Справа № 815/395/14
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/395/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
м. Одеса

09:28

Одеський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.;

за участі:

секретаря судового засідання -
Мураховської А.І.;

представника відповідача - Назаренко
О.П. (за довіреністю від 16.12.2011 року);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Болградському районі
Одеської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Болградському
районі Одеської області про стягнення
заборгованості у розмірі 520,74 грн., -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Болградському
районі Одеської області в якому просив
суд стягнути заборгованість, яка
сформувалась внаслідок не врахування
сум витрат на виплату пенсій
громадянам держав-учасників СНД та
членам їх сімей, які отримали каліцтво
в державах СНД і переїхали на постійне
місце проживання у Україну, у розмірі
520,74 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив наступне.

Управління Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
виплачувало пенсію громадянам
держав-учасників СНД та членам їх
сімей, які отримали каліцтво в державах
СНД і переїхали на постійне місце
проживання у Україну.

Під час підписання Актів звірки,
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Болградському
районі Одеської області не врахувало
суми 520,74 грн. витрат на виплату пенсій
громадянам держав-учасників СНД та
членам їх сімей, які отримали каліцтво
в державах СНД і переїхали на постійне
місце проживання у Україну, про що
свідчить таблиця розбіжностей.

Внаслідок не врахування сум витрат на
виплату пенсій громадянам
держав-учасників СНД та членам їх
сімей, які отримали каліцтво в державах
СНД і переїхали на постійне місце
проживання у Україну у Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Болградському
районі Одеської області виникла
заборгованість за листопад 2013 року у
розмірі 520,74 грн.

Позивач вважає, що нанесена
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Болградському
районі Одеської області
заборгованість по пільговим пенсіям
надає шкоду державі, що призводить до
виникнення заборгованості по
пенсійним виплатам, гарантованим
Конституцією України.

Позивач в судове засідання не з'явився.
Про дату, час та місце судового
засідання повідомлявся належним чином
та своєчасно (а.с.23-26). 20 січня 2014 року
через канцелярію суду надійшло
клопотання від представника позивача
про розгляд справи за відсутності
позивача та його представника (а.с.27).

Суд, з урахуванням думки представника
відповідача, відповідно до п.2 ч.1 ст.128
КАС України ухвалив розглянути дану
адміністративну справу за відсутністю
представника позивача за наявними
доказами в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши надані
письмові докази, перевіривши матеріали
справи, а також проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов належить
задовольнити. Свій висновок суд
вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі заяв про
призначення/перерахунок пенсії по
інвалідності (а.с.10-12), актів про
нещасний випадок на виробництві
(а.с.13-17) громадянам держав-учасників
СНД ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 призначено пенсію по
інвалідності.

Відповідно до акта щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за листопад 2013 року
відповідач має заборгованість перед
Управлінням Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
по фактичним виплатам пенсій
громадянам держав-учасників СНД та
членам їх сімей, які отримали каліцтво
в державах СНД і переїхали на постійне
місце проживання в Україну у розмірі
520,74 грн. (а.с.6)

Суд вважає, що наявні в матеріалах
справи докази підтверджують наявність
заборгованості у Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Болградському
районі Одеської області перед
Управлінням Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області.

Свій висновок суд обґрунтовує
наступним чином.

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п. 1 Положення «Про Пенсійний
фонд України», затвердженого Указом
Президента України № 121/2001 від 01.03.2001
року, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
що, зокрема, здійснює керівництво та
управління солідарною системою
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, провадить
збір, акумуляцію та облік страхових
внесків.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» іноземці та
особи без громадянства, які проживають
в Україні, мають право на пенсію
нарівні з громадянами України на
умовах, передбачених законодавством
або міждержавними угодами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.27 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в
Україні, пенсії призначаються по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання - незалежно від стажу
роботи.

Згідно з ч.2 ст.2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Відповідно до вищезазначеної статті
громадяни держав-учасників СНД та
члени їх сімей, які отримали каліцтво в
державах СНД і переїхали на постійне
місце проживання в Україну мають право
на отримання пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання на
території України.

Так, як вже встановлено вище, громадяни
держав-учасників СНД та члени їх сімей,
які отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 отримували пенсію по
інвалідності.

Суд встановив, що витрати на виплату
пенсій вищевказаним громадянам
понесло Управління Пенсійного фонду
України у Болградському районі
Одеської області, відповідно до
розрахунку сум заборгованості, що
знаходиться в матеріалах справи (а.с.7).

Відповідно до абз.2 п.5 ч.1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, регулюється Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим Постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 04.03.2003 року №5-4/4.

Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Відповідно до п.4 вищезазначеного
порядку відшкодуванню підлягають суми,
що виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згідно з п.5 порядку органи Пенсійного
фонду щомісяця, до 10 числа місяця,
наступного за звітним, на підставі
списку осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Суд встановив, що під час підписання
Акта звірки за листопад 2013 року
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Болградському
районі Одеської області не врахувало
суми 520,74 грн. витрат на виплату пенсій
громадянам держав-учасників СНД та
членам їх сімей, які отримали каліцтво
в державах СНД і переїхали на постійне
місце проживання у Україну.

Відповідно до п.7 порядку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі довідки про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Також, суд встановив, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України кошти у розмірі
520,74 грн. не перерахував Пенсійному
фонду України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач не
надав доказів, які б спростовували
позовні вимоги позивача, доказів
самостійної сплати заборгованості до
суду не надходили.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В ході розгляду справи позивач довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України:
«Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз».

Відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України
«Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI
Пенсійний фонд України та його органи
звільнені від сплати судового збору.

Оскільки суд по справі свідків не
залучав та не призначав проведення
судових експертиз, розподіл судових
витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.19
Конституції України, ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», ст.ст. 71, 94, 122, 128, 160-163 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити.

2. Стягнути з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Болградському
районі Одеської області на користь
Управління Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату пенсій у сумі 520
(п'ятсот двадцять),74 грн.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185,
частини першої-другої, четвертої
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, сторони які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
дану постанову повністю або частково
шляхом подання апеляційної скарги до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
адміністративний суд першої інстанції,
який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 28
січня 2014 року.

Суддя
О.Я. Бойко