Справа № 826/18244/13-а
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі судді Каракашьяна С.К.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу
до Начальника Управління охорони
здоров'я Київської обласної Державної
про визнання неправомірною
бездіяльність, зобов'язання вчинити
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до
начальника Управління охорони здоров'я
Київської обласної Державної
адміністрації, в якому позивач просить
суд:
визнати неправомірною бездіяльність
відповідача, яка полягає в ігноруванні
запиту ОСОБА_1 від серпня 2013 року.;
зобов'язати відповідача надати
відповідь на запит ОСОБА_1 від серпня
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
відповідачем не надано відповіді на
звернення позивача від серпня 2013р., у
зв'язку з чим порушено її право на
отримання відповіді на звернення.
Відповідачем позовні вимоги
заперечуються з огляду на те, що заява
позивача була розглянута у повному
обсязі з дотриманням вимог ст. 15, 20
Закону України «Про звернення
Вирішуючи спір, суд виходить з
01 серпня 2013 року до Департаменту
охорони здоров'я (далі - відповідач)
надійшла заява ОСОБА_1 (далі - позивач)
від 26 серпня 2013 року з приводу
проведення перевірок обставин,
обставин, викладених у заяві, та
забезпечити санітарно-епідеміологічне
благополуччя на території садового
товариства с/м «Глеваха-1», лінія 19,
будинок НОМЕР_1, Глевахівської селищної
ради, Васильківського району І
Київської області. Мотивом звернення
позивача було те, що її сусідка ОСОБА_2
утримує та розводить для продажу собак
кількох порід, чим створює середовище
антисанітарії на сусідніх земельних
ділянках, що загрожує життю та здоров'ю
Департамент охорони здоров'я
відповідно до «Положення про
департамент охорони здоров'я Київської
обласної державної адміністрації»,
затвердженого розпорядженням голови
Київської обласної державної
адміністрації від 11.02.2013 року № 55,
здійснює організаційне і методичне
керівництво роботою закладів охорони
здоров'я з питань надання
лікувально-профілактичної допомоги та
санітарно-епідеміологічного
благополуччя населення на території
Відповідно до ст. 7, 15, 16 Закону України
«Про звернення громадян», заява гр.
ОСОБА_1 03 липня 2013 року була направлена
за належністю до Головного управління
Державної санітарно-епідеміологічної
служби України в Київській області.
Відповідно до наказу Міністерства
охорони здоров'я України № 34 від 19.01.2012
року «Про затвердження Положення про
територіальні органи
Держсанепідслужби України», завданням
Головних управлінь Державної
санітарно-епідеміологічної служби є
реалізація повноважень
Держсанепідслужби України на
території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці або виді транспорту (п.3
Положення). До таких завдань, зокрема,
відноситься здійснення державного
санітарно-епідеміологічного нагляду
та контролю за дотриманням вимог
санітарного законодавства органами
виконавчої влади і органами місцевого
самоврядування, органами влади
Автономної Республіки Крим,
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форми їх
власності, фізичними особами та
громадянами, виконанням ними
санітарних та протиепідемічних
(профілактичних) заходів (п. 4.4.
Положення); організація розгляду
звернень громадян з питань, що належать
до їх компетенції, виявлення та
усунення причини, що призводять до
подання громадянами скарг (п. 6.4.
За результатами розгляду вказаної
заяви позивача, Головне управління
Держсанепідслужби у Київській області
надана відповідь листом від 08 серпня
2013р за №1841, яким повідомлено позивача
про те, що гр. ОСОБА_2 запропоновано
добудувати вигріб для збору рідких
нечистот згідно санітарних вимог та
Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Статтею 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.
Відповідно до частини першої ст. 1
Закону України «Про звернення
громадян» від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР
із змінами і доповненнями (далі -Закон
№393/96-ВР), громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.
Частиною третьою ст. 2 Закону №393/96-ВР
встановлено, що заява (клопотання) -
звернення громадян із проханням про
сприяння реалізації закріплених
Конституцією та чинним законодавством
їх прав та інтересів або повідомлення
про порушення чинного законодавства чи
недоліки в діяльності підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, народних депутатів
України, депутатів місцевих рад,
посадових осіб, а також висловлення
думки щодо поліпшення їх діяльності.
Клопотання - письмове звернення з
проханням про визнання за особою
відповідного статусу, прав чи свобод
Органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань)
(частина друга ст. 15 Закону №393/96-ВР).
Частиною третьою статті 15 цього Закон
№393/96-ВР встановлено, що відповідь за
результатами розгляду заяв (клопотань)
в обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.
Відповідно до статті 20 Закону «Про
звернення громадян», звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.
Так, з матеріалів справи вбачається, що
Головне управління Держсанепідслужби
у Київській області листом № 1841 від 08
серпня 2013 року на запит позивача від 22
червня 2013 року надав змістовну
відповідь, та повідомив, що гр. ОСОБА_2
запропоновано добудувати вигріб для
збору рідких нечистот згідно
санітарних вимог та норм.
Як вбачається з матеріалів справи,
інших звернень від гр. ОСОБА_2 на адресу
відповідача не надходило, також
позивачем доказів направлення
звернень від серпня 2013року на адресу
відповідача суду не надано.
Враховуючи наведене, та оскільки запит
позивача підпадає до розгляду в
порядку Закону України «Про звернення
громадян», заява від 22 червня 2013року
розглянута відповідачем у строки та у
відповідності до Законів України «Про
звернення громадян», суд приходить до
висновку, що відповідач належним чином
та у відповідності до норм чинного
законодавства України розглянув
вказане звернення позивача.
З огляду на наведене, позовні вимоги
визнаються судом не обґрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають.
На підставі вищенаведених норм
законодавства, керуючись вимогами
ст.ст. 69-71, 94, 160-162, ст.ст. 183-2, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили
в строк і порядку, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими ч 8 ст. 183-2, ст.
ст. 185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя
С.К. Каракашьян