Справа № 2а-6632/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Справа № 141348/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 24.01.2012р.
у адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Тисменицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про стягнення та перерахунок
виплат,-

В С Т А Н О
В И Л А:

31.10.2011р. позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила зобов»язати відповідача
нарахувати та виплатити недоплачену
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з серпня 2007р. по листопад 2011р.

Постановою Тисменицького районного
суду Івано-Франківської області від
24.01.2012р. в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржила позивач, яка покликаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задоволити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, колегія суддів
приходить до переконання, що подана
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є матір'ю малолітніх ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н. та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н.; належить до
незастрахованих осіб, перебувала у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
знаходилась на обліку у відповідача.

Відповідно до довідки управління праці
та соціального захисту населення
Тисменицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області позивачу за спірний період
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачувалася в розмірі передбаченому
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім»ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень, відповідно до ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України №107-VI від 28
грудня 2007 «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХII від 21 листопада 1992 року, дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 року були внесені
відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та
Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до
статті 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХII від 21
листопада 1992 року його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України № 107-VI від 28 грудня 2007
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» в тому
числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI
щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року ,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» № 2811-ХII від 21 листопада 1992 року.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХII від 21 листопада 1992 року (пункт 1).
Новий акт уряду на виконання статті 45
Закону № 2154-VI, тобто на виконання
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року
не приймався.

Таким чином, позовні вимоги позивача
про зобов»язання здійснити
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. до трьох років
підлягають задоволенню за період з
01.05.2011р. по 27 листопада 2011 року.

Щодо вимоги позивачки про стягнення
конкретної суми грошової допомоги, то
нарахування її належить до компетенції
відповідача.

Згідно до ст.202 КАС України - підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є, зокрема,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, 205, 207,
254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А
Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Тисменицького районного
суду Івано-Франківської області від
24.01.2012р. - скасувати та прийняти нову,
якою позов ОСОБА_1 - задоволити
частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Тисменицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області - неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Тисменицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області здійснити ОСОБА_1 перерахунок
та виплату грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. за період з 01.05.2011року
до 27 листопада 2011 року, відповідно до
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», з
врахуванням виплачених сум

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з державного бюджету в
користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. сплаченого
судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
М.П.Кушнерик

Судді
О.І.Мікула

А.Р.Курилець