Справа № 2а-1670/991/11
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 р.Справа № 2а-1670/991/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.,

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.,

позивача- ОСОБА_3,

представника відповідача - Бондаренко
А.Г., Воронько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 10.10.2013р.
по справі № 2а-1670/991/11

за позовом ОСОБА_3

до Прокуратури Полтавської області

про визнання наказів протиправними,
поновлення на посаді та стягнення
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 10.10.2013 р.
позовні вимоги ОСОБА_3 до Прокуратури
Полтавської області задоволені
частково.

Визнано таким, що не відповідає чинному
законодавству наказ Прокуратури
Полтавської області від 10.01.2007 №2-л в
частині формулювання причини
звільнення молодшого радника юстиції
ОСОБА_3 з посади старшого помічника
Полтавського міжрайонного прокурора.

Змінено наказ Прокуратури Полтавської
області від 10.01.2007 №2-л в частині
формулювання причини звільнення
ОСОБА_3, вказавши замість "у зв'язку з
невідповідністю займаній посаді (за п. 2
ст. 40 КЗпП України)" належну причину та
підставу, а саме: "у зв'язку із
систематичним невиконанням службових
обов'язків (за п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу
законів про працю України)".

Зобов'язано Прокуратуру Полтавської
області привести наказ від 10.01.2007 №2-л у
відповідність із даним судовим
рішенням та внести відповідний запис
до трудової книжки ОСОБА_3 за умови її
пред'явлення.

Не погодившись з даною постановою суду
позивач подав апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення норм
процесуального та матеріального права,
просив скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 10.10.2013 р. по
даній справі, та задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі. Визнати
протиправними накази прокурора
Полтавської області від 30.06.2005 №43/09-05
"Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності", від 06.12.2005 №123/08/1-05
"Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності" та від 10.01.2007 №2-л про
звільнення з посади, поновлення на
посаді заступника Полтавського
міжрайонного транспортного прокурора;

наказ прокурора Полтавської області
№359-л від 08.12.2005, відповідно до якого він
був призначений старшим помічником
Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора з одночасним
звільненням з посади заступника
Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора; наказ
прокурора Полтавської області №99/08/1-06
від 11.07.2006 "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності", яким
за неналежне виконання своїх службових
обов'язків старшому помічнику
Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора ОСОБА_3
оголошено догану; наказ прокурора
Полтавської області №114/08-06 від 15.12.2006
"Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності", яким за порушення
трудової та виконавської дисципліни,
неналежне виконання своїх службових
обов'язків старшому помічнику
Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора ОСОБА_3
оголошено догану; рішення
атестаційної комісії Прокуратури
Полтавської області від 19.12.2006 про
невідповідність ОСОБА_3 займаній
посаді.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначив, що судом
визнано законним застосування таких
видів дисциплінарного стягнення, які
не передбачені чинним законодавством.
Суд, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, заявлених після
встановленого законом місячного
терміну, допустив грубе порушення ст. 100
КАС України. Судом не було з*ясовано чи
неправильне формулювання причин
звільнення в трудовій книжці
перешкоджало працевлаштуванню
позивача. Вважає, що наказ в.о.
прокурора області №2-л від 10.01.2007 р. про
звільнення з посади старшого
помічника Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора, виданий на
підставі рішення атестаційної
комісії, є нічим іншим як
дисциплінарним стягненням. Під час
застосування цього дисциплінарного
стягнення ОСОБА_4 порушена процедура і
порядок застосування дисциплінарного
стягнення. Стосовно оскаржуваного
наказу прокурора Полтавської області
Галкіна О.Б. від 30.06. 2005 р. №43/09-05 про
оголошення догани за те, що позивач не
з*явився без поважних причин на
засідання Автозаводського районного
суду м. Кременчука 13.05.2005 р. та 19.05.2005 р. і
Кременчуцького районного суду 27.04.2005.р.
та 18.05.2005 р. З даним наказом позивач був
ознайомлений після зняття з посади
заступника Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора. Неявка в
судове засідання 27.05.2005 р. - позивач був
викликаний Полтавським міжрайонним
прокурором для здачі статистичного
звіту, про що прокурором Звєрєвим С.М.
був складений на ім*я судді відповідний
лист за його підписом. 13.05.2005 р. не
з*явився в судове засідання позивач. За
вказівкою Полтавського міжрайонного
прокурора Звєрєва С.М. проводив
перевірку обліково-реєстраційної
дисципліни в лінійному відділі на ст.
Гребінка. Звинувачення про
неповідомлення про неможливість
підтримання державного обвинувачення
в судових засіданнях 27.04.2005 р. та 18.05.2005
р., під час знаходження на лікарняному,
позивач вважає безпідставним. На ім*я
судді Клименко С.М. прокурор Звєрєв С.М.
письмово повідомив, що він не може
27.04.2005 р. забезпечити участь державного
обвинувачення в справі. На позивача,
згідно наказів про розподіл службових
обов*язків, не було покладено обов*язку
по підтриманню державного
обвинувачення в суді по кримінальним
справам, які направлені в суд з
обвинувальним висновком. З підставами
застосування дисциплінарного
стягнення, згідно наказу прокурора
від 06.12.2005 р. за №123/08/01-05, яке було
застосовано за втрату 7 відмовних
матеріалів і фальсифікацією
матеріалів кримінальної справи №2705017
позивач не згодний. В порушення вимог
Дисциплінарного статуту прокуратури
України, при прийнятті даного наказу
пояснення позивача про непричетність
до цих звинувачень до уваги взяті не
були. Службова перевірка з цих питань
не проводилась. Оперативною нарадою не
могло розглядатися питання
фальсифікації під час розслідування
кримінальної справи №2705017 т. я. на час
проведення наради місце знаходження
справи було не встановлено Вважає, що
протокол даної наради не може бути
доказом фактів скоєння позивачем
правопорушення і через те, що письмові
пояснення з питання спрямування справи
до суду у нього були відібрані лише
30.11.2005, тобто через декілька днів після
наради. В даних пояснення позивач
зазначив про те, що під час огляду ним
наглядових проваджень по кримінальній
справі №2705017 і наглядового провадження
№08/1-2130-05, яке ведеться прокуратурою
Полтавської області ним було виявлено
ряд процесуальних документів від його
імені, які останній не складав і не
підписував. Копії постанови про
притягнення ОСОБА_7 в якості
обвинуваченого, копії обвинувального
висновку, копії супроводжувальних
документів про направлення справи до
суду були складені від імені позивача і
в них були підроблені підписи. Проте
судом не було надано оцінки даним
документам та фактам. Прокурор
Полтавської області особисто не
з*ясував обставин проступка, не
організував та не провів службової
перевірки і застосував дисциплінарне
стягнення не передбачене
Дисциплінарним статутом - звільнення з
посади. Дисциплінарним статутом не
передбачено такого дисциплінарного
стягнення як переведення з
вищестоящої посади на посаду яка
стоїть нижче відповідно до рапорту
порушника. Також вважає неправомірними
наказ №114/08-06 від 15.12.2006 р. про
оголошення догани та наказ про
звільнення №2л від 10.01.2007 р.

Відповідач в своїх письмових
запереченнях вважав, що судом першої
інстанції при ухваленні постанови по
справі було повно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, висновки
суду відповідають доведеним
обставинам, а судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Просив залишити
апеляційну скаргу ОСОБА_3 без
задоволення, а постанову Полтавського
окружного адміністративного суду без
змін.

Третя особа заступник прокурора
Полтавської області ОСОБА_4 наказом
Генерального прокурора України від
29.09.2011 р. №1358к звільнений із займаної
посади за власним бажання у зв'язку з
виходом на пенсію за вислугу років.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача,
представників відповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши письмові
докази по справі, дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково
адміністративний позов суд першої
інстанції виходив з того, що звільнення
10.01.2007 р. ОСОБА_3 вчинено відповідачем з
формулюванням причин та підстави, що не
відповідає чинному законодавству.

Колегія суддів погоджується з даними
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), суд апеляційної
інстанції переглядає судове рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
апеляційного розгляду, що ОСОБА_3 в
органах прокуратури почав працювати з
02.08.1993 на посаді старшого слідчого
Прокуратури м. Кременчука Полтавської
області (а.с. 37 т. 3).

ОСОБА_3 згідно наказу прокурора
Полтавської обл. №28-л від 17.01.2002 р.
призначений на посаду заступника
Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора з
21.01.2002р.(а.с.67т.3).

Наказом прокурора Полтавської області
№43/09-05 від 30.06.2005 "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності"
позивачу було оголошено догану за
грубе порушення вимог п. 1.2 галузевого
наказу Генерального прокурора України
№3 гн-04 (а.с. 126-127 т.1).

Підставою для видання наказу №43/09-05 від
30.06.2005 стали матеріали перевірки,
рапорт Полтавського транспортного
прокурора Звєрєва С.М. від 23.05.2005 р.,
пояснення ОСОБА_3, звернення судді
Кременчуцького районного суду
Полтавської області Клименко С.М. про
неявку 27.04.2005 та 18.05.2005 у судове
засідання державного обвинувача та
звернення судді Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області Каліновської Є.І.
про неявку 13.05.2005 та 19.05.2005 у судові
засідання заступника Полтавського
міжрайонного транспортного прокурора
ОСОБА_3, що призводить до затягування
розгляду справи по суті.

Як встановлено під час судового
розгляду 18.05.2005 р. та 19.05.2005 р. позивач
знаходився на лікарняному, що не
заперечувалося відповідачем. 13.05.2005 р.
позивач, відповідно до вказівки
прокурора Звєрєва С.М., проводив
перевірку обліково-реєстраційної
дисципліни в ЛВ на ст. Гребінка, що
підтверджується копією аркушу КОЗП ЛВ
на ст.. Гребінка ( а.с.248 т.1). 27.04.2005 р.
позивач не з'явився в судове засідання
в зв'язку із знаходженням в прокуратурі
Полтавської обл. та здачею
статистичних звітів. В зв'язку з
неможливістю явки в судове засідання
27.04.2005 р. по справі ОСОБА_6 за ч.3 ст. 307 КК
України працівника прокуратури, на ім'я
судді Кременчуцького районного суду м.
Кременчука Клименка С.Н. був
направлений лист Полтавського
міжрайонного прокурора Звєрєва С.М. з
проханням перенести судове засідання
на другий час по вище зазначеній
кримінальній справі ( а.с. 247 т.1).

Відповідно до ст. 8 Дисциплінарного
статуту прокуратури України,
затвердженого постановою Верховної
Ради України від 06.11.1991 р. №1796-ХІІ (далі -
Дисциплінарний статут) дисциплінарне
стягнення щодо прокурорсько-слідчих
працівників, … застосовуються за
невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків або за проступок,
який порочить його як працівника
прокуратури.

Зважаючи на поважність причин неявки
ОСОБА_3 в судове засідання для
підтримання обвинувачення в суді 13.05.2005
р., 27.04.2005 р., 18.05.2005 р., 19.05.2005 р. колегія
суддів прийшла до висновку про
незаконність прийняття наказу
прокурором Полтавської області №43/09-05
від 30.06.2005 "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності".
Частиною першою та другою та третьою
статті 99 КАС України ( в редакції чинній
на час звернення до суду) передбачено,
що адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно, до пункту 13 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 06.03.2008 № 2 «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ» при розгляді спорів з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби застосовуються строки
звернення до суду, встановлені
спеціальними законами. У разі коли ці
закони зазначені питання не
врегульовують, то з врахуванням
необхідності субсидіарного
застосування законів про працю суди
повинні виходити із строків звернення
до суду, визначених частиною першою
статті 233 Кодексу законів про працю
України. Тому громадянин може
звернутися із заявою про вирішення
спору в тримісячний строк із дня, коли
він дізнався або повинен був дізнатися
про порушення свого права, а у справах
про звільнення з публічної служби - у
місячний строк із дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

Як було встановлено під час судового
розгляду з копією наказу прокурора
Полтавської області №43/09-05 від 30.06.2005
позивач ознайомлений 06.12.2005 р.

Частиною 1 статті 100 КАС України ( в
редакції чинній на час звернення
позивача до суду) пропущення строку
звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Зважаючи на те, що відповідач наполягав
на застосуванні наслідків
передбачених ч.1 ст. 100 КАС України, а
також те, що поважних причин пропуску
строку для звернення до суду не
встановлено, колегія суддів прийшла до
висновку, що в задоволенні позовних
вимог, щодо скасування наказу
прокурора Полтавської області №43/09-05
від 30.06.2005 необхідно відмовити.

Стосовно наказу прокурора Полтавської
обл. №123/08/1-05 від 06.12.2005 р. колегія суддів
зазначає.

Підставою для видання та оголошення
наказу стали протокол оперативної
наради при заступнику прокурора
Полтавської обл. від 28.11.2005 р., довідка
начальника секретаріату прокуратури
Полтавської обл. Вовк Н.В. про
проведення перевірки 17.11.2005 р., особисті
пояснення ОСОБА_3 від 23.11.2005 р., рапорт
Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора Звєрєва С.М.,
довідка старшого помічника прокурора
Полтавської обл. з питань нагляду за
додержанням і застосуванням законів на
транспорті Шпака В.М.

Зважаючи на вище зазначені документи
колегія суддів вважає що суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку , щодо відсутності підстав для
визнання наказу прокурора
Полтавської обл. №123/08/1-05 від 06.12.2005 р.
незаконним. За згодою позивача, наказом
прокурора Полтавської обл. №359-л від
08.12.2005 р., ОСОБА_3 призначено на посаду
старшого помічника Полтавського
транспортного прокурора з одночасним
звільненням з посади заступника
Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора.

Щодо оскарження наказу №359-л від 08.12.2005
про призначення ОСОБА_3 на посаду
старшого помічника Полтавського
міжрайонного транспортного прокурора
з одночасним звільненням з посади
заступника Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора (а.с. 131 т. 1)
колегія суддів зазначає.

Наказом прокурора Полтавської області
№123/08/1-05 від 06.12.2005 за неналежне
виконання своїх службових обов'язків
заступника Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора ОСОБА_3 було
звільнено із займаної посади (а.с. 134-136
т. 1).

Після притягнення ОСОБА_3 до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення із займаної посади,
керівництвом прокуратури Полтавської
області йому було запропоновано
обійняти посаду старшого помічника
Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора. Позивач проти
призначення його на вказану посаду не
заперечував, що підтверджується копією
рапорту на ім'я прокурора Полтавської
області Войцишена В.Д. (а.с. 132 т. 1).

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3
на те, що наказами №123/08/1-05 від 06.12.2005 та
№359-л від 08.12.2005 до нього було
застосовано два дисциплінарних
стягнення у вигляді звільнення з
посади колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки підставою
для прийняття оскаржуваного наказу
№359-л від 08.12.2005 став рапорт позивача
про згоду на призначення його на посаду
старшого помічника Полтавського
міжрайонного транспортного прокурора.

Щодо оскаржуваного наказу №99/08/1-06 від
11.07.2006 "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності"
ОСОБА_3 старшого помічника
Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора про
оголошення догани за неналежне
виконання своїх службових обов'язків
колегія суддів зазначає.

Підставами для притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності став
рапорт Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора Каюкова М.М.
від 03.07.2006, складений за наслідками
звіту старшого помічника Полтавського
міжрайонного транспортного прокурора
ОСОБА_3 (а.с. 153-154 т. 3). В даному рапорті до
відома прокурора області доведено, що
упродовж 6 місяців поточного року
ОСОБА_3 проігнорував вказівку
заступника прокурора області, рішення
оперативної наради щодо поновлення 7
втрачених ним матеріалів із одночасним
проведенням перевірок. Поза увагою
ОСОБА_3 залишились і неодноразові
вимоги щодо активізації слідства по
кримінальній справі №2705017,
розслідування якої було доручено йому
ще 30.12.2005. Аналогічні недоліки допущені
при розслідуванні кримінальної справи
№2704007. При дослідчих перевірках ОСОБА_3
допускались порушення термінів їх
проведення. Неякісне та формальне
вивчення ОСОБА_3 кримінальної справи
№3505095 призвело до її повторного
повернення судом на додаткове
розслідування у зв'язку з істотними
порушеннями вимог КПК України.

Стосовно наказів №99/08/1-06 від 11.07.2006 р.,
№144/08-06 від 15.12.2006 "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності",
колегія суддів вважає правильними
висновки суду першої інстанції щодо
правомірності оскаржуваних даних
наказів. Строки оскарження наказів
№99/08/1-06 від 11.07.2006 р. №144/08-06 від 15.12.2006
позивачем пропущені без поважних
причин.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправомірності прийнятих наказів є
необґрунтованими та висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Стосовно рішення атестаційної комісії
прокуратури Полтавської області,
відображене протоколом №14 від 19.12.2006,
де порядком денним був розгляд
дострокових атестаційних документів
на старшого помічника Полтавського
міжрайонного транспортного прокурора
ОСОБА_3 (а.с. 147-149 т. 1) колегія суддів
зазначає наступне.

Рішенням комісії встановлено, що
позивач займаній посаді не відповідає
та рекомендовано звільнити його з
посади. На підставі рішення
атестаційної комісії наказом в.о.
прокурора Полтавської області ОСОБА_4
№2-л від 10.01.2007 ОСОБА_3 звільнено з
посади старшого помічника
Полтавського міжрайонного
транспортного прокурора у зв'язку з
невідповідністю займаній посаді (за п. 2
ст. 40 Кодексу законів про працю України)
(а.с. 22 т. 1).

Відповідно до пункту 4 розділу І
Положення про порядок проведення
атестації прокурорсько-слідчих
працівників органів прокуратури
України, затвердженого наказом
Генерального прокурора від 12.09.2005 №2958ц
(в редакції чинній на момент атестації
позивача), атестація прокурорів,
слідчих і працівників Національної
академії, яким присвоєні класні чини,
проводиться один раз у п'ять років, а
дострокова, зокрема, у разі невиконання
чи неналежного виконання службових
обов'язків. Дострокова атестація може
призначатися за ініціативою
безпосереднього керівника або
керівника вищого рівня.

Рішення комісії, відповідно до пункту 9
розділу ІV Положення про порядок
проведення атестації
прокурорсько-слідчих працівників
органів прокуратури України, упродовж
10 днів після ознайомлення з ним
атестованого працівника, може бути
оскаржено керівнику прокуратури
вищого рівня, який при наявності
підстав може доручити, згідно зі своєю
компетенцією, проведення повторної
атестації комісією, рішення якої
оскаржується, або атестаційною
комісією прокуратури вищого рівня з
попередньою перевіркою роботи
працівника. Рішення керівника,
прийняті за результатами атестації,
можуть бути оскаржені до суду.

Враховуючи підстави для призначення
позачергової атестації ОСОБА_3, порядок
її проведення колегія суддів прийшла
до висновку, щодо відсутності підстав
для визнання протиправним рішення
атестаційної комісії прокуратури
Полтавської області від 19.12.2006 р.

Колегія суддів вважає правильними
висновки суду першої інстанції щодо
пропуску позивачем строку звернення
до суду з вище зазначеними вимогами.

Доводи апеляційної скарги щодо
ненадання оцінки протоколу
оперативної наради від 31.03.2006 р. ( а.с. 151
т.1) колегія суддів вважає такими що не
спростовують правомірних висновків
суду першої інстанції. Згідно змісту
вище зазначеного протоколу
оперативної наради, предметом
обговорення стала якість роботи
старшого помічника Полтавського
міжрайонного транспортного прокурора
ОСОБА_3 за поточний період 2006 р. та
відповідність займаній посаді.

Відповідно до пунктом 10 розділу ІV
Положення про порядок проведення
атестації прокурорсько-слідчих
працівників органів прокуратури
України встановлено, що працівник,
якого комісією визнано таким, що не
відповідає займаній посаді, не пізніше
двох місяців після ознайомлення з
рішенням може бути переведений за його
згодою на іншу посаду. У разі
відсутності такої згоди трудовий
договір з ним розривається на підставі
п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Під час судового розгляду не
становлено доказів того, що після
проведення 19.12.2006 атестації ОСОБА_3
пропонувалася інша посада чи він
надавав відмову від переведення на цю
посаду.

З огляду на імператив норми пункту 10
розділу ІV Положення про порядок
проведення атестації
прокурорсько-слідчих працівників
органів прокуратури України колегія
суддів вважає правомірними висновки
суду першої інстанції , що у
відповідача не було правових підстав
для звільнення позивача за п. 2 ст. 40
КЗпП України з формулюванням у зв'язку
з невідповідністю займаній посаді.рЯк
слідує з вище викладеного до позивача
протягом 2006 року застосовувались
заходи дисциплінарного стягнення
наказами від11.07.2006 р. №99/08/1-06 та від
15.12.2006 р. №114/08-06, правомірність яких
підтверджена вище.

Базовим законом, що регулює правові,
організаційні та соціально-економічні
умови реалізації права громадян на
проходження служби в органах
прокуратури є Закон України "Про
прокуратуру". При цьому трудове
законодавство застосовується
субсидіарно лише у випадку відсутності
спеціальної норми.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 40 Кодексу законів про працю
України в редакції згідно із Законом
від 22.12.2006, трудовий договір, укладений
на невизначений строк, а також
строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадках систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Неодноразові факти притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності свідчать про
систематичність порушення ним наказів
Генерального прокурора України,
трудової дисципліни, неналежне
виконання службових обов'язків.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 235 Кодексу
законів про працю України колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо незаконності
наказу прокуратури Полтавської
області від 10.01.2007 №2-л в частині
формулювання причин та підстав
звільнення ОСОБА_3 у зв'язку з
необхідністю застосування при
звільненні останнього іншої норми, а
саме: пункту 3 частини першої статті 40
Кодексу законів про працю України з
причини систематичного невиконання
службових обов'язків.

Інші доводи апеляційної скарги
правомірності висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на вищезазначене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
р. по справі № 2а-1670/991/11 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Любчич
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 27.01.2014 р.