Справа № 0870/12445/12
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2013-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року Справа № 0870/12445/12
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Запоріжжі
адміністративну справу

за позовом Терпіннівської сільської
ради

до відповідача 1 Відділу Держкомзему у
Мелітопольському районі Запорізької
області

до відповідача 2 Мелітопольської
районної державної адміністрації

до відповідача 3 Державне підприємство
"Мелітопольське лісомисливське
господарство"

про визнання протиправними та
скасування частково розпоряджень,
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою,
запису про державну реєстрацію
державного акту

ВСТАНОВИВ:

Терпіннівська сільська рада (далі -
позивачі) звернулась до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) з адміністративним позовом до
Відділу Держкомзему у
Мелітопольському районі Запорізької
області (відповідач-1), Мелітопольської
районної державної адміністрації
(відповідач- 2), Державне підприємство
"Мелітопольське лісомисливське
господарство" (відповідач-3), в якому
просить суд:

1.Визнати протиправним та скасувати
пункти 1 та 2 Розпорядження
Мелітопольської районної державної
адміністрації №33 від 24.01.2011 в частині
земельної ділянки площею 155,6713 га.

2.Визнати протиправним та скасувати п.1
розпорядження Мелітопольської
районної державної адміністрації №370
від 25.07.2011 в частині земельної ділянки
площею 155,6713 га.

3.Визнати протиправним та скасувати
Державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою серія
ЯЯ №110502 від 16.12.2011, зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 00006.

4.Визнати протиправним та скасувати
запис про державну реєстрацію
Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою серія
ЯЯ 110502 від 16.12.2011 , зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 00006.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що в червні 2010 позивачем біло
виділено фізичній особі в межах
населеного пункту земельна ділянка для
ведення особистого селянського
господарства, але у ході виконання
підготовчих робіт, щодо державної
реєстрації права власності на
вищезазначену земельну ділянку
позивачем було з'ясовано, що на дану
земельну ділянку вже існує Державний
акт на право постійного користування
земельною ділянкою серія ЯЯ № 110502 від
16.12.2011, виданий ДП "Мелітопольське
лісомисливське господарство", про що
свідчить лист відділу Держкомзему у
Мелітопольському районі Запорізької
області №1552 від 19.10.2012.

Державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою серія
ЯЯ №110502 від 16.12.2011 зареєстровано в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 00006,
видано на підставі розпорядження
Мелітопольської районної державної
адміністрації №33 від 24.01.2011 та
розпорядження Мелітопольської
районної державної адміністрації №370
від 25.07.2011.

Вищевказаним розпорядженням
затверджено ДП "Мелітопольському
лісомисливському господарству"
технічну документацію із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки та надано дозвіл на передачу
земельної ділянки 582,1969 га., в тому числі
і земельної ділянки площею 155,6713 га.,
розташованої на території Мирненської
селищної ради в постійне користування
для ведення лісового господарства.

Таким чином позивач вважає що спірне
питання порушує права та охоронювані
законом інтереси Теріпіннівської
сільської ради.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про дату, час та
місце слухання справи був належним
чином повідомлений.

Представник відповідача 1 в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Представник відповідача 2 в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Представник відповідача 3 в судове
засідання не з'явився, надіслав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. Надав до суду заперечення,
в яких просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) суд під час
судового розгляду адміністративної
справи здійснює повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Керуючись приписами статті 41 КАС
України суд розглянув справу на
підставі наявних доказів, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Розглянувши та дослідивши надані
документи, судом встановлені наступні
обставини.

На підставі розпорядження №33 від 24.01.2011
Головою Мелітопольської районної
державної адміністрації було
затверджено Державному підприємству
"Мелітопольське лісомисливське
господарство" технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки загальною площею
582,1969 га, розташованої на території
Мирненської селищної ради в постійне
користування для ведення лісового
господарства, та передано земельну
ділянку загальною площею 582,1969 га,
розташовану на території Мирненської
селищної ради в постійне користування
для ведення лісового господарства.

Розпорядженням Голови Мелітопольської
районної державної адміністрації №370
від 25.07.2011 внесені доповнення до
розпорядження голови
райдержадміністрації від 24.01.2011 №33 "Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки ДП "Мелітопольське
лісомисливське господарство" в
постійне користування ": в пунктах 1 та 2
розпорядження після слів "загальною
площею 582,1969 га" доповнено текстом
наступного змісту: "в тому числі
земельні ділянки площами 155,6713 га, 153,9965
га, 127,2067 га, 111,2086 га, 28,4673 га, 5,6465 га" далі
по тексту.

Внесено наступні доповнення до
розпорядження голови
райдержадміністрації від 24.01.2011 №33 "Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки ДП "Мелітопольське
лісомисливське господарство" в
постійне користування" в пунктах 1 та 2
розпорядження після слів "загальною
площе. 1128,8107 га" доповнено текстом
наступного змісту: "в тому числі
земельні ділянки площами 2,2253 га, 3,4035 га,
10,7807га, 11,9989 га, 16,2004 га, 21,0292 га, 21,1673 га,
23,5586 га, 32,0805 га, 986,3663 га" далі по тексту.

16.12.2011 на підставі розпорядження
Мелітопольської районної державної
адміністрації №33 від 24.01.2011 та
розпорядження Мелітопольської
районної державної адміністрації №370
від 25.07.2011 ДП "Мелітопольське
лісомисливське господарство" виданий
Державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою 155,6713
га, яка розташована Запорізька обл.,
Мелітопольський район, Мирненська
селищна рада, за межами населеного
пункту.

Згідно Акту визначення меж земельної
ділянки в натурі( на місцевості) від
01.10.2010 ДП "Мелітопольське
лісомисливське господарство" провели
визначення на місцевості та погодження
зовнішньої межі земельної ділянки для
ведення лісового господарства на
землях Мирненської селищної ради,
Мелітопольського району Запорізької
області.

Не погоджуючись із розпорядженням
голови Мелітопольської районної
державної адміністрації №33 від 24.01.2011
та №370 від 25.07.2011 та Державний актом на
право постійного користування спірною
земельною ділянкою від 16.12.2012 позивач
звернувся до суду.

Згідно статті 8 Конституції України в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права.

Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 92 Конституції України
закріплено, що виключно законами
України визначаються засади
використання природних ресурсів.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про місцеві державні адміністрації"
від 09.04.1999, N 586-XIV, (далі - Закон № 586- XIV)
виконавчу владу в областях і районах,
містах Києві та Севастополі здійснюють
місцеві державні адміністрації.

Місцева державна адміністрація є
місцевим органом виконавчої влади і
входить до системи органів виконавчої
влади.

Місцева державна адміністрація в межах
своїх повноважень здійснює виконавчу
владу на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.

Особливості здійснення виконавчої
влади у містах Києві та Севастополі
визначаються окремими законами
України.

Відповідно до приписів статті 6 Закону
№ 586- XIV на виконання Конституції
України, законів України, актів
Президента України, Кабінету Міністрів
України, міністерств та інших
центральних органів виконавчої влади,
власних і делегованих повноважень
голова місцевої державної
адміністрації в межах своїх
повноважень видає розпорядження, а
керівники управлінь, відділів та інших
структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій, прийняті в
межах компетенції, є обов'язковими для
виконання на відповідній території
всіма органами, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами та громадянами.

Згідно зі статтею 13 Закону 586- XIV до
відання місцевих державних
адміністрацій у межах і формах,
визначених Конституцією і законами
України, належить вирішення питань:
використання землі, природних
ресурсів, охорони довкілля.

Згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Частиною 3 ст.126 ЗК України, передбачено,
що право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується
державним актом на право постійного
користування земельною ділянкою.

Відповідно до приписів статті 123
Земельного кодексу України, надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється Верховною радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нових
земельних ділянок.

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки. В
такому випадку розроблення такої
документації здійснюється на підставі
дозволу наданого органом виконавчої
влади, органом місцевого
самоврядування, уповноваженим
здійснювати розпорядження цією
земельною ділянкою.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

У клопотанні зазначаються
орієнтований розмір земельної ділянки
та її цільове призначення. До
клопотання додаються викопіювання з
кадастрової карти (плану) або інші
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання та дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Умови і строки розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок визначаються договором,
укладеним замовником з виконавцем цих
робіт відповідно до типового договору.
Типовий договір на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки погоджується в
порядку, встановленому статтею 186-1
цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування у
двотижневий строк з дня отримання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки
у користування за проектом землеустрою
щодо її відведення здійснюються:
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки;
вилучення земельних ділянок у
землекористувачів із затвердженням
умов вилучення земельних ділянок (у
разі необхідності); надання земельної
ділянки особі у користування з
визначенням умов її використання і
затвердженням умов надання, у тому
числі (у разі необхідності) вимог щодо
відшкодування витрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва.

Відповідно до статті 57 Земельного
кодексу України (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), земельні ділянки
лісогосподарського призначення за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування
надаються в постійне користування
спеціалізованим державним або
комунальним лісогосподарським
підприємствам, іншим державним і
комунальним підприємствам, установам
та організаціям, у яких створено
спеціалізовані підрозділи, для ведення
лісового господарства

Згідно зі статтею 32 Лісового кодексу
України (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), яка
визначає повноваження районних
державних адміністрацій у сфері
лісових відносин, районні державні
адміністрації у сфері лісових відносин
на їх території: 1) забезпечують
реалізацію державної політики у сфері
лісових відносин; 2) беруть участь у
розробленні та забезпеченні виконання
регіональних (місцевих) програм з
охорони, захисту, використання та
відтворення лісів; 4) приймають рішення
про виділення в установленому порядку
для довгострокового тимчасового
користування лісами лісових ділянок,
що перебувають у державній власності, у
межах сіл, селищ, міст районного
значення; 5) беруть участь у здійсненні
заходів щодо охорони і захисту лісів,
ліквідації наслідків стихійних явищ,
лісових пожеж, залучають у
встановленому порядку до цих робіт
населення, транспортні й інші технічні
засоби та обладнання; 6) вносять у
встановленому порядку пропозиції про
обмеження або тимчасове припинення
діяльності підприємств, установ та
організацій у разі порушення ними
лісового законодавства; 7) вирішують
інші питання у сфері лісових відносин
відповідно до закону.

Повноваження обласних державних
адміністрації у сфері лісових відносин
визначені статтею 31 Лісового кодексу
України.

Суд вважає необгрунтованим посилання
позивача стосовно знаходження частини
земельної ділянки в межах населеного
пункту Терпіннівської сільської ради,
оскільки на час прийняття спірних
розпоряджень та Державного акту на
право постійного користування
земельною ділянкою технічна
документація пройшла всі необхідні
погодження та затверджена згідно з
діючим законодавством на час
виготовлення. Окрім того розподіл
площі вказаної земельної ділянки не є
предметом розгляду даної справи.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
спірні розпорядження №33 від 24.01.2011 та
№370 від 25.07.2011 прийняті Мелітопольською
районною державною адміністрацією та
прийнятий на підставі вказаних
розпоряджень Державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою серія ЯЯ №110502 від 16.12.2011 є
цілком законними та обґрунтованими,
прийнятими на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
діючим законодавством України.

Керуючись ст.ст. 158-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
А.В. Сіпака