Справа № 2а-8907/11/1416
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 р.Справа №
2а-8907/11/1416Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1
інстанції: Коваленко І.В.
Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва на постанову Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 22 липня
2011 року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва про визнання
незаконною бездіяльність та
зобов'язання нарахувати і виплатити
недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 22 липня 2011 року ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Миколаєва про
визнання незаконною бездіяльність та
зобов'язання нарахувати і виплатити
недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу задоволено
частково за період з 06 грудня 2010 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 23 вересня 2011 року вказану
постанову роз'яснено зазначивши, що
кінцевим терміном нарахування та
виплати доплати до пенсії згідно цієї
постанови суду є 22 липня 2011 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою
Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 22 липня 2011 року, в
частині задоволених вимог, відповідач
надав до суду апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вищезазначене рішення та
постановити нове, яким у задоволенні
позовних вимог позивача відмовити у
повному обсязі.

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, а також враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має статус: «дитина війни» (в
розумінні Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»), що
підтверджується відповідним
посвідченням.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2010 році та у 2011 році до 22 липня 2011 року
дія ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» не призупинялась.

Положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№ 530, які суперечать цьому Закону, та на
які посилається апелянт, не можуть бути
застосовані, оскільки мають меншу
юридичну силу ніж норми Закону.

Також, є необґрунтованими твердження
апелянта про те, що розмір мінімальної
пенсії за віком, встановлений Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
застосовується для розрахунку
підвищення до пенсії позивача,
оскільки іншого розміру мінімальної
пенсії за віком чинним законодавством
не визначено.

Не можуть бути прийняті до уваги й
твердження апелянта про те, що розмір
мінімальної пенсії за віком,
встановлений Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не застосовується для
розрахунку підвищення до пенсії
позивача, оскільки іншого розміру
мінімальної пенсії за віком чинним
законодавством не визначено.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про державний бюджет на 2011
рік», доповнених п. 4 згідно Закону
України №3491-ІV «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року,
що набрав законної сили 19 червня 2011
року встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та
частини 3 статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку, та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» 06 липня 2011
року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року. Вказаною
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 745 встановлено, що «дітям війни» до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, підвищення проводиться
у розмірі 49,80 грн.

З огляду на викладене до набрання
чинності зазначеною постановою
Кабінету Міністрів України, тобто до 23
липня 2011 року, застосуванню підлягають
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни». З 23
липня 2011 року правомірність дій
суб'єктів владних повноважень у
зазначених категоріях справ необхідно
перевіряти на відповідність вимогам
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» та постанови
Кабінету Міністрів України від 06 липня
2011 року № 745.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи та постановлено
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва на постанову
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 22 липня 2011 року - залишити
без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 22 липня 2011 року по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва про визнання незаконною
бездіяльність та зобов'язання
нарахувати і виплатити недоплачену
щомісячну державну соціальну допомогу
- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту постановлення,
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/