Справа № 255/16320/13-а
Суддя: Алтухова О. С.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Алтухової О.С.,

секретар - Натеса О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Гришиної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України у Ворошиловському районі
м.Донецька про визнання незаконними
дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України у Ворошиловському районі
м.Донецька про визнання Постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2008
року, було зобов'язано відповідача
здійснити з 01.09.2008 року перерахунок
його пенсії по інвалідності відповідно
до ст..50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», із розрахунку шести
мінімальних пенсій за віком та 50%
мінімальної пенсії за віком, що
розраховується залежно від розміру
прожиткового мінімума для
непрацездатних осіб із послідуючим
перерахунком у відповідності до змін
діючого законодавства та встановлених
нових розмірів прожиткового мінімуму
для непрацездатних осіб.

Такий перерахунок був здійснений
відповідачем. Виплати пенсії
відповідно до вказаного судового
рішення в такому розмірі здійснювались
до листопада 2011 р. З листопада 2011 р.
відповідач припинив виконувати судове
рішення та почав виплачувати йому
пенсію в значно меншому розміру, що не
відповідає вимогам ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
чим порушив вимоги діючого закону та
його права. Вказує, що судове рішення,
яким відповідача було зобов'язано
здійснити йому перерахунок пенсії,
набрало законної сили та є обов'язковим
для виконання. Також посилається на
рішення Європейського суду з прав
людини від 20.06.2013 р. (справа Цибулько
проти України), яке також є обов'язковим
для застосування і яким відхилені
заперечення України, що Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на
2011рік» від 14.06.2011 р. та постанова КМУ №
745 від 06.07.2011 р. є підставою для
невиконання судового рішення, та
визначено, що відсутність асигнувань з
державного бюджету на виконання
судового рішення не є підставою для
невиконання судового рішення, що
свідчить про порушення Україною ст.1
Протоколу №1 до Конвенції, ч.1 ст. 6, ст.13
Конвенції.

Просить визнати незаконними дії
Управління Пенсійного Фонду України у
Ворошиловському районі м.Донецька про
припиненню виконання постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2008
року, справа № 2-а-17383/08 та зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України у
Ворошиловському районі м.Донецька
виконувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 21
жовтня 2008 року, справа № 2-а-17383/08 у
повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі,
просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала та просила
відмовити позивачу в задоволенні його
позовних вимог в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає позов таким,
що не підлягає задоволенню за
наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач має
статус особи, постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
йому встановлена 3 група інвалідності
і він знаходиться на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України у
Ворошиловському районі м.Донецька, яке
здійснює йому нарахування та виплату
пенсії по інвалідності .

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2008
року, зобов'язано здійснити з 01.09.2008
року перерахунок пенсії ОСОБА_1 по
інвалідності відповідно до ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», із розрахунку шести
мінімальних пенсій за віком та 50%
мінімальної пенсії за віком, що
розраховується залежно від розміру
прожиткового міні ума для
непрацездатних осіб із послідуючим
перерахунком у відповідності до змін
діючого законодавства та встановлених
нових розмірів прожиткового мінімуму
для непрацездатних осіб.

Судом встановлено і це не оспорюється
сторонами, що Управління Пенсійного
Фонду України у Ворошиловському районі
м.Донецька на підставі постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2008
року після набрання нею законної сили,
виконало дане судове рішення,
здійснивши перерахунок та виплату
пенсії у визначеному Законом та цим
рішенням розмірі.

З листопада 2011 року Управління
Пенсійного Фонду України у
Ворошиловському районі м.Донецька
припинило виплату позивачеві пенсії
відповідно до судового рішення.

Суд встановив, що в листопаді 2011 року
виплати пенсій особам, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
почали здійснюватись відповідно до
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» та постанови КМУ № 745
від 06.07.2011 р., а з 01.01.2012 р. і по теперішній
час - на підставі Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»,
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» та постанови КМУ №1210
від 23.11.2011 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 9 КАС
України, суд при вирішенні справи має
керуватися принципом законності,
відповідно до якого має перевіряти чи
діяли органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи лише на
підставі закону, в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Закон України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначає основні
положення по реалізації
конституційних прав громадян,
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, в частині
пенсійного забезпечення.

Так, відповідно до ст.49 вказаного
Закону пенсії особам, віднесеним до 1
категорії, встановлюються у вигляді
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Згідно ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» розмір мінімальної
пенсії за віком встановлюється на
рівні прожиткового мінімуму для осіб,
що втратили працездатність.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.

Згідно ч.2 ст. 95 Конституції України
виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір та цільове спрямування цих
видатків.

Відповідно до ст. 72 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» кошти Пенсійного фонду
не включаються до складу Державного
бюджету України і використовуються на
виплату пенсій та соціальних послуг,
передбачених цим законом,
забороняється використання коштів
пенсійного Фонду на цілі, не
передбачені цим Законом.

Пункт 7 розділу 1 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
14.06.2011р. № 3491, який набрав чинності
19.06.2011р., прикінцеві положення Закону
України «Про державний бюджет України
на 2011рік» доповнено п. 4 та визначено,
що норми і положення ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансування ресурсу бюджету ПФУ на 2011
рік. Таким чином, вказаним законом
право на визначення розміру соціальних
виплат було делеговано Кабінету
Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року
прийнято постанову №745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
законної сили 23 липня 2011 року, і яка
визначила конкретні розміри пенсій
особам, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

23.11.2011року Кабінетом Міністром України
прийняв постанову № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
затверджено Порядок обчислення пенсій
таким особам. Вказана постанова
набрала законної сили з 01.01.2012 року і є
чинною на момент розгляду даної справи.

Вказані постанови прийняті на
виконання п. 7 розділу 1 Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» від 14.06.2011року № 3491.

Також, відповідно до п.3 Прикінцевих
положень Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» від
22.12.2011 р. № 4282, який набрав чинності з
01.01.2012 р., норми і положення ст.20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Згідно п.4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» від 06.12.2012р. № 5515, який набрав
чинності з 01.01.2013 р., норми і положення
ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011р. № 20-рп визнано таким, що
відповідає Конституції України (є
конституційним), пункт 4 розділу VII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» від 23 грудня 2010 року 2857-VI з
наступними змінами, тобто норми закону,
що делегують Кабінету Міністрів
України право визначати порядок та
розмір соціальних виплат громадянам.

В даному рішенні Конституційного Суду
України зазначив, що розміри
соціальних виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави, пославшись, при цьому, на норми
міжнародного права.

Так, згідно зі статтею 22 Загальної
декларації прав людини, розміри
соціальних виплат і допомоги
встановлюються з урахуванням
фінансових можливостей держави.
Європейський суд з прав людини у
рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі
«Ейрі проти Ірландії» констатував, що
здійснення соціально-економічних прав
людини значною мірою залежить від
становища в державах, особливо
фінансового. Такі положення
поширюються й на питання допустимості
зменшення соціальних виплат, про що
зазначено в рішенні цього суду у справі
«Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від
12 жовтня 2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у
регулюванні суспільних відносин у
соціальній сфері є додержання принципу
пропорційності між соціальним
захистом громадян та фінансовими
можливостями держави, а також
гарантування права кожного на
достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також
зазначив, що передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Крім того, такі
заходи можуть бути обумовлені
необхідністю запобігання чи усунення
реальних загроз економічній безпеці
України, що згідно з частиною першою
статті 17 Конституції України є
найважливішою функцією держави.

Отже, зміна механізму нарахування
певних видів соціальних виплат та
допомоги є конституційно допустимою до
тих меж, за якими ставиться під сумнів
сама сутність змісту права на
соціальний захист.

В рішенні №3-рп/2012 від 25.01.2012р.
Конституційний Суд України, давши
офіційне тлумачення деяким нормам
Конституції України, вказав на те, що
однією з ознак України як соціальної
держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Відповідно до ст.69 Закону України «Про
Конституційний Суд України», рішення і
висновки Конституційного Суду України
є обов'язковими до виконання.

Оцінивши обставини справи,
проаналізувавши вищевикладені норми
діючого законодавства, суд вважає, що
підстав для визнання незаконними дій
відповідача щодо припинення з
листопада 2011р. виконання судового
рішення, яким його було зобов'язано
провести позивачу перерахунок пенсії,
немає, оскільки соціальні виплати
вказаній категорії громадян
здійснюються за рахунок державного
бюджету, витрати державного бюджету
передбачаються в Законі України «Про
Державний бюджет України» на кожний
певний рік, Законом України «Про
внесення змін до ЗУ «Про Державний
бюджет України» від 14.06.2011р. були
внесені зміни в Закон України «Про
Державний бюджет України на 2011рік»,
якими право визначати порядок та
розміри соціальних виплат особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, делеговано Кабінету
Міністрів України. Вказані зміни
визнані конституційними. Аналогічні
положення містяться в Законах України
«Про Державний бюджет України» на 2012 та
2013р. На виконання вказаних норм законів
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанови № 745 від 06.07.2011 та №1210 від
23.11.2011р., на підставі яких і
здійснюється нарахування та виплата
пенсій особам, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи з
листопада 2011 р по теперішній час.

Суд вважає, що вказані постанови
прийняті в межах повноважень Кабінету
Міністрів України, на основі та
виконання закону України «Про
Державний бюджет України» на певний
рік, тому їх застосування відповідачем
при нарахуванні та виплаті позивачу
пенсії по інвалідності як особі, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, суд знаходить правомірним,
таким, що відповідає принципу
законності. Зміна механізму
нарахування соціальних виплат та
допомоги визнана Конституційним Судом
України в рішенні від 25.01.2012 р. такою, що
відповідає принципам справедливості
і пропорційності між соціальним
захистом громадян та фінансовими
можливостями держави, є конституційно
допустимою.

Крім того, суд, враховуючи позицію
Конституційного Суду України в рішенні
від 26.12.2011 р., вважає, що розмір пенсії,
який нараховується та виплачується
позивачу з листопада 2011 р. по
теперішній час, не є занадто меншим, ніж
той, що виплачувався йому до листопада
2011 р. і, на думку суду, забезпечує право
позивача на достатній життєвий рівень,
не ставить під сумнів сутність права на
соціальний захист і не є його
порушенням.

Таким чином, суд вважає, що виконання
судового рішення не є безумовним і
зміна законодавчих норм може вплинути
на порядок та розмір пенсії. За
вказаних обставин суд знаходить дії
Управління Пенсійного Фонду України у
Ворошиловському районі м.Донецька
правомірними.

При постановленні даного рішення суд
не приймає до уваги посилання позивача
на рішення Європейського суду з прав
людини від 20.06.2013р. по справі Цибулько
та інші проти України з наступних
підстав.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» з метою виконання заходів
загального характеру держава
забезпечує переклад та опублікування
повних текстів Рішень українською
мовою спеціалізованим у питаннях
практики Суду юридичним виданням, що
має поширення у професійному
середовищі правників.

Забезпечення суддів опублікованим
перекладом повних текстів Рішень
покладається на державний орган,
відповідальний за
організаційно-матеріальне
забезпечення судів. Згідно ч.2 ст. 18
вказаного закон для цілей посилання на
Рішення та ухвали Суду та на ухвали
Комісії суди використовують переклади
текстів рішень Суду та ухвал Комісії,
надруковані у виданні, передбаченому в
статті 6 цього Закону.

На момент розгляду даної справи
офіційно опублікований переклад
вказаного позивачем рішення
Європейського суду відсутній, на
офіційному сайті міністерства юстиції
України також відсутній повний або
стислий переклад даного рішення, у
зв'язку з чим суд не має можливості
перевірити чи дійсно прийнято це
рішення, який його зміст та
обґрунтування, чи можна застосувати
його до даних правовідносин.

На підставі вищенаведеного суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 159,
160, 161, 162, 163, 254, 255, 257 КАС України,

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України у
Ворошиловському районі м.Донецька про
визнання незаконними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Ворошиловський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
надсилається особою, яка її подає до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Ворошиловського районного

суду м.Донецька

О.С.Алтухова