Справа № 316/3435/13-а
Суддя: Дзямко О. П.
Дата ухвалення: 2014-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/3435/13-а
Провадження № 2-а/316/16/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2014 року
Енергодарський міський суд
Запорізької області у складі
головуючого судді Дзямко О.П., при
секретарі Журавльовій Ю.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Енергодар Запорізької області
справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора
ДПС служби ДАЇ УДАЇ ГУМВС України в
Миколаївській області молодшого
сержанта міліції Заболотнього Ігоря
Михайловича про скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про
скасування постанови серії АА2 №207379
від 16.12.2013 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи вимоги в позові
зазначив, що 16.12.2013 року інспектором
ДПС служби ДАЇ УДАЇ ГУМВС України в
Миколаївській області молодшим
сержантом міліції Заболотнім І.М.
відносно нього складено протокол про
адміністративне правопорушення та
постанова про притягнення до
адміністративної відповідальності за
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та
накладене адміністративне стягнення в
розмірі 425 грн.

В постанові зазначено, що він на Р-06 70
керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.
НОМЕР_1 здійснив обгін транспортного
засобу, який рухався в попутному
напрямку, на відрізку дороги з
обмеженою оглядовістю, при цьому
пересік суцільну лінію дорожньої
розмітки.

Вважає, що постанова про накладення на
нього адміністративного стягнення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є
незаконною, оскільки правопорушення
він не скоював, не був опитаний свідок
ОСОБА_4, якого він зазначив у протоколі.

Просить суд постанову серії АА2
№207379 від 16.12.2013 року про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП
скасувати та провадження у справі
закрити.

В судове засідання позивач не з'явився,
просить розглянути справу у його
відсутність, позов підтримує, про що
повідомив суд письмово.

Відповідач - інспектор ДПС Заболотній
І.М. в судове засідання повторно не
з'явився, про причини неявки не
повідомив, про день та час розгляду
справи був повідомлений своєчасно та
належним чином.

Дослідив матеріали адміністративної
справи, справи про адміністративне
правопорушення, витребуваної з
Державтоінспекції ВДАІ по
обслуговуванню м. Енергодар
Запорізької області, суд прийшов до
переконання, що вимоги позивача
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно вимог ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як вбачається із матеріалів
адміністративного позову,
адміністративних матеріалів - 16.12.2013
року відповідачем відносно позивача
винесено постанову серії АА2№207379 по
справі про адміністративне
правопорушення в якій зазначено, що
16.12.2013 року на а/д Р-о6 70 км о 23 год. 30 хв.
ОСОБА_1 керував автомобілем «Хюндай»
д.н НОМЕР_1, здійснив обгін
транспортного засобу, що рухався в
попутному напрямку на відрізку дороги
з обмеженою оглядовістю, при цьому
пересік суцільну лінію дорожньої
розмітки.

Вказаною постановою позивача
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 425 грн.

У протоколі про адміністративне
правопорушення серії АВ2№533542 від
16.12.2013 року в обґрунтування своїх дій
ОСОБА_1 наполягав на тому, що не згодний
з висновком відповідача, викладеним в
протоколі, зазначив прізвище свідка,
але, в порушення вимог ч.3 ст.2 КАС
України, відповідачем свідок не був
опитаний.

Крім того, як доказ по справі, до
протоколу АВ2№533542 від 16.12.2013 року
надаються фотоматеріали з
відеореєстратора.

У відповідності до п. 19.2 Інструкції з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України
(затверджено наказом МВС 27,03,2009 №111)
працівники підрозділів ДПС, яким
видані технічні засоби та прилади,
персонально відповідають за їх
цілісність та працездатність.
Забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані, не сертифіковані в
Україні у разі якщо вони підлягають
сертифікації відповідно до чинного
законодавства та які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін
дії якого минув, а також передавати
такі прилади для користування
безпосередньо на маршруті
патрулювання без здійснення
контролю командиром підрозділу
результатів роботи приладу за зміну, до
використання спеціальних засобів
нагляду за дорожнім рухом допускаються
лише співробітники, які вивчили
інструкції та склали заліки з
використання цих приладів.

Проте до адміністративного матеріалу
жодних документів на прилад
відеореєстратора не надано.

У відповідності до частина 2 статті 71
КАС Україні передбачено, що при
розгляді справ про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту
владних повноважень обов'язок саме
відповідача щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, який у відповідності до
ч.4 вказаної статті повинен надати суду
всі наявні у нього документи чи
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Але всупереч наведеного, відповідачем
окрім протоколу та фотоматеріалів
інших доказів суду не надано.

Відповідно до ст.62 Конституції України
обвинувачення не може ґрунтуватися на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведення вини особи тлумачаться на її
користь.

Таким чином, позов в частині скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення підлягає задоволенню.

У той же час, вимога позивача про
закриття провадження по справі про
адміністративне правопорушення не
підлягає задоволенню, оскільки в силу
положень статті 162 КАС України
вирішення вказаного питання не
віднесено до компетенції
адміністративного суду.

Приймаючи до уваги вищезазначене,
керуючись ст.62 Конституції України,
ст.ст. ,277,268 КУпАП, ст.ст. 2, 3,
8,11,69-71,94,128,158-164, ч2ст171-2 КАС України суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Постанову серії АА2№207379 від 16
грудня 2013 року по справі про
адміністративне правопорушення про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП в виді штрафу в розмірі 425
скасувати.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя О. П.
Дзямко