Справа № 804/2125/13-а
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 р. Справа № 804/2125/13-а
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Борисенко П.О.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»

до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі

м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у

Дніпропетровській області

про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (правонаступником
якої є - Державна податкова інспекція у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області) у якому
просить: визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби щодо невизнання
податкової декларації ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з податку на
додану вартість за вересень 2012 року;
скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби № 31145/10/183-22 від 18.10.2012
року про невизнання податковою
декларації ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з податку на
додану вартість за вересень 2012 року;
зобов`язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
прийняти податкову декларацію ТОВ
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»
(, індекс 49005,
м. Дніпропетровськ, узвіз
Лоцманський, 12-а) з податку на додану
вартість за вересень 2012 року з
додатками датою її фактичного
отримання, тобто 16.10.2012 року;
зобов`язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
відобразити показники (дані)
податкової декларації ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з податку на
додану вартість за вересень 2012 року з
додатками в електронних базах даних
податкової звітності, у тому числі в
картці особового рахунку ТОВ
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»;
зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби у
десятиденний строк з дня отримання
судового рішення у справі, яке набрало
законної сили, подати звіт про
виконання судового рішення у даній
справі.

В обґрунтування адміністративного
позову позивачем зазначено, що
04.10.2012 року позивачем було направлено
поштою до ДПІ у Жовтневому районі
м. Дніпропетровська податкову
декларацію з податку на додану
вартість за вересень 2012 року,
яка була отримана відповідачем 16.10.2012
року. Проте, 18.10.2012 року
відповідачем було прийнято рішення,
оформлене листом №
31145/10/183-22, про невизнання податковою
звітністю декларацію з податку на
додану вартість за вересень 2012 року, у
зв'язку з позбавленням ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» статусу
платника ПДВ згідно рішення про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість. Позивач
вважає оскаржуване рішення таким, що
суперечить вимогам чинного
законодавства, оскільки подана
позивачем декларація містила всі
необхідні реквізити, передбачені п. 48.3
ст. 48 ПК України.

Позивач належним чином повідомлений
про дату, час та місце судового
розгляду, у судове засідання не
з'явився. Надав до суду клопотання про
розгляд справи без його участі.

Відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, у судове засідання
не з'явився, у письмових запереченнях
на позов зазначив, що у зв'язку з тим, що
13.09.2011 року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» виключено з Реєстру
платників податку на додану вартість,
декларація з ПДВ за вересень 2012 року не
вважається податковою, а отже просить
суд у задоволенні адміністративного
позову відмовити.

За таких обставин, у відповідності до ч.
4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України, справу
розглянуто в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.10.2012 року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» направило поштою до ДПІ у
Жовтневому районі м.
Дніпропетровська податкову декларацію
з ПДВ за вересень 2013 року, яка була
отримана відповідачем 16.10.2012 року.

30.10.2012 року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» отримало рішення ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
(правонаступником якого є відповідач)
оформлене листом № 31145/10/183-22 від 18.10.2012
року, про невизнання податковою
звітністю декларацію з податку на
додану вартість за вересень 2012 року, у
зв'язку з позбавленням ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» статусу
платника ПДВ згідно рішення про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, позивач оскаржив його в
адміністративному порядку до
Державної податкової служби у
Дніпропетровській області та
Державної податкової служби України.

Однак, рішенням про результати
розгляду первинної скарги від 27.11.2012
року № 29527/10/18-619 Державною
податковою службою у
Дніпропетровській області
та рішенням про результати розгляду
скарги від 24.12.2012 року
№ 7827/0/61-12/18-8515 Державною
податковою службою України скарги
ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» залишені без
задоволення, а рішення ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська № 31145/10/183-22
від 18.10.2012 року залишено без змін.

Порядок подання податкової декларації
до органів державної податкової служби
регулюється статтею 49 Податкового
кодексу України.

Згідно пункту 49.8 статті 49 Податкового
кодексу України прийняття податкової
декларації є обов'язком органу
державної податкової служби.

Відповідно до п. 11 розділу І Порядку №
1492 податкова звітність подається до
органу державної податкової служби
особою, яка зареєстрована платником
ПДВ згідно з вимогами розділу V ПК
України.

Як передбачено нормою абзацу першого
пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу
України, за умови дотримання платником
податків вимог цієї статті посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
зареєструвати податкову декларацію
платника датою її фактичного отримання
органом державної податкової служби.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49
Податкового кодексу України під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Відповідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відмітку у паспорті); місцезнаходження
(місце проживання) платника податків;
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність; дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків; підписи платника податку -
фізичної особи та/або посадових осіб
платника податку, визначених цим
Кодексом, засвідчені печаткою платника
податку (за наявності). П. 49.11.1 п. 49.11
статті 49 Податкового кодексу України
визначено, що у разі подання платником
податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови,
зокрема, у разі отримання такої
податкової декларації, надісланої
поштою або засобами електронного
зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з
дня її отримання.

Згідно п.49.15 ст. 49 Податкового кодексу
України податкова декларація,
надіслана платником податків або його
представником поштою або засобами
електронного зв'язку, вважається
неподаною за умови її заповнення з
порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті
48 Податкового кодексу України та
надіслання податковим органом
платнику податків письмової відмови у
прийнятті його податкової декларації.

Отже, виходячи із положень п.49.11 ст.49 ПК
України підставою відмови у прийнятті
декларації може бути: не зазначення
обов'язкових реквізитів, не підписання
декларації відповідними посадовими
особами та не скріплення печаткою
платника податків.

Такий перелік є вичерпним. Інші
підстави для відмови у прийнятті
податкової декларації, зокрема,
відсутність прочерків усіх рядках
декларації, де відсутні дані для
заповнення, чинним законодавством не
передбачено.

Як вбачається з письмових заперечень
на позов представником відповідача не
заперечувалось, що декларація з ПДВ за
вересень 2012 року не містить недоліків в
оформленні.

Порядок заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість врегульовано також
положеннями Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 року №1492, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011
року за №1490/20228.

Відповідно до п.10 розділу I Порядку №1492,
податкова звітність подається до
органу державної податкової служби
особою, яка зареєстрована платником
ПДВ згідно з вимогами розділу V Кодексу.

У листі ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська від 18.10.2012 року
№ 31145/10/183-22 зазначено, що декларація
з ПДВ за вересень 2012 року не вважається
поданою, у зв'язку з тим, що свідоцтво
платника ПДВ № 100265561 анульовано 13.09.2011
року, тобто подана не платником
податку на додану вартість, що є
порушенням вимог п.46.1 статті 46 та п.49.2
статті 49 ПК України.

Судом встановлено, що оскаржені дії
щодо не визнання податкової
декларації прийнято через наявність
рішення ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська від 13.09.2011 року №
879/290 про анулювання реєстрації
ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» як платника ПДВ.

Проте, постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.10.2012 року, яка залишена без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05.09.2013 року, у справі № 2а/0470/1402/12
скасовано рішення ДПІ у Жовтневому
районі від 13.09.2013 року № 879/290 про
анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» та
зобов'язано поновити ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» у Реєстрі
платників податку на додану вартість.

Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України постанова
або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення.

Отже, станом на час розгляду цієї
справи постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.10.2012 року є такою, що набрала законної
сили, якою скасовано рішення про
анулювання реєстрації платника ПДВ
ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» від 13.09.2011 року
№ 879/290, та зобов'язано поновити ТОВ
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» у
Реєстрі платників ПДВ.

Таким чином, суд доходить висновку про
визнання протиправними дії
відповідача щодо не визнання
податкової декларації позивача з
податку на додану вартість за вересень
2012 року податковою декларацією та
зобов`язання відповідача прийняти
податкову декларацію ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з податку на
додану вартість за вересень 2012 року
датою її фактичного отримання, тобто
04.10.2012 року.

Що стосується позовних вимог в частині
скасування рішення відповідача від
18.10.2012 року № 31145/10/183-22, суд доходить
висновку про відмову у задоволенні,
оскільки лист є лише повідомленням про
прийняте рішення, а не рішенням
державного або іншого органу, тому
зазначений лист не може вважатися
рішенням в розумінні Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Щодо позовних вимог в частині
зобов'язання ДПІ у Жовтневому районі
м. Дніпропетровська
відобразити показники (дані)
податкової декларації
ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» з податку на додану вартість
за вересень 2012 року з додатками в
електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зазначена вимога є похідною вимог про
визнання протиправною відмови у
прийнятті декларації з ПДВ, та на
стадії розгляду питання про визнання
протиправною відмови у прийнятті
декларації є передчасною, а отже суд
доходить висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог у цій
частині.

Відповідно до частини 1 статті 267
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, який ухвалив судове
рішення в адміністративній справі, має
право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Таким чином, суд вважає за можливе
зобов'язати відповідача у десятиденний
строк з дня отримання судового рішення
у даній справі, яке набрало законної
сили, подати звіт про виконання
судового рішення у даній справі.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 КАС України, полягає
в наступному, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд доходить висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст.94, 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо не
визнання податковою декларації
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з податку на
додану вартість за вересень 2012 року.

Зобов`язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийняти
податкову декларацію Товариства з
обмеженою відповідальністю
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»
(, індекс 49005, м.
Дніпропетровськ, узвіз Лоцманський,
12-а) з податку на додану вартість за
вересень 2012 року датою її
фактичного отримання, тобто 16.10.2012 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області у
десятиденний строк з дня отримання
судового рішення у даній справі, яке
набрало законної сили, подати звіт до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду про виконання
судового рішення у даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Присудити ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» здійснені ним документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету в сумі 20 грн.
65 коп. (двадцять гривень шістдесят п'ять
копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя
(підпис) З оригіналом згідно. Постанова
не набрала законної сили 18.12.2013р. Суддя
П.О.Борисенко
П.О.Борисенко