Справа № 804/14278/13-а
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 грудня 2013 року
№804/14278/13-а

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Турової О.М.

за участю секретаря судового
засідання:
Шабанова Д.В.

представника позивача:
Салабая В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
клопотання Північної міжрайонної
державної податкової інспекції у місті
Кривому Розі Дніпропетровської
області про залишення без розгляду
адміністративного позову у справі

за позовом Приватного акціонерного
товариства «КОМЕТА»

до Північної міжрайонної державної
податкової інспекції у місті Кривому
Розі Дніпропетровської області

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство
«КОМЕТА» звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Північної міжрайонної державної
податкової інспекції у місті Кривому
Розі Дніпропетровської області, в
якому просило скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача від
26.07.2011 року №, № та №.

При цьому, відповідачем було подане
клопотання про залишення
адміністративного позову без розгляду
на підставі п.1 ст.100 КАС України та п.9 ч.1
ст.155 КАС України.

Означене клопотання обґрунтоване тим,
що ПАТ «КОМЕТА» прийняті Північною
міжрайонною державною податковою
інспекцією у місті Кривому Розі
Дніпропетровської області податкові
повідомлення-рішення від 26.07.2011 року
№, № та № були
оскаржені у досудовому порядку до
контролюючого органу вищого рівня. За
результатами розгляду скарги позивача
на вказані податкові
повідомлення-рішення Державна
податкова адміністрація у
Дніпропетровській області прийняла
рішення від 07.10.2011р. за №29583/10/25-008, яким
залишила без задоволення скаргу ПАТ
«КОМЕТА» та без змін оскаржені
податкові повідомлення-рішення.
Оскільки позивач скористався наданим
йому ст.56 Податкового кодексу України
правом на досудове вирішення спору,
строк звернення до суду має
обчислюватися відповідно до ч.4 ст.99 КАС
України, тобто позивач повинен був
звернутись до суду у місячний строк,
який обчислюється з дня, коли він
дізнався про рішення ДПА у
Дніпропетровській області за
результатами розгляду його скарги на
податкові повідомлення-рішення.
Зважаючи на те, що рішення за
результатами досудового оскарження
податкових повідомлень-рішень було
прийняте 07.10.2011 року, а позов поданий до
суду лише 31.10.2013р., строк звернення до
суду з позовом ПАТ «КОМЕТА» пропущений,
а тому його позов підлягає залишенню
без розгляду.

Представник позивача у судовому
засіданні проти задоволення
клопотання відповідача про залишення
позову без розгляду заперечував та
просив відмовити у його задоволенні,
посилаючись на те, що позовна заява
подана ним у межах встановленого
ст.ст.56,102 Податкового кодексу України
строку звернення до суду, тобто
протягом 1095 днів у будь-який момент
після отримання оскаржуваного рішення.

Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав клопотання про
розгляд справи за його відсутності, в
якому зазначав, що підтримує подане
клопотання про залишення позову без
розгляду та просить його задовольнити.

Заслухавши доводи представника
позивача відносно заявленого
клопотання, дослідивши матеріали
справи в частині, що стосується його
вирішення, а також проаналізувавши
зміст норм права, що регулюють дане
питання, суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні заявленого
клопотання про залишення позову без
розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно ч.1-ч.2 ст.99 КАС України (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч.3 ст.99 КАС України для захисту
прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Так, пунктом 56.18 статті 56 Податкового
кодексу України в редакції Закону №
3609-VI встановлено, що з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу, платник податків має
право оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання у будь-який
момент після отримання такого рішення.

Статтею ж 102 Податкового кодексу
України передбачено строк давності
тривалістю 1095 днів.

Ураховуючи викладене, законодавцем
було вдосконалено правове регулювання
питання строків оскарження рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання, винесеного на
підставі норм Податкового кодексу
України. Нова редакція пункту 56.18
статті 56 Податкового кодексу України
конкретизувала строки давності,
протягом яких платник податків має
право оскаржити в суді рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання, шляхом
безпосереднього посилання на статтю 102
цього ж Кодексу. Тим самим законодавцем
усунуто можливі різні тлумачення
змісту пункту 56.18 статті 56 Податкового
кодексу України в частині визначення
тривалості строку для оскарження в
суді рішень контролюючого органу. Цей
строк з урахуванням змісту статті 102
Податкового кодексу України становить
1095 днів з дня отримання оскаржуваного
рішення.

Водночас залишається чинним пункт 56.19
статті 56 Податкового кодексу України,
до якого Законом № 3609-VI зміни не
внесено.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56
Податкового кодексу України у разі,
коли до подання позовної заяви
проводилася процедура
адміністративного оскарження, платник
податків має право оскаржити в суді
податкове повідомлення-рішення або
інше рішення контролюючого органу про
нарахування грошового зобов'язання
протягом місяця, що настає за днем
закінчення процедури
адміністративного оскарження,
відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Отже, зазначений пункт Податкового
кодексу України встановлює місячний
строк для оскарження податкових
повідомлень-рішень, який, за змістом
цієї норми, починає перебіг із дня, що
настає за днем закінчення процедури
адміністративного оскарження.

Аналіз пунктів 56.18 та 56.19 статті 56
Податкового кодексу України свідчить
про те, що ці норми по-різному регулюють
питання строків судового оскарження
рішень контролюючого органу про
нарахування грошового зобов'язання.

Таким чином, два зазначені приписи
Податкового кодексу України по-різному
регулюють ті самі правовідносини і при
цьому суперечать один одному. За таких
обставин пункти 56.18 та 56.19 статті 56
Податкового кодексу України не можуть
застосуватися судами одночасно,
натомість перевагу повинно бути надано
одній із цих законодавчих норм.

При розв'язанні розглядуваної
законодавчої колізії слід керуватися
пунктом 56.21 статті 56 Податкового
кодексу України. Цією нормою
встановлено, що у разі, коли норма цього
Кодексу чи іншого нормативно-правового
акта, виданого на підставі цього
Кодексу, або коли норми різних законів
чи різних нормативно-правових актів
припускають неоднозначне (множинне)
трактування прав та обов'язків
платників податків або контролюючих
органів, внаслідок чого є можливість
прийняти рішення на користь як
платника податків, так і контролюючого
органу, рішення приймається на користь
платника податків.

У розглядуваній ситуації при прийнятті
позовної заяви від платників податків
про оскарження податкових
повідомлень-рішень та інших рішень про
нарахування грошових зобов'язань суди
повинні вирішувати питання на користь
платника податків і застосовувати
пункт 56.18 статті 56 Податкового кодексу
України, який передбачає більш
тривалий строк для звернення до суду
(1095 днів), ніж пункт 56.19 цієї ж статті
(один місяць). На цю обставину
звертається увага і в листі Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011р. за №1935/11/13-11 «Щодо строків
оскарження рішення контролюючого
органу про нарахування грошового
зобов'язання».

На необхідності дотримання судами
правила вирішення колізій у
податковому законодавстві на користь
платника податків наголошено також в
Остаточному рішенні Європейського
суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року
у справі «Щокін проти України».

Ураховуючи викладене, строк для
звернення до суду платника податків із
вимогою щодо визнання протиправним
рішення контролюючого органу про
нарахування грошового зобов'язання
повинен визначатися за правилами
пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу
України. Зазначений строк становить 1095
днів із дня отримання такого рішення,
незалежно від того, чи скористалася
особа своїм правом на досудове
розв'язання спору шляхом застосування
процедури адміністративного
оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ
«КОМЕТА» отримало податкові
повідомлення-рішення від 26.07.2011 року
№, № та № - 02.08.2011 року,
а з позовом щодо їх скасування
звернулось - 31 жовтня 2013 року, тобто в
межах строку 1095 днів.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що позовна заява ПАТ «КОМЕТА»
подана в межах строку звернення,
встановленого чинним законодавством
України, а тому клопотання Північної
міжрайонної державної податкової
інспекції у місті Кривому Розі
Дніпропетровської області про
залишення без розгляду цього
адміністративного позову задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Північної
міжрайонної державної податкової
інспекції у місті Кривому Розі
Дніпропетровської області про
залишення без розгляду
адміністративного позову у справі за
позовом Приватного акціонерного
товариства «КОМЕТА» до Північної
міжрайонної державної податкової
інспекції у місті Кривому Розі
Дніпропетровської області про
скасування податкових
повідомлень-рішень - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 30
грудня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.
Турова