Справа № 2а-2889/10/1970
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2014р.
Справа № 9104/33248/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Іщук Л.П.,

судді

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, с.Підгороднє
Тернопільського району Тернопільської
області

на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
14.09.2010р. у справі №2а-2889/10/1970

до відповідача-1: Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів ДПА України в Тернопільській
області (правонаступник - Головне
управління Міндоходів у
Тернопільській області), м.Тернопіль

відповідача-2: Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції, м.Тернопіль

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2010р. Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до
Тернопільського окружного
адміністративного суду з позовом до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ДПА України в
Тернопільській області (надалі -
відповідач-1) та Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції (надалі-відповідач-2) про
зобов'язання вчинити певні дії та
скасування рішення.

Позовні вимоги позивача мотивовано
необґрунтованістю та безпідставністю
висновків податкового органу щодо
застосування фінансових санкцій на
загальну суму 22725,60грн. та вилучення
товарних запасів на загальну суму
11362,80грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачами у справі при проведенні
перевірки не вірно та упереджено
надано трактування нормам Закону
України від 19.12.1995р. №481/95-ВР "Про
державне регулювання виробництва і
торгівлі спирту етилового, коньячного
і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" (надалі - Закон
№481/95-ВР) у частині застосування
фінансових санкцій та вилучення
товарних запасів.

Перевіряючі прийшли до висновку про те,
що позивачем 07.07.2010р. здійснювалась
реалізація та зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів без
наявності діючої ліцензії на право
здійснення роздрібної чи оптової
торгівлі алкогольними напоями, що
призвело до застосування фінансових
санкцій та вилучення товарних запасів.
Актом про результати позапланової
виїзної перевірки з питань додержання
суб'єктами господарювання вимог,
встановлених законодавством України,
які є обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової та роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами встановлено, що
відповідач 07.07.2010р. здійснив реалізацію
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів без наявності діючих ліцензій
на право здійснення роздрібної чи
оптової торгівлі алкогольними напоями
(ліцензії серій НОМЕР_2, НОМЕР_3), видані
позивачу з терміном дії до 07.07.2010р.

Реалізацію алкогольних напоїв та
тютюнових виробів здійснено із
застосуванням реєстратора
розрахункових операцій (надалі - РРО),
про що свідчать долучені до акту
перевірки касові чеки від 07.07.2010р.
№№8162, 8163, 8164, 8165, 8166.

Відповідач позовні вимоги позивача у
першій інстанції повністю заперечив з
підстав, викладених ним у Запереченні
на адміністративний позов №1628/32-222 від
03.09.2010р. (а.с.22-24).

Позивач 10.09.2010р. подав заяву до
Тернопільського окружного
адміністративного суду про зміну
позовних вимог, в якій зазначив, що
постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 25.08.2010р. по справі №3-4523/10
встановлено факт незаконного
вилучення алкогольних напоїв та
тютюнових виробів та відносно
продавця-стажиста магазину-кафетерію,
що належить позивачу, ОСОБА_2., закрито
провадження за ст.164 Кодексу України
про адміністративні правопорушення у
зв'язку із відсутністю в діях останньої
складу адміністративного
правопорушення та зобов'язано
повернути їй вилучені речі згідно
протоколу вилучення від 07.07.2010р. З
підстав вищезазначеного позивач
відмовляється від позовних вимог до
відповідача-2 щодо зобов'язання
повернути незаконно вилучені
алкогольні напої та тютюнові вироби на
загальну суму 11362,80грн., а в частині
позовних вимог до Відповідача-1 позовні
вимоги підтримуються повністю.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14.09.2010р. у
справі №2а-2889/10/1970 в задоволенні
позовних вимог позивачу відмовлено.

Позивач з постановою суду першої
інстанції не погодився, оскаржив її,
подавши 01.10.2010р. апеляційну скаргу, у
якій зазначив, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
не відповідає фактичним обставинам
справи, і просить її скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
позивача задоволити, посилаючись на
наступне:

При проведенні податковим органом
перевірки встановлено, що позивачем
07.07.2010р. здійснювалась реалізація та
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів без наявності діючої
ліцензії на право здійснення
роздрібної чи оптової торгівлі
алкогольними напоями, що призвело до
порушення ст.15 Закону №481/95-ВР, але
позивач зазначає, що відповідач-1
допустився невірного трактування ч.17
ст.15 Закону №481/95-ВР, де зазначено, що
ліцензії на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями і тютюновими
виробами видаються уповноваженими
Кабінетом Міністрів України органами
виконавчої влади в містах, районах,
районах у містах Києві та Севастополі
за місцем торгівлі суб'єкта
господарювання терміном на один рік і
підлягають обов'язковій реєстрації в
органі доходів і зборів, а у сільській
місцевості - і в органах місцевого
самоврядування за місцем торгівлі
суб'єкта господарювання.

Враховуючи вищевказане, позивач
стверджує, що відповідач-1 провів
позапланову виїзну перевірку 07.07.2010р., а
в ліцензіях на право здійснення
роздрібної чи оптової торгівлі
алкогольними напоями (серій НОМЕР_2,
НОМЕР_3) термін дії зазначено з 07.07.2009р.
до 07.07.2010р., і безпідставно застосував
фінансові санкції.

Також позивач зазначає, що при
винесенні оскаржуваної постанови, суд
першої інстанції виходив з того, що з
припису ст.254 Цивільного кодексу
України, строк, визначений роками,
спливає у відповідні місяці та число
останнього дня строку дії ліцензій на
право здійснення роздрібної чи оптової
торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами закінчився
06.07.2010р., але суд не взяв до уваги ст.253
Цивільного кодексу України, в якій
вказано, що перебіг строку починається
з наступного дня, після відповідної
календарної дати, і в даному випадку
буде 08.07.2010р.

Позивач у своїх апеляційних вимогах
посилається на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 25.08.2010р. по
справі №3-4523/10, якою встановлено факт
незаконного вилучення алкогольних
напоїв та тютюнових виробів, і відносно
продавця-стажиста магазину-кафетерію,
що належить позивачу, ОСОБА_2., закрито
провадження за ст.164 Кодексу України
про адміністративні правопорушення у
зв'язку із відсутністю в діях останньої
складу адміністративного
правопорушення та зобов'язано
повернути вилучені алкогольні напої та
тютюнові вироби, а також встановлено,
що термін дії ліценцій на право
здійснення роздрібної чи оптової
торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами станом на 07.07.2010р.
не закінчився, тобто формулювання,
викладені в ліцензії стосовно терміну
дії ліцензії до "07.07.2010 року" не означає,
що 07.07.2010р. позивач не мав права
здійснювати ліцензовані види
діяльності, так як ні в Законі №481/95-ВР,
ні в ліцензії не визначається дія
ліцензії "включно" або "виключно"
останній день терміну її дії.

Також позивач посилається на норми ст.72
Кодексу адміністративного судочинства
України (надалі - КАСУ), де вказано, що
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Також позивач зазначає, що відповідно
до п.п.4.4.1 п.4 ст.4 Закону України від
21.12.2000р. №2181-III (із змінами та
доповненнями) "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", у разі, коли норма закону чи
іншого нормативно-правового акта,
виданого на підставі закону, або коли
норми різних законів чи різних
нормативно-правових актів припускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків платників податків
або контролюючих органів, внаслідок
чого є можливість прийняти рішення на
користь як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

В підтвердження своїх апеляційних
вимог позивач посилається на судову
практику, а саме на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
13.08.2009р. по справі №К-8716/07.

Отже, позивач стверджує, що відповідач
безпідставно застосував фінансові
санкції за порушення норм Закону
№481/95-ВР і просить прийняти апеляційну
скаргу до розгляду та скасувати
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14.09.2010р. у
справі №2а-2889/10/1970 та винести нове
рішення, яким позовні вимоги
задоволити, визнати нечинним та
скасувати рішення позивача про
застосування фінансових санкцій від
12.07.2010р. №190309 у розмірі 22725,60грн.

04.11.2010р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ДПА України в
Тернопільській області надійшло
заперечення на апеляційну скаргу, у
якому відповідач-1, посилаючись на те,
що останнім днем торгівлі буде дата, що
передує даті, зазначеній в ліцензії,
просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14.09.2010р. у
справі №2а-2889/10/1970 залишити без змін.

25.11.2010р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
надійшло заперечення на апеляційну
скаргу, у якому відповідач-2 просив у
задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1
в частині позовних вимог, що стосуються
Тернопільської ОДПІ, відмовити, а
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14.09.2010р. у
справі №2а-2889/10/1970 залишити без змін.

У судовому засіданні Львівського
апеляційного адміністративного суду
06.12.2013р., згідно із клопотанням
представника Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області,
проведено заміну відповідача-1 у
справі: Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ДПА України в
Тернопільській області на його
правонаступника - Головне управління
Міндоходів у Тернопільській області.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, тому колегія суддів,
керуючись вимогами ст.197 КАС України,
вважає можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на апеляційну скаргу у
їх сукупності, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, у межах, визначених
статтею 195 КАС України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

07.07.2010р працівниками Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів ДПА України в Тернопільській
області на підставі Наказу від 07.07.2010р.
№190 та Направлення від 07.07.2010р. №98/32-2
проведено позапланову виїзну
перевірку позивача щодо дотримання
останнім норм законів, що регулюють
відносини у сфері обігу алкогольних
напоїв та тютюнових виробів і за
результатами якої складено Акт від
07.07.2010р. №108/32-2/НОМЕР_1 про результати
позапланової виїзної перевірки з
питань додержання суб'єктами
господарювання вимог, встановлених
законодавством України, які є
обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової та роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, на підставі якого
до позивача застосовано фінансові
санкції у вигляді штрафу у розмірі
22725,60грн. за проведення реалізації
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів без наявності ліцензії на
право здійснення роздрібної чи оптової
торгівлі алкогольними напоями
відповідно до рішення про застосування
фінансових санкцій від 12.07.2010р. за №190309
у розмірі 22725,60грн.

У відповідності до вимог абз.5 ч.2 ст.17
Закону України №481/95-ВР, "до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі оптової (включаючи імпорт та
експорт) і роздрібної торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, алкогольними напоями та
тютюновими виробами без наявності
ліцензій - 200 відсотків вартості
отриманої партії товару, але не менше
1700,00грн.".

Відповідно до вимог ч.17 ст.15 Закону
№481/95-ВР, ліцензії на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями і
тютюновими виробами видаються
уповноваженими Кабінетом Міністрів
України органами виконавчої влади в
містах, районах, районах у містах Києві
та Севастополі за місцем торгівлі
суб'єкта господарювання терміном на
один рік і підлягають обов'язковій
реєстрації в органі державної
податкової служби, а у сільській
місцевості - і в органах місцевого
самоврядування за місцем торгівлі
суб'єкта господарювання.

Як вбачається з ліцензії на право
здійснення роздрібної торгівлі
тютюновими виробами та з ліцензії на
право здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями, термін дії
ліцензій зазначено календарною датою з
07.07.2009р. до 07.07.2010р.

Відповідно до вимог ст.15 Закону
№481/95-ВР, імпорт, експорт і оптова
торгівля алкогольними напоями та
тютюновими виробами можуть
здійснюватись суб'єктами
господарювання всіх форм власності за
наявності ліцензій.

Ліцензія на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями і тютюновими
виробами видається уповноваженими
Кабінетом Міністрів України органами
виконавчої влади в містах, районах,
районах у містах Києві та Севастополі
за місцем торгівлі суб'єкта
господарювання терміном на один рік і
підлягає обов'язковій реєстрації в
органі державної податкової служби, а у
сільській місцевості - і в органах
місцевого самоврядування за місцем
торгівлі суб'єкта господарювання.

Порядок видачі ліцензій на право
імпорту, експорту спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів і
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами
визначений постановою Кабінету
Міністрів України від 13.05.1996р. №493 "Про
тимчасовий порядок видачі ліцензій на
право імпорту, експорту спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
і роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами".

Нормами спеціального законодавства,
які регулюють порядок видачі ліцензій
на право здійснення торгівлі
тютюновими виробами і накладення
штрафних санкцій за здійснення без
ліцензійної діяльності чітко не
визначено механізм обрахунку строку
дії ліцензії.

У відповідності до вимог ч.2 ст.251
Цивільного кодексу України, під
терміном дії слід розуміти - певний
момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення.

Статтею 252 Цивільного кодексу України
визначено, що строк визначається
роками, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Відповідно до вимог ст.254 Цивільного
кодексу України строк, що визначений
роками, спливає у відповідні місяці та
число останнього дня строку.

Виходячи з аналізу нормативних актів,
які визначають поняття строку їх
перебігу та закінчення строку, суд
першої інстанції прийшов до невірного
висновку про те, що дія ліцензій, які
видано позивачу на право торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими
виробами, закінчилась 06.07.2010р., як
вважає відповідач-1, оскільки такі
діють до 24 години 07.07.2010р.

Згідно із вимогами ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідачем-1 як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірності
прийнятого ним рішення.

Слід зазначити, що вказану позицію із
аналогічних справ було підтримано
Вищим адміністративним судом України
ухвалою від 28.02.2013р. у справі №К/9991/22204/11,
а також ухвалою від 05.12.2013р. у справі
№К/9991/63813/11.

Із врахуванням наведених вище норм
законодавства та фактичних обставин
справи, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції при розгляді
адміністративної справи зроблено
висновки, які не відповідають
обставинам справи, не дотримано норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
судове рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове рішення, у випадках
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участі в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с.Підгороднє
Тернопільського району Тернопільської
області до відповідача-1: Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів ДПА України в Тернопільській
області (правонаступник - Головне
управління Міндоходів у
Тернопільській області), м.Тернопіль,
відповідача-2: Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції, м.Тернопіль про зобов'язання
вчинити певні дії, - задоволити.

2. Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14.09.2010р. у
справі №2а-2889/10/1970 за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с.Підгороднє
Тернопільського району Тернопільської
області до відповідача-1: Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів ДПА України в Тернопільській
області (правонаступник - Головне
управління Міндоходів у
Тернопільській області), м.Тернопіль,
відповідача-2: Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції, м.Тернопіль про зобов'язання
вчинити певні дії, - скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
позивача задоволити.

3. Визнати нечинним та скасувати
рішення Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів ДПА України в
Тернопільській області про
застосування фінансових санкцій №190309
від 12.07.2010р.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя

Л.П. Іщук

Суддя
І.М.
Обрізко