Справа № 2а-9585/11/2670
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року м. Київ
К/800/39551/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Калашнікової О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу державної
акціонерної компанії «Хліб України»

на постанову окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 серпня 2011 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року

у справі №2а-9585/11/2670

за позовом державної акціонерної
компанії «Хліб України»

до Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі
міста Києва

про визнання дій
протиправними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2011 року державна акціонерна
компанія «Хліб України» (далі по тексту
ДАК «Хліб України») звернулась до суду
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі
міста Києва (далі по тексту Пенсійний
фонд), яким просила визнати
протиправними дії відповідача та
скасувати його рішення №1402 від 17.06.2011
року про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом пенсійного фонду.

Постановою окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 серпня 2011 року у справі №2а-9585/11/2670,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2013 року у зазначеній
справі, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
окружний та апеляційний
адміністративні суди виходили з
недоведеності позивачем своїх вимог,
оскільки ДАК «Хліб України» не
виконано обов'язок, передбачений
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в частині своєчасної
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому приймаючи
оскаржуване рішення Пенсійний фонд
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ДАК «Хліб
України» звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
права, просить скасувати наведені вище
судові рішенні, справу направити на
новий розгляд до окружного
адміністративного суду міста Києва.

Пенсійний фонд подав до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошував на відповідність
судових рішень обставинам справи та
вимогам законодавства України.
Відповідач просив залишити касаційну
скаргу без задоволення, судові рішення
- без змін.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права і наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно даних карток
особового рахунку ДАК «Хліб України»
станом на 17.06.2011 року за останньою
обліковується сума штрафних санкцій в
розмірі 194 590,91 грн.

Рішенням Пенсійного фонду №1402 від
17.06.2011 року до позивача застосовані
фінансові санкції, нараховані штраф в
розмірі 135 002,74 грн. та пеня в розмірі 59
588,17 грн.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

Пунктом 4 частини дев'ятої статті 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка діяла до 01.01.2011 року,
було передбачено, що за донарахування
територіальним органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків
накладається штраф у розмірі п'яти
відсотків зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховано ці суми. Із набранням
чинності Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» наведена вище
норма матеріального права була
скасована (підпункт «й» пункту 12
Прикінцевих та перехідних положень
зазначеного Закону).

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених до 01.01.2011 року, в тому числі
страхових внесків, строк сплати яких на
01.01.2011 року не настав, здійснюється
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
відповідно до законодавства, що діяло
на момент виникнення такої
заборгованості або застосування
штрафних санкцій.

За порушення, вчинені до 01.01.2011 року,
органи Пенсійного фонду застосовують
фінансові санкції, передбачені
законами, що діяли на момент вчинення
порушення, у тому числі фінансові
санкції, встановлені п.2 ч.9 ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду.

З урахування вищенаведених норм,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з правовою позицією судів
попередніх інстанцій і наголошує, що у
спірних правовідносинах позивачем не
доведено протиправності прийняття
Пенсійним фондом рішення №1402 від 17.06.2011
року.

Аналогічна правова позиція висловлена
в постановах Верховного Суду України
від 19 лютого 2013 року у справі № 21-432а12,
від 26 березня 2013 року у справі №21-71а13 та
від 15 жовтня 2013 року у справі №21-318а13.

Вищий адміністративний суд України
вважає, що судами правозастосування
відбулось із дотримання норм діючого
законодавства та з повним, достовірним,
неупередженим та об'єктивним
з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваних судових рішеннях, вони
ґрунтуються на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу державної
акціонерної компанії «Хліб України» -
відхилити.

Постанову окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 серпня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року у справі №2а-9585/11/2670 - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: