Справа № 587/2244/13-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р.Справа № 587/2244/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Сумському районі Сумської
області на постанову Сумського
районного суду Сумської області від
03.12.2013р. по справі № 587/2244/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Сумському районі Сумської
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 ( далі -
позивач) звернувся до суду з даним
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Сумському районі ( далі - відповідач) в
якому просив визнати протиправними дії
УПФУ в Сумському районі стосовно
відмови у призначенні йому пенсії на
пільгових умовах, зарахувати до
трудового стажу роботи в шкідливих
умовах період з 23.01.2003 по 31.08.2007 роках та
зобов'язати УПФУ призначити йому
пенсію на пільгових умовах з 30 травня
2012 року.

Постановою Сумського районного суд у
Сумської області від 03.12.2013 р.
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено.

Визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в Сумському
районі стосовно відмови у призначенні
ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Сумському районі
зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1,
який дає йому право на призначення
пенсії на пільгових умовах за період з
23 січня 2003 року по 31 серпня 2007 року.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Сумському районі
призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових
умовах відповідно до ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
30 травня 2013 року

Стягнено з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 34 грн. 41 коп.
сплаченого ним судового збору.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального і процесуального права,
а саме: пункту «б» статті 13, п. 2 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення в межах
апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу згідно ч.4 ст. 196 КАС України та п.2
ч.1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, вивчивши
матеріали справи, дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
доказаним є факт, що в період з 23.01.2003 по
31.08.2007 роках ОСОБА_1 працював
електрогазозварником, зайнятим
різанням та ручним зварюванням ВАТ
«Інтернафтогазбуд» і ця робота входить
до Списку № 2 виробництв зі шкідливими
умовами праці. Таким чином, судом
першої інстанції зроблено висновок, що
вимоги ОСОБА_1 щодо неправомірності дій
УПФУ в Сумському районі, а також щодо
зарахування періоду роботи 23.01.2003 по
31.08.2007 роках до пільгового стажу,
підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач з 23.01.2003 по 31.08.2007
роках працював повний робочий день
електрогазозварником, зайнятим
різанням та ручним зварюванням, у ВАТ
«Інтернафтогазбуд». Це стверджується
довідкою про підтвердження наявності
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, щ підписана
директором ВАТ «Інтернафтогазбуд» (а.с.
6)..

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач виконував роботу на протязі
зазначеного часу, відноситься до робіт
зі шкідливими і важкими умовами праці
по списку № 2, а тому відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», він має право на
пільгові умови виходу на пенсію. Його
загальний стаж роботи в шкідливих і
тяжких умовах становить 12 років 11
місяців 14 днів.

ОСОБА_1 народився 16.04.1958 року, а тому
станом на 16.04.2013 року він досяг віку 55
роки.

Також, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено у суді
апеляційної інстанції, що листом №
537703-21 від 27.08.2013 року йому було
відмовлено у призначенні пенсії на
пільгових умовах, оскільки, на думку
УПФУ пільговий стаж позивача складає 8
років 11 місяців 6 днів.

Колегія суддів зазначає, що пунктом «б»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991, № 1788-ХІІ
встановлено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам .

Порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка . Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Зазначеній нормі відповідає
пункт 1 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року N
637 відповідно до якого, основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Трудова книжка є основним документом
для підтвердження стажу роботи лише у
разі якщо в ній містяться всі
необхідні, правильні і точні записи про
стаж роботи, у тому числі і той, який дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах.

Пунктом 3 вказаного Порядку за
відсутності трудової книжки, а також у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до роз'яснення Міністерства
праці та соціальної політики України,
затвердженого наказом № 205 від 21.08.2000.
підприємству надано можливість своїм
наказом затверджувати графіки
атестації у повному обсязі та
використовувати санітарно-гігієнічні
дослідження факторів виробничого
середовища, отриманих під час
атестації протягом року після
закінчення терміну її дії, за
погодженням з відповідними державними
органами та представниками трудового
колективу.

За встановленими правилами атестація
робочих місць повинна проводитися
кожні 5 років.

Як вбачається з матеріалів справи,
УПФУ в Сумському районі не зарахувало в
пільговий стаж позивача період роботи
з 23.01.2003 по 31.08.2007 роках у зв'язку з
відсутністю атестації робочих місць
(атестація проведена відповідно до
наказів підприємства від 26.01.1999 р. та
22.01.2003 р.) (а.с. 29).

ВАТ «Інтернафтогазбуд» 26.01.1999 року та
22.01.2003 року була проведена атестація
робочих місць на підтвердження
шкідливих умов праці, що закріплено
наказом № 8 та 10 відповідно, в тому
числі була підтверджена робота з
шкідливими та важкими умовами праці
ОСОБА_1 - електрогазозварника,
зайнятого різанням та ручним
зварюванням - Список № 2 (а.с. 6, 28, 30,31).

Також, відповідно до матеріалів справи,
наступна атестація робочих місць була
проведена підприємством 02.08.2007 р., що
підтверджено протоколом засідання
атестаційної комісії № 2, і знову
робота ОСОБА_1 була визнана такою, що
являється шкідливою і важкою, що дає
право на пенсію на пільгових умовах,
(а.с. 31).

Таким чином, аналіз викладеного
свідчить, що атестація робочого місця
позивача підтвердила, що робота
електрогазозварника, зайнятого
різанням та ручним зварюванням входить
до списку № 2 з шкідливими і важкими
умовами праці станом на 02.08.2007 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийнят: (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано;обгрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії);безсторонньс
(неупереджено);добросовісно;розсудливо
;з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації;пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія);з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення;своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1
щодо неправомірності дій УПФУ в
Сумському районі, а також щодо
зарахування періоду роботи 23.01.2003 по
31.08.2007 роках до пільгового стажу,
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими з вище зазначених
підстав і висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що
при прийнятті рішення суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Сумському
районі Сумської області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського районного суду
Сумської області від 03.12.2013р. по справі
№ 587/2244/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О.
Калитка О.М.