Справа № 872/17863/13
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р. справа № 333/8551/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Коршуна А.О.

суддів: Панченко О.М.
Чередниченко В.Є.

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя та
ОСОБА_1

на постанову: Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 11.11.2013р. у справі
№333/8551/13-а

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі м.
Запоріжжя

про: визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28.10.2013р. позивач звернувся до суду
першої інстанції з позовом до
відповідача, у якому просить визнати
відповідь відповідача №129/Н-9 від
18.09.2013р. про відмову в призначенні
ОСОБА_1 пенсії за віком, незаконною;
зобов'язати відповідача призначити з
02.09.2013р. пенсію за віком з її виплатою у
строки, встановлені чинним
законодавством, зобов'язати
відповідача нарахувати компенсацію у
зв'язку із знеціненням пенсії
внаслідок інфляції, починаючи з 02.09.2013р.
по день прийняття рішення судом про її
призначення; зобов'язати відповідача у
десятиденний строк з дня отримання
постанови суду надіслати до суду та
позивачу звіт про її виконання, який
повинен містити інформацію про порядок
розрахунку пенсії та її індексації
разом з доказами надсилання такого
звіту на адрес позивача.

Постановою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 11.11.2013р. у справі
№333/8551/13-а позовні вимоги задоволено
частково, визнано дії відповідача по
відмові у призначенні пенсії за віком
ОСОБА_1 незаконними, зобов'язано
відповідача призначити пенсію за віком
ОСОБА_1 починаючи з 02.09.2013р., зобов'язати
відповідача нарахувати компенсацію з
урахуванням інфляції починаючи з
02.09.2013р., в іншій частині позовних вимог
відмовлено (суддя - Ярошенко А.Г.) / а.с.
69-70/.

Дана адміністративна справа судом
першої інстанції розглянута в порядку
скороченого провадження за правилами
встановленими ст. 183-2 КАС України.

Відповідач, не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, у
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції у даній
адміністративній справі та ухвалити у
справі нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні заявлених ним
позовних вимог у повному обсязі.

Позивач не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, у
якій просить змінити постанову суду
від 11.11.2013р., доповнивши її
зобов'язанням відповідача виплачувати
її в строки, встановлені
законодавством; повернути з Державного
бюджету сплачений судовий збір за
розгляд справи в судах першої та
апеляційної інстанцій в сумі 68,82грн.;
зобов'язати відповідача у десятиденний
строк з дня призначення пенсії
позивачу надати суду та позивачу її
щомісячний розрахунок з індексацією,
починаючи з 02.09.2013р. по день призначення
пенсії.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 КАС України в
порядку письмового провадження.

Перевіривши доводи апеляційних скарг
та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою
України, але постійно проживає в
державі Ізраїль /а.с. 13/.

Відповідно до довідки Управління
державної міграційної служби України в
Запорізькій області вих. №2301/01-Б-300 від
22.08.2013р. паспорт громадянки України на
ім'я ОСОБА_1 для виїзду за кордон серії
НОМЕР_1, виданий 18.08.1998р. на підставі
паспорта громадянина України серії
НОМЕР_2, виданого від 04.06.1998р.
Комунарським РВ УМВС України в
Запорізькій області, який зданий нею у
зв'язку з виїздом на постійне місце
проживання до Ізраїлю.

02.09.2013р. позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя з
заявою про призначення пенсії, але
листом відповідача вих. №129/Н-9 від
18.09.2013р. у призначені пенсії за віком
позивачу було відмовлено /а.с. 31/.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року за №1-32/2009 (№25-рп/2009)
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно з п.3.3 мотивувальної частини
вищезазначеного рішення, виходячи із
правової, соціальної природи пенсії
право громадянина на одержання
призначеної йому пенсії не може
пов'язуватись з такою умовою, як
постійне проживання в Україні; держава
відповідно до конституційних
принципів зобов'язана гарантувати це
право незалежно від того, де проживає
особа, якій призначена пенсія,- в
Україні чи за її межами.

Відповідно до ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, позивач проживаючи в
Ізраїлі, як громадянин України має такі
ж самі конституційні права, як
громадянин України проживаючий на
території України, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускає
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання громадянина
України.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо
повернення сплаченого судового збору
за розгляд справи судом першої та
апеляційної інстанції не підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

З адміністративного позову позивача
вбачається, що ним було заявлено 4
позовні вимоги, а саме: 1. - визнання
відповіді відповідача №129/Н-9 від
18.09.2013р. про відмову в призначенні
ОСОБА_1 пенсії за віком, незаконною; 2. -
зобов'язання відповідача призначити з
02.09.2013р. пенсію за віком з її виплатою у
строки, встановлені чинним
законодавством; 3. - зобов'язання
відповідача нарахувати компенсацію у
зв'язку із знеціненням пенсії
внаслідок інфляції, починаючи з 02.09.2013р.
по день прийняття рішення судом про її
призначення; 4. - зобов'язання
відповідача у десятиденний строк з дня
отримання постанови суду надіслати до
суду та позивачу звіт про її виконання,
який повинен містити інформацію про
порядок розрахунку пенсії та її
індексації разом з доказами надсилання
такого звіту на адрес позивача.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти на розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору врегульовано нормами
Закону України «Про судовий збір» (далі
- Закон), який набрав чинності з 01.11.2011р..

Так, ст. 3 Закону (в редакції чинній з
23.10.2013р.) передбачено, що судовий збір
справляється за подання апеляційної
скарги на судове рішення, п. 3.2 ч. 2 ст. 4
Закону передбачено, що за подання
апеляційної скарги на рішення суду
сплачується судовий збір у розмірі 50%
відсотків ставки, що підлягала сплаті
при поданні позовної заяви, а пп. 2 п. 3.1
ст. 4 Закону передбачено, що за подання
адміністративного позову до
адміністративного суду з позовними
вимогами немайнового характеру
сплачується судовий збір у розмірі 0,06
розміру мінімальної заробітної плати,
і ст. 6 Закону передбачено, що судовий
збір сплачується за кожну заявлену
позовну вимогу.

Судовий збір за подання
адміністративного позову сплачено у
розмірі 34,41грн. /а.с. 1/, тобто за одну
вимогу немайнового характеру, а тому
підстави для повернення позивачу
судового збору сплаченого при поданні
адміністративного позову відсутні.

Частиною 3 статті 94 КАС України
встановлено, що у разі якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
адміністративної справи об'єктивно,
повно та всебічно з'ясовано усі
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення даної справи, та
застосовано до правовідносин, які
виникли між сторонами у даній справі,
норми матеріального права, які
регулюють саме ці правовідносини і
ухвалено законне рішення, яким позовні
вимоги позивача задоволені, порушень
чи неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права,
які б потягли за собою скасування чи
зміну оскаржуваної судової постанови,
судовою колегією під час розгляду
даної справи не встановлено, тому
колегія суддів вважає за необхідне
постанову суду першої інстанції у
даній адміністративній справі
залишити без змін.

Доводи апеляційних скарг позивач та
відповідача спростовуються
дослідженими судом доказами та не
можуть бути підставою для скасування
постанови суду, а тому апеляційні
скарги позивача та відповідача
необхідно залишити без задоволення, в
зв'язку з чим підстави для повернення
позивачу судового збору за подання
апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.197,198,200,205,206 КАС України, колегія
суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя та
ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2013р.
у справі №333/8551/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко