Справа № 826/20761/13-а
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва в складі головуючого судді
Качура І.А., розглянувши у порядку
скороченого провадження позовну заяву
Державної податкової служби інспекція
у Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.
Державна податкова інспекція у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулась до суду з адміністративним
позовом про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1.
Окружним адміністративним судом міста
Києва відкрито скорочене провадження у
справі на підставі статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), відповідача
зобов'язано у строк до 23.01.2014р. або у
десятиденний строк з дня одержання
ухвали подати заперечення на позов або
заяву про визнання позову через
канцелярію суду.
Поштове відправлення з ухвалою про
відкриття скороченого провадження у
справі, надіслане відповідачу на
адресу, яка зазначена у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.
Відповідно до абзацу другого частини
третьої статті 167 КАС України судове
рішення вважається врученим, у тому
числі у разі повернення поштового
відправлення, яке не вручено адресату з
незалежних від суду причин, та у разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за адресою, повідомленою цими
особами суду, або за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, чи для фізичних осіб,
які не мають статусу підприємців, за
адресою їх місця проживання чи місця
перебування, яка зареєстрована у
встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене та беручи до
уваги те, що поштове відправлення
надсилалось на адресу відповідача -
фізичної особи-підприємця, яка наявна у
матеріалах справи, ухвала про
відкриття скороченого провадження в
адміністративній справі вважається
врученою відповідачу.

Оскільки відповідачем не подано
заперечення на позов, судом на підставі
частин третьої, п'ятої статті 183-2 КАС
України здійснено розгляд справи за
наявними матеріалами.

Розглянувши адміністративний позов,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено таке.

Матеріалами справи встановлено, що
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(НОМЕР_1) знаходиться на обліку в
Державній податковій інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві.

Відповідач з 1 квартал2006-2012 року не
подає до ДПІ у Деснянському районі м.
Києва ДПС податкові декларації,
документи фінансової звітності згідно
з вимогами законодавства, що
підтверджується Актом перевірки від
26,06.2013 № 546/26-52-17-03-144 та довідкою про
неподання звітності від 25.06.2013 №
192/26-52-17-03-41.

Заборгованість перед бюджетом у
Відповідача відсутня, що
підтверджується довідкою від 26.06.2013р.
№ 288/9/26-52-17-03-41.

Згідно з п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу
України (далі за текстом - ПКУ)
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Пп. 16.1.2, 16.1.3 п. 16.1. ст. 16 ПКУ передбачено,
що платник податків зобов'язаний вести
в установленому порядку облік доходів
і витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів; подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Відповідно до п. 49.2. ст. 49 ПКУ, платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Господарського
кодексу України (далі за текстом - ГКУ),
припинення діяльності суб'єкта
господарювання здійснюється шляхом
його реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації -
за рішенням власника (власників) чи
уповноважених ним органів, за рішенням
інших осіб - засновників суб'єкта
господарювання чи їх правонаступників,
а у випадках, передбачених законами, -
за рішенням суду.

Згідно з ст. 235 ГКУ передбачено, що за
порушення господарських зобов'язань до
суб'єктів господарювання та інших
учасників господарських відносин
можуть застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку.

Відповідно до ст. 238 ГКУ, за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративного-господарські
санкції, тобто заходи майнового
характеру, спрямовані на припинення
правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Статтею 239 ГКУ передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування відповідно до своїх
повноважень та у порядку,
встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання
адміністративно-господарські санкції,
однією з яких є скасування державної
реєстрації та ліквідація суб'єкта
господарювання.

Згідно ст. 247 ГКУ, у разі здійснення
суб'єктом господарювання діяльності,
що суперечить закону чи установчим
документам, до нього може бути
застосовано
адміністративно-господарську санкцію
у вигляді скасування державної
реєстрації цього суб'єкта та його
ліквідації.

Відповідно до пп. 20.1.37 п.20.1
ст.20,контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо припинення
юридичної особи та припинення фізичною
особою - підприємцем підприємницької
діяльності та/або про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів суб'єктів господарювання.

П. 67.2. ст. 67 ПКУ передбачено, що
контролюючі органи в установленому
законом порядку мають право звертатися
до суду про винесення судового рішення
щодо припинення юридичних осіб або
підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємці.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року
№ 755-ІV (далі за текстом - Закон №755)
підставами для постановлення судового
рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця є: визнання фізичної
особи - підприємця банкрутом;
провадження нею підприємницької
діяльності, що заборонена законом;
неподання протягом року органам
доходів і зборів податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону;
наявність в Єдиному державному реєстрі
запису про відсутність фізичної особи -
підприємця за зазначеним місцем
проживання.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 256
КАС України негайно виконуються
постанови суду, прийняті в порядку
скороченого провадження.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 183-2, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(НОМЕР_1).

Зобов'язати державного реєстратора
вчинити дії, передбачені Законом
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" щодо припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця за судовим рішенням,
що не пов'язано з банкрутством фізичної
особи-підприємця.

Постанову суду виконати негайно.

Постанова суду першої інстанції,
ухвалена за правилами скороченого
провадження може бути оскаржена до
апеляційного суду в порядку та строки,
встановлені статтями 185-187, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
сторонами, а також іншими особами, якщо
суд вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки шляхом
подання через суд першої інстанції
апеляційної скарги з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови.

Суддя
І.А. Качур