного
ринкового нагляду і контролю
нехарчової продукції. Відповідно до
частини 5 статті 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» перед початком здійснення
заходу посадові особи органу ринкового
нагляду зобов'язані пред'явити
керівнику суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі посвідчення
(направлення) на проведення перевірки,
а також надати суб'єкту господарювання
копію такого направлення, отже на
виконання зазначеного Закону
відповідачем перед початком перевірки
було надано позивачу копію направлення
на проведення перевірки, про що
свідчить його особистий підпис та
запис на оригіналі згаданого
Направлення. Таким чином відповідач
вказує, що ним були дотримані усі
основні принципи та порядок здійснення
ринкового нагляду у сфері
господарської діяльності. Також,
відповідно до Технічного регламенту
етикетування ламп побутового
використання стосовно ефективності
споживання електроенергії,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2008 року
№ 1144, виробник наносить на кожну
етикетку в передбаченому місці
національний знак відповідності, а
розміщення на ринку лампи без
нанесення на етикетці національного
знака відповідності забороняється, у
разі неналежного нанесення
національного знака відповідності на
етикетку лампи необхідно вжити певні
заходи для обмеження або заборони для
розміщення такої продукції на ринку
або вилучення її з ринку. Також
відповідач звернув увагу, що
відповідно до статті 1 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»
неналежне застосування Національного
знака відповідності являє собою
порушення правил застосування і
нанесення Національного знака
відповідності, встановлених Законами
України та виданих відповідно до них
інших нормативно-правових актів, у тому
числі технічних регламентів.
Відповідно до статті 44 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції» про
вчинення порушень, зазначених у цій
статті посадовими особами органів
ринкового нагляду, що виявили
правопорушення складається протокол,
який разом із поясненнями керівника,
іншої відповідальної посадової особи
та документами, що стосуються справи,
передається посадовим особам,
уповноваженим розглядати ці справи.
Відповідач зауважує, що у порушення
позивачем пункту 2 частини 3 статті 44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції» саме до позивача було
застосовано штрафну санкцію за
розповсюдження продукції, щодо якої
неналежно застосовано національний
знак відповідності, а не як до її
виробника. З урахуванням
вищевикладеного, просила відмовити у
задоволенні адміністративного позову
у повному обсязі (арк. справи 33-35).

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач, фізична особа - підприємць
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) зареєстрований як фізична
особа-підприємець 09 грудня 2003 року, про
що державним реєстратором внесено
запис до єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб-підприємців
за № 2 006740, що підтверджується
відомостями з Єдиного державного
реєстру (арк. справи 68-70).

Відповідач - Інспекція з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області, у
даних правовідносинах є суб'єктом
владних повноважень, який реалізує
надані повноваження, згідно Закону
України «Про захист прав споживачів»
та Положення про Державну інспекцію
України з питань захисту прав
споживачів, затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
№ 465/2011.

Пунктом 3 частини 1 статті 26 Закону
України «Про захист прав споживачів»
передбачено, що спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право
відбирати у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, зразки
товарів, сировини, матеріалів,
напівфабрикатів, комплектуючих
виробів для перевірки їх якості на
місці або проведення незалежної
експертизи у відповідних лабораторіях
та інших установах, акредитованих на
право проведення таких робіт згідно із
законодавством, з оплатою вартості
зразків і проведених досліджень
(експертизи) за рахунок коштів
державного бюджету. У разі
встановлення за результатами
проведених досліджень (експертизи)
факту реалізації продукції неналежної
якості та/або фальсифікованої суб'єкт
господарювання, що перевірявся,
відшкодовує здійснені за це витрати.
Кошти відшкодовування витрат
зараховуються до державного бюджету.
Порядок відбору таких зразків
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V
(далі за текстом - Закон № 877-V) державний
нагляд (контроль) - діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Зазначеною статтею передбачено, що
заходи державного нагляду (контролю) -
планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Згідно зі статтею 5 Закону № 877-V планові
заходи здійснюються відповідно до
річних або квартальних планів, які
затверджуються органом державного
нагляду (контролю) до 1 грудня року, що
передує плановому, або до 25 числа
останнього місяця кварталу, що передує
плановому.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами адміністративної справи,
головними спеціалістами відділу
ринкового нагляду Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області Багатюк Іриною Василівною та
Флігельман Діаною Олександрівною на
підставі Плану перевірок з ринкового
нагляду на підставі плану роботи на
четвертий квартал 2013 року (арк. справи
36-38), наказу від 04 листопада 2013 року № 558
про проведення перевірки (арк. справи 42)
та направлення на проведення перевірки
від 04 листопада 2013 року № 02/236 (арк.
справи 39), а також повідомлення про
проведення перевірки від 19 вересня 2013
року № 02/180 (арк. справи 41), проводилась
планова виїзна перевірка
характеристик продукції у присутності
суб'єкта господарювання - ОСОБА_2 у
відділі магазину ЦУМ, розміщеного за
адресою: вул. Артема, 34, м. Донецьк, за
результатами якої складено акт
перевірки характеристик продукції від
08 листопада 2013 року № 02/239, протокол про
виявлене порушення вимог статті 44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції» від 08 листопада 2013 року №
02/211П (арк. справи 6, 10-13).

Відповідно до згаданого акту від 08
листопада 2013 року № 02/239 перевірені на
предмет безпеки електронного та
електричного обладнання наступний
товар (товар готовий до реалізації):

- лампа електрична розжарювання
ELECTRUM матова 60 watt Е 27, країна виробник
В'єтнам, представник в Україні:
«Нікея-ЛТД», 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36Б,
дата виготовлення 2013 рік; торгової
марки ELECTRUM, артикул (модель) А-IC-0386;

- лампа електрична розжарювання
ELECTRUM прозора 60 watt Е 14, країна виробник
В'єтнам, представник в Україні:
«Нікея-ЛТД», 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36Б,
дата виготовлення 2013 рік; торгової
марки ELECTRUM, артикул (модель) А-IC-0015;

- лампа електрична розжарювання
ELECTRUM матова 60 watt Е 14, країна виробник
В'єтнам, представник в Україні:
«Нікея-ЛТД», 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36Б,
дата виготовлення 2013 рік; торгової
марки ELECTRUM, артикул (модель) А-IW-0389;

- лампа електрична розжарювання
ELECTRUM матова 40 watt Е 27, країна виробник
В'єтнам, представник в Україні:
«Нікея-ЛТД», 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36Б,
дата виготовлення 2013 рік; торгової
марки ELECTRUM, артикул (модель) А-IC-0385;

- лампа електрична розжарювання
PHILIPS ВХS 40 watt Е 14, країна виробник:
Пальща, імпортер: ТОВ «Філіпс Україна»,
юридична адреса: 01042, Україна, м. Київ,
вул. Патриса Лумумби, 4/6; фактична
адреса: 03038, Україна, вул. М. Грінченко, 4,
дата виготовлення: 2013 рік; торгової
марки PHILIPS;

- лампа електрична розжарювання
торгової марки PHILIPS В35, 60 watt Е 14, країна
виробник: Польща, імпортер: ТОВ «Філіпс
Україна», юридична адреса: 01042, Україна,
м. Київ, вул. Патриса Лумумби, 4/6;
фактична адреса: 03038, Україна, вул. М.
Грінченко, 4, дата виготовлення: 2013 рік.
(арк. справи 11).

Як вбачається з наведеного акту
перевірки від 08 листопада 2013 року № 02/239
відповідачем встановлені порушення
пунктів 14, 17 Технічного регламенту
етикетування ламп побутового
використання стосовно ефективності
споживання електроенергії,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2008 року
№ 1144, зокрема перевіркою встановлено
факт розповсюдження ламп електричних
(товар готовий до реалізації), перелік
яких вказувався вище з нанесеним на їх
пакуванні Національним знаком
відповідності не у передбаченому місці
(не на етикетці), та Додатку 1 до
Технічного регламенту етикетування
ламп побутового використання стосовно
ефективності споживання
електроенергії, який містить вимоги до
етикетки щодо розміщення знаку
відповідності (арк. справи 10-13).

11 листопада 2013 року начальником
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області
Левчуком Л.Р., за результатами розгляду
акту перевірки від 08 листопада 2013 року
№ 02/239 у відношенні фізичної
особи-підприємеця ОСОБА_2 винесена
постанова про накладення штрафних
санкцій № 209 р за порушення вимог
пункту 2 частини 3 статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» щодо
якої неналежно застосовано
Національний знак відповідності (крім
нанесення Національного знаку
відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів), згідно якої застосовано
штраф у розмірі 150 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян у сумі 2 550,00
грн. (арк. справи 49).

Позивач, не погодившись із вказаною
постановою про накладення штрафних
санкцій № 209 р на суму 2 550,00 грн.
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Донецькій області про скасування
зазначеної постанови.

Прийнята відповідачем постанова є
правовим актом індивідуальної дії,
правомірність винесення якої
здійснюється за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Обов'язок суду вирішувати спори на
підставі Конституції України
закріплений положеннями принципу
законності викладеного у пункті 1
частини 1 статті 9 КАС України.

Між сторонами відсутній спір стосовно
наявності на продукції, яка
реалізувалася позивачем,
Національного знаку відповідності.
Спірною обставиною у справі є
обґрунтованість висновків відповідача
стосовно порушення позивачем вимог
пункту 2 частини 3 статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» в
частині неналежно застосованого
Національного знаку відповідності на
продукції, яка ним реалізовувалась, та,
як наслідок, обґрунтованість прийняття
відповідачем постанови про накладення
штрафних санкцій № 209 р на суму 2 550,00
грн. З приводу цього суд зазначає
наступне.

Правові та організаційні засади
здійснення державного ринкового
нагляду і контролю нехарчової
продукції визначені Законом України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції».

За приписами статті 24 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції» органи
ринкового нагляду проводять планові та
позапланові перевірки характеристик
продукції у її розповсюджувачів. Під
час проведення планової перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувачів на початковому етапі
перевірки об'єктами перевірки є: а)
наявність на продукції Національного
знака відповідності (у тому числі
ідентифікаційного коду призначеного
органу з оцінки відповідності), якщо
його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, та
додержання правил застосування і
нанесення Національного знака
відповідності; б) наявність
супровідної документації, яка має
додаватися до відповідної продукції
(зокрема інструкція з користування
продукцією), етикетки, маркування,
інших позначок, якщо це встановлено
нормативно-правовими актами (у тому
числі технічними регламентами), та їх
відповідність встановленим вимогам; в)
наявність декларації про
відповідність, якщо згідно з технічним
регламентом на відповідний вид
продукції продукція при її
розповсюдженні має супроводжуватися
такою декларацією; 2) на наступних
етапах перевірки можуть бути
проведені: а) обстеження зразків
відповідної продукції та
ідентифікація виробника продукції; б)
відбір та експертиза (випробування)
зразків продукції (у разі якщо є
підстави вважати, що продукція є
небезпечною, становить ризик та/або не
відповідає встановленим вимогам).

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
суб'єкти господарювання за порушення
цього Закону несуть згідно з законами
України цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність.

Пунктом 2 частини 3 статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
передбачено, що до розповсюджувача
застосовуються штрафні санкції у разі:
розповсюдження продукції, щодо якої
неналежне застосовано Національний
знак відповідності (крім нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів), - у розмірі від
сімдесяти п'яти до ста п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від ста до
двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Водночас, у статті 1 згаданого Закону
визначається, що Національний знак
відповідності - знак, що засвідчує
відповідність позначеної ним
продукції вимогам технічних
регламентів, які на неї поширюються;
неналежне застосування Національного
знака відповідності - порушення правил
застосування і нанесення
Національного знака відповідності,
встановлених законами України, та
виданих відповідно до них інших
нормативно-правових актів, у тому числі
технічних регламентів.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2008 року № 1144 затверджено
Технічний регламент етикетування ламп
побутового використання стосовно
ефективності споживання
електроенергії (далі - Технічний
регламент), який визначає загальні
вимоги до етикетування ламп побутового
використання стосовно ефективності
споживання електроенергії та
проведення процедури оцінки
відповідності ламп таким вимогам.

Відповідно до пункту 9 Технічного
регламенту щодо інформації про
ефективність споживання
електроенергії визначено, що етикетка
має бути надрукована або прикріплена
на зовнішньому боці індивідуальної
упаковки лампи, та ніщо не повинно
закривати або зменшувати її
видимість.

Пунктом 14 зазначеного Технічного
регламенту встановлено, що виробник
наносить на кожну етикетку в
передбаченому місці національний знак
відповідності. Відповідність ламп
вимогам цього Технічного регламенту
має бути підтверджено декларацією про
відповідність, складеною виробником
або його уповноваженим представником
за формою згідно з додатком 2.

Виробник або його уповноважений
представник зобов'язаний: зберігати
копію декларації про відповідність
разом з технічною документацією
протягом не менш як трьох років після
останнього випуску конкретного типу
лампи і надавати їх на вимогу
центральних органів виконавчої влади,
на які покладено функції з технічного
регулювання та нагляду; вжити всіх
необхідних заходів для гарантування
розміщення на ринку ламп, які
відповідають технічній документації і
цьому Технічному регламенту.

Розміщення на ринку лампи без
нанесення на етикетці національного
знака відповідності забороняється.
Нанесення на етикетку будь-якого знака,
схожого за формою на національний знак
відповідності, забороняється. У разі
неналежного нанесення національного
знака відповідності на етикетку лампи
необхідно вжити заходів для обмеження
або заборони розміщення такої
продукції на ринку або вилучення її з
ринку відповідно до законодавства
України (пункт 17 Технічного
регламенту).

З огляду на вищенаведені норми
Технічного регламенту, обов'язок
нанесення на кожну етикетку в
передбаченому місці національного
знаку відповідності покладено на
виробника, а відповідність ламп
вимогам Технічного регламенту
підтверджується декларацією про
відповідність, складеною виробником,
або його уповноваженим представником
за відповідною формою.

Відповідно до частини 4 статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Позивачем у судовому засіданні надано
суду на реалізовану ним продукцію -
лампи розжарювання: Декларацію про
відповідність вимогам Технічного
регламенту безпеки низьковольтного
електричного обладнання від 23 січня 2012
року (арк. справи 61), складену
виробником - Товариством з обмеженою
відповідальністю «Філіпс Україна» за
встановленою цим Технічним
регламентом формою, визначеною в
додатку 2 до Технічного регламенту, що
зареєстрована в ДП
«Полтавастандартметрологія» за
реєстраційним № UA.023.D.000-18-12 від 23 січня
2012 року і з терміном дії до 22 січня 2017
року, а також сертифікат відповідності
серії НОМЕР_2, що зареєстрований в
Реєстрі органу оцінки відповідності за
№UA.TR.061.000142-13, на лампи розжарювання
«ELEKTRUM», з терміном дії з 18 лютого 2013
року до18 лютого 2014 року (арк. справи 60).

Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач на пропозицію суду будь-які
докази стосовно складення всупереч
вимогам Технічного регламенту
вищенаведених Декларації про
відповідність та сертифікату
відповідності не надав, а судом такі
обставини не встановлені.

Разом із цим, відповідачем не надано
суду копій етикеток ламп електричних
розжарювання, які реалізовувалися
позивачем та були предметом перевірки,
які б надавали можливість шляхом
візуального огляду встановити
неналежне застосування на таких
етикетках Національного знаку
відповідності.

Відповідно до статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що відповідачем не
доведено правомірність винесення
спірної постанови про накладення
штрафних санкцій від 11 листопада 2013
року № 209-р в сумі 2 550,00 грн., у зв'язку із
з чим остання підлягає скасуванню.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов
ОСОБА_2 до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
про скасування постанови про
накладення штрафних санкцій № 209 р від
11 листопада 2013 року є обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області про скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій № 209 р від 11 листопада 2013 року, -
задовольнити повністю.

Скасувати постанову Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області про накладення штрафних
санкцій № 209 р від 11 листопада 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
адреса: АДРЕСА_1) витрати по сплаті
судового збору у розмірі 240,88 грн. (
двісті сорок грн. 88 коп.).

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частини 16 січня 2014 року.

Повний текст постанови складений 20
січня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зінченко О.В.