Справа № 803/34/14
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року Справа № 803/34/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Володимир-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (далі - Володимир-Волинська
ОДПІ) звернулася з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу у сумі 6346,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, як платник
податків перебуває на обліку у
Володимир-Волинській ОДПІ та
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах, визначені
законодавством. За відповідачем
рахується податковий борг з єдиного
податку у сумі 5978,58 грн. та з земельного
податку у сумі 368,26 грн. Вжиті
податковим органом заходи стягнення
податкового боргу, зокрема, надіслання
податкової вимоги, не спричинили його
погашення, а тому позивач просить
стягнути вказану суму заборгованості
із відповідача.

У судове засідання представник
позивача не прибув, у письмовому
клопотанні просив розгляд справи
здійснювати за його відсутності (а.с.24).

Відповідач в судове засідання не
прибула, про причини неприбуття не
повідомила. Відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи (а.с.22).

Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України)
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Згідно із
частиною четвертою статті 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. За правилами частини шостої
статті 128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта. Як
передбачено частиною першою статті 41
КАС України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове
засідання особи, які беруть участь у
справі, не прибули (при цьому від
представника позивача надійшло
клопотання про розгляд справи за його
відсутності), що не перешкоджає
судовому розгляду, а дану справу
можливо розглянути і вирішити на
основі наявних матеріалів, тому
судовий розгляд справи здійснено в
порядку письмового провадження, без
фіксування адміністративного процесу
технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрована у встановленому порядку
як фізична-особа підприємець, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії НОМЕР_2
(а.с.5). Згідно з листом позивача від 07
листопада 2013 року №3789/18-011 відповідач 25
жовтня 2000 року взята на податковий
облік у Володимир-Волинській ОДПІ
(а.с.6).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України (ПК
України) встановлено, що платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи. При цьому,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи (пункт 36.1 статті 36
ПК України).

З довідки позивача від 26 грудня 2013 року
№5107/10/17 (а.с.7) вбачається, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 має
податковий борг з єдиного та
земельного податків на загальну суму 6
346,84 грн.

Відповідач є платником єдиного податку
відповідно до виданого їй
Володимир-Волинською ОДПІ 31 травня 2012
року на підставі заяви від 23 січня 2012
року (а.с.8-9) свідоцтва платника єдиного
податку серії НОМЕР_3 (а.с.10). Платником
земельного податку є в силу статті 269
ПК України.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України
крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 294.1. статті 294 ПК України
встановлено, що податковим (звітним)
періодом для платників єдиного податку
третьої - шостої груп є календарний
квартал. Згідно з пунктами 295.3, 295.4
статті 295 ПК України платники єдиного
податку третьої - шостої груп сплачують
єдиний податок протягом 10 календарних
днів після граничного строку подання
податкової декларації за податковий
(звітний) квартал. Сплата єдиного
податку здійснюється за місцем
податкової адреси. Платники єдиного
податку третьої - шостої груп подають
до контролюючого органу податкову
декларацію платника єдиного податку у
строки, встановлені для квартального
податкового (звітного) періоду (пункт
296.3. статті 296 ПК України).

Податковою декларацією платника
єдиного податку ОСОБА_1 від 08 серпня 2013
року за звітній період другий квартал
2013 року визначено суму податку, яка
підлягає сплаті в бюджет за вказаний
період у розмірі - 3166,75 грн. (а.с.14-15).
Податковою декларацією від 04 листопада
2013 року визначено суму єдиного податку
за третій квартал 2013 року - 3248,75 грн.
(а.с.16-17).

З урахуванням наведених норм граничний
строк сплати грошового зобов'язання з
єдиного податку у сумі 3166,75 грн.
(декларація за другий квартал 2013 року)
до 19 серпня 2013 року, у сумі 3248,75 грн.
(декларація за третій квартал 2013 року)
до 19 листопада 2013 року.

Як свідчить довідка позивача про
податковий борг від 29 січня 2014 року
№537/10/17 ОСОБА_1 частково сплатила
податкове зобов'язання з єдиного
податку, а саме 31 липня 2013 року у сумі
5819,00 грн. (а.с.26). Однак, грошові
зобов'язання з єдиного податку зі
строком сплати: до 19 серпня 2013 року у
сумі 2729,25 грн., до 19 листопада 2013 року у
сумі 3248,25 грн. відповідачем сплачені не
були.

Відповідно до підпунктів 14.1.39,
14.1.175пункту 14.1 статті 14 ПК України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності; сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання є
податковим боргом.

Таким чином, несплачене у встановлені
строки узгоджене грошове зобов'язання,
визначене платником податків
самостійно у податкових деклараціях з
єдиного податку, набуло статусу
податкового боргу відповідача зі
сплати єдиного податку, який становить
5978,58 грн., у тому числі пеня - 0,58 грн.,
нарахована в порядку статті 129 ПК
України.

Відповідно до пункту 286.2. статті 286 ПК
України платники плати за землю (крім
фізичних осіб) самостійно обчислюють
суму податку щороку станом на 1 січня і
не пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному контролюючому
органу за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому статтею 46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями.
Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця. Плата за землю
зараховується до відповідних місцевих
бюджетів у порядку, визначеному
Бюджетним кодексом України для плати
за землю (пункт 287.3. статті 287, пункт 290.1
статті 290 ПК України).

Податковою декларацією з плати за
землю ОСОБА_1 за 2013 рік визначено, що
помісячний розмір земельного податку
на 2013 рік становить 191,64 грн. у січні -
листопаді 2013 року та 191,55 грн. - у грудні
2013 року (а.с.11-12).

З довідки Володимир-Волинської ОДПІ
від 29 січня 2014 №537/10/17 слідує, що
податковий борг із земельного податку
відповідач частково сплатила 25 жовтня
2013 року у сумі 693,00 грн. (а.с.26). Однак,
позивачем не сплачено земельний
податок за вересень 2013 року у сумі 162,29
грн. (граничний строк сплати до 30
жовтня 2013 року) та за жовтень 2013 року у
сумі 191,64 грн. (граничний строк сплати до
30 листопада 2013 року).

Отже, несплачене у встановлені строки
узгоджене грошове зобов'язання,
визначене платником податків
самостійно у податковій декларації з
плати за землю за 2013 рік набуло статусу
податкового боргу, який становить 368,26
грн., у тому числі пеня 14,33 грн.

Розмір податкового боргу
підтверджується довідкою про
податковий борг позивача (а.с.7).

Таким чином, загальна сума податкового
боргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
становить 6346,84 грн., в тому числі 5978,58
грн. зі сплати єдиного податку з
фізичних осіб та 368,84 грн. зі сплати
земельного податку.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктами 59.4, 59.5 статті 59 ПК України
визначено, що податкова вимога
надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення. У
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

З матеріалів справи вбачається, що у
відповідності до вимог статті 59 ПК
України Володимир-Волинською ОДПІ
відповідачу надсилалась податкова
вимога від 13 грудня 2012 року №184, яка
залишились без належного реагування
(а.с.18).

Згідно зі статтею 95 ПК України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги. Стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК
України орган стягнення звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи.

Оскільки податковий борг у сумі 6346,84
грн. відповідачем у добровільному
порядку не погашений, щодо його розміру
ним не подано суду письмових
заперечень, доказів у спростування
позовних вимог, тому позовні вимоги
слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 11, 122, 128, 160, 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (44700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в дохід місцевого бюджету
міста Володимира-Волинського
податковий борг у сумі 6346,84 грн. (шість
тисяч триста сорок шість грн. 84 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ж.В. Каленюк