Справа № 809/4092/13-а
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р.
Справа № 809/4092/13-a

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

cудді Главача І.А.,

за участю секретаря судового
засідання - Куриша Р.В.,

представників позивача - Аверкової
Н.О., Ільківа Ю.Я.,

представників відповідача -
Твардовсього С.О., Твардовської О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Калуського
міжрайонного прокурора
Івано-Франківської області

до відповідача: Калуської
районної ради Івано-Франківсьої
області

про визнання незаконним та
скасування рішення Калуської районної
ради Івано-Франківської області № 363-26
від 01.12.2013 року "Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні",-

ВСТАНОВИВ:

20.12.2013 року Калуський міжрайонний
прокурор Івано-Франківської області
Федорович В. звернувся до суду з
адміністративним позовом до Калуської
районної ради Івано-Франківсьої
області про визнання незаконним та
скасування рішення № 363-26 від 01.12.2013
року "Про підтримку євроінтеграційних
процесів в Україні".

Позовні вимоги мотивовані тим, що
оскаржуване рішення прийняте
відповідачем із порушенням норм
Конституції України, Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
що є підставою для визнання
зазначеного рішення протиправним та
скасування.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві, просили
адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі. При цьому пояснили
суду, що оскаржуване рішення прийняте
Калуською районною радою
Івано-Франківської області поза межами
наданих Конституцією та законами
України повноважень та протиправно.

Представники відповідача проти
адміністративного позову заперечили,
суду пояснили, що оскаржуване рішення є
результатом волевиявлення
територіальної громади Калуського
району Івано-Франківської області, в
особі депутатів районної ради, а
оскільки законодавством про органи
місцевого самоврядування прямо не
заборонено прийняття таких рішень,
вимоги Калуського міжрайонного
прокурора є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню. В своїх
пояснення посилалися на приписи
частини 2 статті 43 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", якою
передбачено, що районні ради можуть
розглядати і вирішувати на пленарних
засіданнях й інші питання, віднесені до
їх відання. Зазначили також, що
Калуська районна рада, приймаючи
оскаржуване рішення, не приймала
жодних рішень щодо відставки
Президента України та Прем'єр-Міністра
України, а лише затвердили відповідне
звернення із зазначеними вимогами.
Вважають, що неможливо скасувати
рішення, яке було виконано з моменту
направлення такого звернення, а саме
рішення нікого ні до чого не зобов'язує.
Просили у задоволенні позову
відмовити.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, вислухавши
представників позивача та відповідача,
дослідивши наявні та подані докази, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 01.12.2013 року
Калуською районною радою
Івано-Франківської області шостого
демократичного скликання (позачергова
двадцять шоста сесія) прийнято рішення
№ 363-26 від 01.12.2013 року "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні". Зокрема, вказаним рішенням
вирішено:

1.Схвалити заяву депутатів Калуської
районної ради шостого демократичного
скликання (додається).

2.Звернутися до керівників держав -
членів Європейського Союзу та
Сполучених Штатів Америки, інших
демократичних держав про застосування
санкцій до Президента України та уряду
Януковича-Азарова.

3. Звернутися до Президента України та
Прем'єр-Міністра України з вимогою
подати у відставку.

4. Звернутися до членів Партії регіонів
із закликом про вихід з партії.

5. Рекомендувати працівникам державних
органів влади не використовувати як
символіку у службових приміщеннях
портрети Віктора Януковича.

6. Звернутися до працівників силових
структур із застереженням щодо
недопущення неправомірних дій
відносно своїх співвітчизників під час
проведення мирних акцій протестів.

7. Координувати дії місцевих рад
Калущини щодо організації виїзду
представників територіальних громад
району до м. Києва.

8. Звернутися до засобів масової
інформації району щодо оперативного
висвітлення подій та ситуації, яка
склалася на території району, області
та в Україні загалом.

9. Рішення оприлюднити в газеті "Вісті
Калущини" та розмістити на
інтернет-сторінці Калуської районної
ради (а.с.10).

Вказане рішення Калуської районної
ради Івано-Франківської області
опубліковано в газеті "Вісті Калущини"
№ 49 (427) від 06.12.2013 року (а.с.14).

У грудні 2013 року Калуською міжрайонною
прокуратурою Івано-Франківської
області у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
встановлено порушення Калуською
районною радою Івано-Франківської
області Конституції України та Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", що виразилося у прийнятті
рішення № 363-26 від 01.12.2013 року "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні".

Виявлені порушення і стали підставою
для звернення позивача до суду з даним
адміністративним позовом.

Статтею 5 Конституції України
визначено, що народ здійснює владу
безпосередньо і через органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування.

Відповідно до статті 140 Конституції
України місцеве самоврядування є
правом територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища та міста -
самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Повноваження районної ради визначені
статтею 143 Конституції України,
частиною 2 якої закріплено, що обласні
та районні ради затверджують програми
соціально-економічного та культурного
розвитку відповідних областей і
районів та контролюють їх виконання;
затверджують районні і обласні
бюджети, які формуються з коштів
державного бюджету для їх відповідного
розподілу між територіальними
громадами або для виконання спільних
проектів та з коштів, залучених на
договірних засадах з місцевих бюджетів
для реалізації спільних
соціально-економічних і культурних
програм, та контролюють їх виконання;
вирішують інші питання, віднесені
законом до їхньої компетенції.

Статтею 43 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" встановлений
вичерпний перелік питань, що
вирішуються, в тому числі, районними
радами, виключно на їх пленарних
засіданнях.

При цьому частиною 2 статті 43 даного
Закону передбачено, що районні і
обласні ради можуть розглядати і
вирішувати на пленарних засіданнях й
інші питання, віднесені до їх відання
цим та іншими законами.

Згідно частини 1 статті 59 вказаного
Закону рада в межах повноважень,
визначених законом, приймає нормативні
та інші акти у формі рішень, які в силу
вимог частини 1 статті 144 Конституції
України є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Конституційний Суд України рішенням
від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 у справі
за конституційним поданням
Міністерства внутрішніх справ України
щодо офіційного тлумачення положення
частини другої статті 28 Закону
України "Про статус депутатів місцевих
Рад народних депутатів" звернув увагу
на політико-правову природу органів
місцевого самоврядування, зазначивши,
що такі є представницькими органами,
через які здійснюється право
територіальної громади самостійно
вирішувати не будь-які питання
суспільного життя, а питання саме
місцевого значення, тобто такі, які
пов'язані передусім з життєдіяльністю
територіальних громад і перелік яких
визначено у Конституції України і
законах України. Таким чином,
призначення місцевого самоврядування
є одним із проявів здійснення народом
влади, та правом територіальних громад
як самостійно, так і через органи
місцевого самоврядування вирішувати
питання місцевого значення в межах
законів.

Органи місцевого самоврядування,
здійснюючи владні управлінській
функції і самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Стаття 4 Європейської хартії місцевого
самоврядування встановлює, що головні
повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними. Така ж правова
позиція і висвітлена в рішенні
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі №1-9/2009
за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

Виходячи із викладеного, до
повноважень Калуської районної ради
Івано-Франківської області належить
вирішення питань місцевого значення,
тобто тих, що пов'язані, передусім, із
життєдіяльністю територіальної
громади Калуського району
Івано-Франківської області.

Представником відповідача у судовому
засідання не наведено жодної норми
матеріального права, яка б наділяла
районну раду повноваженнями
вирішувати на пленарних засіданнях
питання, викладені в оскаржуваному
рішенні.

Звернення з вимогами до Президента
України та Прем'єр-міністра України
щодо їх відставки, працівників силових
структур із застереженням щодо
недопущення неправомірних дій
відносно своїх співвітчизників під час
проведення мирних акцій, протестів
свідчить про порушення питання
загальнодержавного значення, а не
питання місцевого значення.

Крім того, Конституцією України та
законами України визначено інший
порядок вирішення зазначених питань.

Щодо звернення відповідача до
керівників держав-членів
Європейського Союзу та Сполучених
Штатів Америки, суд зазначає, що в силу
вимог пункту 3 частини 1 статті 106
Конституції України Президент України
представляє державу в міжнародних
відносинах, здійснює керівництво
зовнішньополітичною діяльністю, веде
переговори та укладає міжнародні
договори України. Тоді як Калуська
районна рада Івано-Франківської
області є органом місцевого
самоврядування, який представляє
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст, у межах
повноважень, визначених Конституцією
України, цим та іншими законами, а також
повноважень, переданих їм сільськими,
селищними, міськими радами (частина 2
статті 10 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні") та не
наділена повноваженнями представляти
державу у зовнішніх зносинах, а відтак
не вправі звертатися з будь-якими
вимогами до керівників держав-членів
Європейського Союзу та Сполучених
Штатів Америки.

Зважаючи на вищевикладене, суд
зазначає, що відповідач не наділений
повноваженнями приймати звернення із
вимогами до Президента України,
Прем'єр-міністра України, працівників
силових структур, керівників
держав-членів Європейського Союзу та
Сполучених Штатів Америки, членів
Партії регіонів, засобів масової
інформації району, а також вносити
рекомендації працівникам державних
органів у формі рішень.

Таким чином, приймаючи рішення від
01.12.2013 року № 363-26 "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні", Калуською районною радою
Івано-Франківської області вирішено
питання, які не віднесені до відання
органів місцевого самоврядування та не
стосуються питань місцевого значення,
а також не передбачають можливості їх
прийняття у формі рішення.

При цьому, суд не заперечує право
відповідача, як представницького
органу територіальної громади на
свободу думки і слова, на вільне
вираження своїх поглядів і переконань.
Однак, це право може реалізовуватися у
формі рішення лише щодо питань
життєдіяльності місцевої громади. У
питаннях, які не стосуються
життєдіяльності місцевої громади таке
вираження поглядів та переконань
органу місцевого самоврядування
здійснюється у формі відповідних
листів, звернень, декларативних
позицій (закликів), які не є правовими
актами і не несуть юридичних наслідків
та відповідно не потребують
затверджень в органах місцевого
самоврядування, в тому числі на
пленарних засіданнях районних рад у
формі рішення.

Таким чином, оскаржуване рішення
Калуської районної ради
Івано-Франківської області від 01.12.2013
року "Про суспільно-політичну ситуацію
в Україні" у розумінні вимог статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" не є
нормативно-правовим актом, а відтак, у
відповідності до пункту 1 частини 2
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України та пункту 2 частини
5 статті 23 Закону України "Про
прокуратуру", підлягає визнанню
протиправним та скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до задоволення
в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати
рішення позачергової двадцять шостої
сесії шостого демократичного
скликання Калуської районної ради
Івано-Франківської області за № 363-26
від 01.12.2013 року "Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні".

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку скаргу
не було подано.

Суддя
Главач І.А.

Постанова складена в повному
обсязі 27.01.2014 року.