Справа № 801/5813/13-а
Суддя: Кудряшова А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2014 р. Справа №801/5813/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді -
Кудряшової А.М.,

секретар судового засідання -
Золоткова Г.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача - Волкова С.О., довіреність
від 28.01.2014 року;

від відповідача - Макієнко Н.Ю.,
довіреність від 29.07.2013 року;

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Богдан-Авто
Сімферополь"

до Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим Головного
управління Міндоходів в АР Крим

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Богдан-Авто
Сімферополь" звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
АР Крим Державної податкової служби із
вимогами про скасування податкового
повідомлення-рішення від 01.02.2013 року
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 448617,50 гривень, у тому
числі за основним платежем в розмірі
364827,00 гривень та за штрафними санкціями
83790,50,50 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем була проведена планова
виїзна перевірки позивача з питань
дотримання ним вимог податкового
законодавства за період з 23.05.2011 року по
30.09.2012 року, якою встановлено заниження
податку на прибуток в сумі 364827,00
гривень, внаслідок здійснення
господарських операцій з
контрагентами, які мають ознаки
фіктивності та спрямовані на
здійснення операцій з надання
податкової вигоди з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, а саме: ПП
«Капітель-Плюс», ПП «Скипер», ПП «Леас»,
СПД ОСОБА_3 На думку позивача, укладені
угоди мали реальний характер,
податковий кредит з ПДВ та витрати
сформовано на підставі належних чином
оформлених податкових накладних, а
висновок податкового органу є
необґрунтованим і таким, що суперечить
чинному законодавству.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, наполягав на
задоволенні адміністративного позову,
зазначив, що судово-економічною
(бухгалтерською) експертизою
підтвердилась необґрунтованість та
неправомірність висновків акту
перевірки Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі АР Крим
Державної податкової служби
№269/22-1/37703984 від 17.01.2013 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
адміністративного позову заперечував
з підстав викладених у письмових
запереченнях, зазначивши, що висновок
експерта вважає необґрунтованим та
таким, що складений із урахуванням
виключно позиції позивача та
ігноруванням норм чинного
законодавства, а також фактичних
обставин справи.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, розглянувши
подані документи та матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Богдан-Авто
Сімферополь" є юридичною особою,
зареєстрованою 20.05.2011 року Виконавчим
комітетом Сімферопольської міської
ради АР Крим, що підтверджується
Довідкою АА №526977 (т.1, а.с.39).

Таким чином, судом встановлено, що ТОВ
"Богдан-Авто Сімферополь" є юридичною
особою, яка зобов'язана виконувати
обов'язки, покладені на неї законами у
зв'язку зі здійсненням діяльності.

Судом встановлено, що у період з 12.12.2012
року по 10.01.2013 року посадовими особами
Державної податкової інспекції у місті
Сімферополі проведено документальну
планову виїзну перевірку ТОВ
"Богдан-Авто Сімферополь" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 23.05.2011 року по
30.09.2012 року валютного та іншого
законодавства за період з 23.05.2011 року по
30.09.2012 року, якою встановлено заниження
податку на прибуток 364827,00 гривень.

Зазначене порушення було встановлені
внаслідок не підтвердження реальності
здійснення позивачем господарських
операцій з контрагентами, які мають
ознаки фіктивності та спрямовані на
здійснення операцій з надання
податкової вигоди з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, а саме: ПП
«Капітель-Плюс», ПП «Скипер», ПП «Леас»,
СПД ОСОБА_3 Реальність здійснення
господарських операцій із зазначеними
суб'єктами господарювання не
підтверджена з посиланнями на акти про
неможливість проведення зустрічної
звірки Фірми «Капітель Плюс» та ПП
«Скипер». Крім того, в акті зазначено,
що правочини, укладені між позивачем та
його контрагентами не спричинили
настання юридичних наслідків, що
пов'язано з відсутністю здійснення
фінансово-господарської діяльності у
періоді, що перевірявся.

Результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"Богдан-Авто Сімферополь" знайшли своє
відображення у Акті №269/22-1/37703984 від
17.01.2013 року (т.1, а.с. 49-64).

Згідно Акту перевірки відповідачем
встановлено порушення п.п.14.1.191 п.14.1
ст.14, п.п.135.5.4 п. 135.5 ст.135, п.п.138.1.1 п.138.1.1
п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України в
результаті чого донараховано податку
на прибуток усього в сумі 364827,00 гривень,
у тому числі за 4 квартал 2011 року в сумі
29665,00 гривень, за 1 квартал 2012 року в сумі
53427,00 гривень, за 2 квартал 2012 року в сумі
38903,00 гривень, за 3 квартал 2012 року в сумі
242832,00 гривень.

На підставі висновків акту перевірки
ДПІ у м. Сімферополі АР Крим ДПС було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 01.02.2013 року
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 448617,50 гривень, у тому
числі за основним платежем в розмірі
364827,00 гривень та за штрафними санкціями
83790,50,50 гривень (т.1, а.с.81).

Таким чином, як вбачається з акту
перевірки, підставою для висновку
податкового органу про заниження
позивачем податку на прибуток є
формування валових витрат та
податкового кредиту за рахунок угод з
контрагентами, господарська
діяльність яких на думку податкового
органу має ознаки нікчемності.

Вирішуючи питання про законність
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, та перевіряючи
обґрунтованість висновків, викладених
в акті перевірки судом встановлено
наступне.

З акту перевірки вбачається, що за
період з 23.05.2011 року по 30.09.2012 року ТОВ
«Богдан-Авто Сімферополь» мало
взаємовідносини з постачальниками, які
мають ознаки фіктивності та спрямовані
на здійснення операцій з надання
податкової вигоди з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, а саме: з ПП
«Капітель - Плюс», , ПП
«Скипер», , ПП «Леас»,
, СПД ОСОБА_3 (до січня 2012
року - ОСОБА_5), ІПН НОМЕР_1.

Судом встановлено, що ТОВ «Богдан-авто
Сімферополь» у перевіряємому періоді
мало взаємовідносини з Фірмою
«Капітель Плюс», на суму
взаємовідносин у сумі 15840,00 гривень, в т
ч. ПДВ 2640,00 гривень, сума без ПДВ 13200,00
гривень, а саме укладено договір №915
від 10.10.2011 року відповідно до якого
Замовник доручає, а Виконавець (Фірма
«Капітель - Плюс») приймає на себе
зобов'язання на виконання ремонту
автомобілів марки Hyundai.

В матеріалах справи наявні акти
здачі-прийняття робіт, податкові
накладні, журнал-ордер.

Крім того, позивач мав взаємовідносини
із ПП «Скипер» на суму 135750,00 гривень, в
т.ч. ПДВ 22625,00 гривень, сума без ПДВ 113125,00
гривень, а саме укладено Договір № 208
від 01.11.2011 року, відповідно якого
Замовник доручає, а Виконавець (ПП
«Скипер») приймає на себе виконання
послуги з ремонту автомобілів марки
Hyundai.

Також укладено Договір підряду на
кузовний ремонт автомобільної техніки
№ 14 від 01.12.2012 року з ПП «Скипер»,
відповідно якого Замовник доручає, а
Виконавець (ПП Скипер») приймає на себе
зобов'язання щодо здійснення робіт по
кузовному ремонту автомобільної
техніки.

В матеріалах справи наявні акти
здачі-прийняття робіт, податкові
накладні, журнал-ордер.

Стосовно взаємовідносин із
зазначеними контрагентами суд вважає
необхідним звернути увагу на акти про
неможливість проведення зустрічної
перевірки:

- від 11.04.2012 року №38/22/31095815 про
неможливість проведення зустрічної
звірки Фірма «Капітель Плюс» з питань правомірності проведених
господарських відносин з
контрагентами-покупцями та
постачальниками з метою встановлення
факту реальності проведених
взаємовідносин, повноти їх
відображення в податковому обліку з
урахуванням їх виду, обсягу, якості та
розрахунків при здійсненні
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2009 року по 31.03.2012 року;

- від 06.04.2012 року №25/22/37081677 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП «Скипер» з питань
правомірності проведених
господарських відносин з
контрагентами-покупцями та
постачальниками з метою встановлення
факту реальності проведених
взаємовідносин, повноти їх
відображення в податковому обліку з
урахуванням їх виду, обсягу, якості та
розрахунків при здійсненні
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2009 року по 31.03.2012 року.

Згідно вищезазначених актів
встановлено порушення ч.1 ст. 203, 215, 216, 228,
662, 655, 656 ЦК України в частині
недодержання в момент вчинення
правочину вимог, які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними (п. 5 ст. 203 ЦК України)
по правочинах, здійснених по ланцюгу
постачання вищевказаних підприємств
до реальних вигодо набувачів. Також, не
підтверджено реальність проведених
господарських операцій вказаних
підприємств з контрагентами-покупцями
та постачальниками за період з 01.01.2009
року по 31.03.2012 року з урахуванням їх
виду, обсягу, якості та розрахунків.

Відповідно до отриманої постанови
слідчого групи слідчих - слідчого з ОВС
СУ ДПС у Черкаській області старшого
лейтенанта податкової міліції
Савіовського С.Ю. від 25.04.2012 року,
винесеної в рамках кримінальної справи
№69-0146, встановлено, що: «Кримінальна
справа №69- 0146 порушена відносно
директора ТОВ «Союз КДС» (код ЄДРПОУ -
24039320) ОСОБА_7 за фактом умисного
ухилення від сплати податків, за
попередньою змовою групою осіб, що
призвело до фактичного ненадходження
до бюджету коштів в особливо великих
розмірах, за ознаками складу злочину,
передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України та
відносно директора ТОВ БВП «Строитель -
плюс» ОСОБА_8, фізичних осіб ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 за
фактами фіктивного підприємництва -
створення та придбання суб'єктів
підприємницької діяльності, зокрема:
ПП «Ротонда Торг», ПП «Габарит-груп», з
метою прикриття незаконної діяльності,
яка полягала в сприянні директору ТОВ
"Союз КДС" ОСОБА_7 в мінімізації ним
податкових зобов'язань, скоєного
повторно, за попередньою змовою групою
осіб, що заподіяло велику матеріальну
шкоду державі, а також пособництва ними
в умисному ухиленні від сплати
податків директору ТОВ "Союз КДС"
ОСОБА_7, що призвело до фактичного
ненадходження до бюджету коштів в
особливо великих розмірах за ознаками
злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 2, 205 ч.
2, 27 ч. 5, 212 ч. 3 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що
протягом 2009-2012 років, на території АР
Крим, діяла група осіб, яка, згідно
єдиного плану з розподілом ролей,
умисно, з корисливих мотивів,
переслідуючи мету, спрямовану на
здійснення тяжких та особливо тяжких
злочинів економічної спрямованості,
організувала злочинну схему
незаконної діяльності щодо сприяння
підприємствам в мінімізації ними
податкових зобов'язань, які підлягають
сплаті до бюджету, заволодіння
бюджетними коштами.

Для функціонування зазначеної схеми
вказані особи, діючи без наміру
здійснювати діяльність, пов'язану з
виробництвом та продажем
товарно-матеріальних цінностей,
виконанням робіт або наданням послуг, в
порушення встановленого
законодавством порядку здійснення
підприємницької діяльності
зареєстрували та придбали суб'єкти
підприємницької діяльності (юридичні
особи), зареєстровані на «підставних»
осіб, зокрема: ПП «Ротонда Торг» (код
ЄДРПОУ - 36165656), ПП «Габарит-груп» (код
ЄДРПОУ - 35941644) та «транзитне»
підприємство - ТОВ БВП «Строитель -
плюс» (код ЄДРПОУ - 31263808), директором і
головним бухгалтером якого являється
ОСОБА_8, через які здійснювали операції
щодо незаконного переведення
безготівкових коштів, перерахованих із
поточних рахунків підприємств різної
форми власності, у готівку.

Також, в ході досудового слідства
порушено кримінальну справу за фактом
фіктивного підприємництва - створення
та придбання суб'єктів підприємницької
діяльності (юридичних осіб), а саме: ТОВ
«БВП «Строитель плюс» від
11.04.2012р. №37/22/3 1263808ПП «Гранд -М» (код
ЄДРПОУ - 33581667), ПП «Райс-М» (код ЄДРПОУ -
33655597), ПП «Грандпродукт» (код ЄДРПОУ -
34946788), ПП «Севелітстрой» (код ЄДРПОУ -
35096833), ТОВ ВТК «Окнополь» (),
ТОВ «Бренд Строй» (код ЄДРПОУ - 36165567), ПП
«Сіті Буд» (код ЄДРПОУ - 3708 1640), ПП
«Скипер» (код ЄДРПОУ - 37081677), ПП «Добре
Місто» (код ЄДРПОУ - 37081745), ПП «Комманд»
(код ЄДРПОУ - 37081766), ПП «Мобкримторг»
(код ЄДРПОУ -37081792), ПП «Визит Торг» (код
ЄДРПОУ - 37081939), ПП «Нантехімидж» (код
ЄДРПОУ - 37081965), ПП «Кримторг» (код ЄДРПОУ
- 32271261), ТОВ «Будівельна компанія
«Акрополь» (код ЄДРПОУ - 32841299), ПП «Базис
Торг» (код ЄДРПОУ - 36165986), ПП
«Укрторгпартнер» (код ЄДРПОУ - 36693415), ПП
«Мастер Торг» (код ЄДРПОУ - 37196250), ПП
«Кримспецтехнолоджи» (код ЄДРПОУ -
36693441), ТОВ «Тонар-Крим» (код ЄДРПОУ -
37860178), ТОВ «Кримстройіндустрія» (код
ЄДРПОУ - 32468182), ТОВ «Аквамарин» (код
ЄДРПОУ - 32836776), ПП «Евроградстрой» (код
ЄДРПОУ - 34836406), ПП «Прима Торг» (код
ЄДРПОУ - 37081588), ТОВ «ТМ-Компані» (код
ЄДРПОУ - 37132621), Фірма «Капітель Плюс»
(код ЄДРПОУ - 31095815), КП «Альянс» (код
ЄДРПОУ - 32468182), ПП «Пан Буд» (код ЄДРПОУ -
32468182), ПП «Беллатрикс» (код ЄДРПОУ -
37081991) з метою прикриття незаконної
діяльності, за ознаками складу злочину,
передбаченого ст.ст. 28 ч. 2, 205 ч. 2 КК
України.

Використовуючи реквізити та
банківські рахунки зазначених
підприємств, вказана група осіб
документально оформлювали неіснуючі
операції, які нібито свідчили про
отримання товарно-матеріальних
цінностей, надання послуг, виконання
робіт, після чого, вказані завідомо
підроблені документи передавались
замовникам «послуг» із конвертації в
готівку безготівкових коштів для їх
відображення в бухгалтерському і
податковому обліках, з метою
незаконного формування податкового
кредиту з ПДВ та валових витрат з
податку на прибуток підприємств для
подальшого заниження своїх податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість та податку на прибуток
підприємства.

Відповідно до висновку, наданого УПМ
ДПС в АР Крим, встановлено наступне:
«Проведеним аналізом
фінансово-господарської діяльності
платника податків встановлено ознаки
фіктивності, передбачені ст.55-1
Господарського кодексу України.
Враховуючи даний факт, вбачається
проведення транзитних фінансових
потоків, спрямованих на здійснення
операцій надання податкової вигоди
переважно з контрагентами, які не
виконують свої податкові зобов'язання,
зокрема, у випадках, коли операції
здійснюються через посередників з
метою штучного формування валових
витрат та податкового кредиту, не мають
реального товарного характеру (платник
не знаходиться за місцезнаходженням)
тому наведені обставини свідчать про
відсутність факту реального
здійснення господарських операцій з
контрагентами-покупцями та
постачальниками. Вказані факти
свідчать про укладення договорів без
мети настання реальних наслідків.

На підставі вищевикладеного, у зв'язку
з відсутністю об'єктів оподаткування
по операціях з придбання товарів
(робіт, послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам - покупцям, -
проведеною зустрічною звіркою не
підтверджено реальність здійснення
Фірма «Капітель Плюс» , ПП
«Скипер»
фінансово-господарських операцій з
придбання та реалізації товарів (робіт,
послуг), за період з 23.05.2011 року по 30.09.2012
року з урахуванням їх виду, обсягу,
якості та розрахунків.

Судом також встановлено, що ТОВ
«Богдан-авто Сімферополь» у
перевіряємому періоди мало
взаємовідносини з ПП «ЛЕАС» на суму у 4
кварталі 2011 року 29268,00 гривень, у тому
числі ПДВ 4878,00 гривень, сума без ПДВ
24390,00 гривень, а саме укладено Договір
надання послуг № 17/10 від 18.10.2011 року,
відповідно до якого Виконавець (ПП
«Леас») зобов'язується виконати роботи
по виготовленню флагштока, монтаж і
установка флагштока згідно
узгодженого сторонами кошторису, а
Замовник зобов'язується прийняти
роботи та сплатити за нею грошову суму
на умовах договору.

Також укладений договір оренди
рекламних щитів №18/10 від 18.10.2011 року з
ПП «Леас», відповідно якого
Орендодавець (ПП «Леас») приймає на
себе зобов'язання надати в оренду
рекламні щити Орендатору для
розміщення зовнішньої реклами
продукції (товарів), а орендатор
зобов'язується оплачувати їх оренду на
умовах дійсного договору. До договору
надається додаток у якому зазначено
адреси рекламних щитів та вартість
робіт з виготовлення та розміщення
постерів.

Стосовно взаємовідносин із зазначеним
контрагентом перевіркою встановлено,
що згідно автоматизованої системи
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України
підприємство має «стан 9» - направлено
повідомлення за ф. №18-ОПП, свідоцтво
про реєстрацію платника податку на
додану вартість анульовано 13.07.2012 року.

В ході проведеного аналізу не
встановлено факт передачі товарів
(надання робіт, послуг) від продавця до
покупця, що свідчить про укладення угод
без мети настання реальних наслідків.
Також відсутня будь-яка інформація про
наявні складські приміщення, що
необхідне для здійснення
фінансово-господарської діяльності
підприємства. Крім того, у ПП «ЛЕАС»
відсутні виробниче обладнання,
торгівельне обладнання, сировина,
матеріали для здійснення діяльності.

Враховуючи вищевикладене, правочини
нібито укладені між ПП «ЛЕАС» та
підприємствами постачальниками не
спричинили реального настання
юридичних наслідків, оскільки
постачальник-контрагент ПП «ЛЕАС» є
суб'єктом господарювання, діяльність
якого спрямована на проведення
операцій, пов'язаних з наданням
податкової вигоди іншим особам.

Судом також встановлено, що ТОВ
«Богдан-Авто Сімферополь» у
перевіряємому періоді придбало
рекламні послуги від СПД ОСОБА_3, а саме
укладено договір № 2992011 від 29.09.2011 року
з ФОП ОСОБА_5, відповідно до якого
виконавець (ФОП ОСОБА_5) за дорученням
Замовника і відповідно до його
замовлень зобов'язується надавати
послуги з рекламного обслуговування
Замовника, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити надані послуги.

Також укладено договір № б/н від 04.01.2012
року з ФОП ОСОБА_3, відповідно до якого
виконавець (ФОП ОСОБА_3) за дорученням
Замовника і відповідно до його
замовлень зобов'язується надавати
послуги з рекламного та інформаційного
обслуговування Замовника, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
надані послуги.

Обсяг придбання послуг реклами складає
689130,00 гривень, у тому числі ПДВ 114855,00
гривень, сума без ПДВ 574275,00 гривень.

Згідно наданих документів, один раз на
місяць Виконавець надає Замовнику акт
виконаних послуг (друк постера,
розміщення реклами на бордах, на
радіоволнах, на ТВ).

Як вбачається з акту перевірки, надані
до перевірки акти виконаних робіт
роздруковані із Інтернету, а отже
дослідити зв'язок із господарською
діяльністю операцій по рекламі товару
на підставі цих актів неможливо, тому
не підтверджуються і витрати на
отримані послуги від СПД ОСОБА_3
Послуги отримані від СПД ОСОБА_3 не
містять економічного ефекту для ТОВ
"БОГДАН-АВТО СІМФЕРОПОЛЬ".

До матеріалів справи на підтвердження
реальності господарських операцій із
зазначеними контрагентами позивачем
надані акти здачі-прийняття робіт,
податкові накладні, журнал-ордер.

З урахуванням специфіки замовлених та
отриманих позивачем послуг з реклами
із зазначенми контрагентами, суд
звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
рекламу" № 270 від 03.07.1996 року реклама -
інформація про особу чи товар,
розповсюджена в будь-якій формі та в
будь-який спосіб і призначена
сформувати або підтримати обізнаність
споживачів реклами та їх інтерес щодо
таких особи чи товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України
"Про телебачення і радіомовлення" № 3759
від 21.12.1993 року відносини, які виникають
під час рекламної діяльності та
спонсорства на телебаченні і радіо,
регулюються Законом України "Про
рекламу".

Рекламні послуги були придбані
позивачем на розміщення останніх на
бордах, що в розумінні ст. 1 Закону
України "Про рекламу" є зовнішньою
рекламою, яка розміщується на
спеціальних тимчасових і стаціонарних
конструкціях, розташованих на
відкритій місцевості, а також на
зовнішніх поверхнях будинків, споруд,
на елементах вуличного обладнання, над
проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
"Про рекламу" розміщення зовнішньої
реклами у населених пунктах
проводиться на підставі дозволів, що
надаються виконавчими органами
сільських, селищних, міських рад, а поза
межами населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 3 Типових правил
розміщення зовнішньої реклами,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29 грудня 2003 р. N 2067
(надалі - Типові правила) зовнішня
реклама розміщується на підставі
дозволів та у порядку, встановленому
виконавчими органами сільських,
селищних, міських рад відповідно до цих
Правил.

Відповідно до п. 2 Типових правил дозвіл
- документ установленої форми, виданий
розповсюджувачу зовнішньої реклами на
підставі рішення виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради, який
дає право на розміщення зовнішньої
реклами на певний строк та у певному
місці.

Відповідно до п. 9 Типових правил для
одержання дозволу заявник подає
робочому органу заяву за формою згідно
з додатком 1, до якої додаються:
фотокартка або комп'ютерний макет
місця (розміром не менш як 6 х 9
сантиметрів), на якому планується
розташування рекламного засобу, та
ескіз рекламного засобу з
конструктивним рішенням; копія
свідоцтва про державну реєстрацію
заявника як юридичної особи або
фізичної особи - підприємця.

Відповідно до абз.3, 4 ч. 1 ст. 16 Закону
України "Про рекламу" розміщення
зовнішньої реклами у межах смуги
відведення автомобільних доріг
проводиться відповідно до цього Закону
за погодженням з органами державного
управління автомобільними дорогами
або їх власниками та відповідними
державними органами з безпеки
дорожнього руху.

Зовнішня реклама на територіях,
будинках та спорудах розміщується за
згодою їх власників або уповноважених
ними органів (осіб).

Відповідно до п. 16 Типових правил
дозвіл погоджується з власником місця
або уповноваженим ним органом (особою)
і спеціально уповноваженим органом з
питань містобудування та архітектури.
На вимогу робочого органу дозвіл
погоджується з: Державтоінспекцією - у
разі розміщення зовнішньої реклами на
перехрестях, біля дорожніх знаків,
світлофорів, пішохідних переходів та
зупинок транспорту загального
користування; відповідним центральним
або місцевим органом виконавчої влади
у сфері охорони культурної спадщини та
об'єктів природно-заповідного фонду - у
разі розміщення зовнішньої реклами на
пам'ятках історії та архітектури, в
межах зон охорони таких пам'яток і в
межах об'єктів природно-заповідного
фонду; утримувачем інженерних
комунікацій - у разі розміщення
зовнішньої реклами в межах охоронних
зон цих комунікацій.

Позивачем в матеріали справи надано
фото реклами на бордах, з яких
неможливо зробити висновок щодо
дійсності розміщення реклами позивача.
Тобто надані фото реклами не можуть
бути належним доказом реальності
господарської діяльності операцій по
рекламі товару, оскільки, відсутні
підтвердження, що ця реклама саме ТОВ
«Богдан-Авто Сімферополь».

Позивачем не надано в матеріали справи
доказів, що підтверджують безпосереднє
відношення послуг контрагентів до ТОВ
"Богдан-Авто Сімферополь" як доказів, що
свідчать про право позивача на
включення понесених витрат на рекламу
до складу власних валових витрат
позивача.

Доказів наявності відповідних
дозволів на розміщення зовнішньої
реклами на бордах позивачем в
матеріали справи не надано.

Відповідно до Типових правил
розміщення зовнішньої реклами особа,
що має бажання розмістити даний
різновид реклами подає:

- Заяву встановленої форми (Додаток 1 до
Типових правил);

- Фото чи комп'ютерний макет
потенційного місця (не менше 6х9 см)
розташування рекламного засобу;

- Ескіз рекламного засобу з
конструктивним рішенням - це малюнок
(начерк), по якому створюють рекламну
конструкцію. Це технічний малюнок з
додержанням основних правил креслення
і пропорцій. В ньому визначається
конструктивне рішення рекламного
засобу (вивіска, бігборд, лайтбокс,
банер). В ескізі визначається матеріал
з якого буде виготовлений рекламний
об`єкт та спосіб його кріплення

Позивачем не надано суду доказів, що
обґрунтовують позовні вимоги та
підтверджують реальне придбання
(отримання), виготовлення та
розповсюдження рекламних послуг у
взаємовідносинах з контрагентами, а ті,
що були надані під час перевірки,
оформлені всупереч вимогам Стандартів
та діючого законодавства.

Надані позивачем в матеріали справи:
акти здачі-прийняття робіт, податкові
накладні, журнал-ордер, - не є доказами,
що в повній мірі підтверджують реальне
виконання замовлених позивачем за
договорами послуг з виготовлення та
розміщення реклами.; не підтверджують в
повному обсязі зв'язок змісту реклами з
господарською діяльністю
безпосередньо позивача, не
конкретизують, для яких саме цілей, де
та яким чином використано у
господарській діяльності позивача
вказану рекламну кампанію; не
підтверджують отримання позивачем
економічної вигоди від отримання
вказаних рекламних послуг.

Надані позивачем в матеріали справи
журнали-ордери за перевірямий період, -
не є первинними документами в
розумінні податкового законодавства
України, оскільки є зведеними
обліковими документами для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів;
інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку, про що
зазначено у ч. 1,3 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" N 996-XIV від 16.07.1999
року.

Тобто вказані документи
систематизують та впорядковують дані,
які містяться в первинних документах,
що здійснюється для спрощення контролю
за порядком та правильністю ведення
бухгалтерського обліку, на підставі
даних якого формується податкова
звітність платника податків. Зазначені
документи не є первинними документами,
які повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це неможливо - безпосередньо після
її закінчення, а відтак - не
підтверджують безпосередньо реальне
здійснення господарських операцій
позивача з контрагентами у перевірямий
період.

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового
кодексу України, у разі якщо до
закінчення перевірки або у терміни,
визначені в абзаці другому пункту 44.7
цієї статті платник податків не надає
посадовим особам органу державної
податкової служби, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання, крім випадків
виїмки документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Суд звертає увагу на той факт, що ні до
перевірки, ні до заперечень на акт
перевірки ТОВ «Богдан-Авто
Сімферополь» не було надано первинних
бухгалтерських документів на
підтвердження того, що господарські
операції по
контрагентам-постачальникам ПП
«Капітель - Плюс», ПП «Скипер», ПП
«Леас», СПД ОСОБА_3 фактично відбулися.

Таким чином, аналіз взаємовідносин ТОВ
«Богдан-Авто Сімферополь» з його
контрагентам в період, що перевірявся,
а саме: з ПП «Капітель - Плюс», ПП
«Скипер», ПП «Леас», СПД ОСОБА_3 (до
січня 2012 року - ОСОБА_5), ІПН НОМЕР_1, дає
суду підстави для висновку, що акти
здачі-прийняття робіт, податкові
накладні, журнал-ордер та інші первинні
документи позивача не підтверджують
факт виконання будівельних робіт.

Судом під час розгляду справи ухвалою
від 22.08.2013 року було призначено
судово-економічну (бухгалтерську)
експертизу, проведення якої доручено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кримське експертне
бюро". Згідно з висновком №231/13
судово-економічної експертизи від
25.11.2013 року (т.2, а.с.169-199) висновки акту
перевірки Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі АР Крим
Державної податкової служби №
269/22-1/37703984 від 17.01.2013 про донарахування
податку на прибуток усього в сумі 364 827,00
грн., у тому числі за 4 квартал 2011 року 29
665,00 грн., за 1 квартал 2012 року в сумі 53
427,00 грн., за 2 квартал 2012 року в сумі 38
903,00 грн., за 3 квартал 2012 року в сумі 242
832,00 грн. не обґрунтовані та не
підтверджуються даними податкового та
бухгалтерського обліку, а також
первинними документами Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Богдан-Авто Сімферополь», а саме
податковими деклараціями з податку
прибуток, договорами, журналом-ордером
по рахунку 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками» за
період з 23.05.2011 по 30.09.2012.,
журналом-ордером по рахунку 685
«Розрахунки з іншими кредиторами» за
період з 23.05.2011 по 30.09.2012, Журналом
ордером та відомість по рахунку 90
«Собівартість реалізації» за період з
23.05.2011 по 30.09.2012, Журналом ордером та
відомістю по рахунку 20 «Запаси» за
період 5 23.05.2011 по 30.09.2012, Журналом
ордером та відомість по рахунку 28
«Товари» за період з 23.05.2011 по 31.09.2012,
Оборотно-сальдовою відомістю за період
з 23.05.2011 по 31.09.2012. податковими
накладними, реєстрами отриманих
податкових накладних, банківськими
виписками.

Експерт у зазначеному висновку №231/13
судово-економічної експертизи від
25.11.2013 року також робить висновок про
те, що товари, роботи (послуги) отримані
ТОВ «Богдан-Авто Сімферополь» від
Фірма "Капітель Плюс", ПП "Скипер", ПП
"Леас", СГД ОСОБА_3 (ОСОБА_5)
використовувались ТОВ «Богдан-Авто
Сімферополь» у господарський
діяльності підприємства.

Такого висновку експерт дійшов
посилаючись на первинні бухгалтерські
та податкові документами ТОВ
«Богдан-Авто Сімферополь», а саме:
податкові декларації з податку
прибуток, договори, журнал-ордер по
рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» за період з 23.05.2011 по
30.09.2012, журнал-ордер по рахунку 685
«Розрахунки з іншими кредиторами» за
період з 23.05.2011 по 30.09.2012, податкові
накладні, реєстр отриманих податкових
накладних, банківські виписки, акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
рахунки-замовлення (акти виконаних
робіт), наказ, ефірні довідки.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 86 КАС
України суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед
встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Судова експертиза як один із засобів
доказування сприяє всебічному, повному
й об'єктивному дослідженню обставин
справи, і як наслідок - постановленню
законного і обґрунтованого судового
рішення. Однак, при цьому суд не може
розглядати висновок експерта як доказ,
який має перевагу над іншими доказами
по справі, без належної їх перевірки й
оцінки.

Так, оцінивши в порядку ст. 86 КАС
України №231/13 судово-економічної
експертизи від 25.11.2013 року, суд не
погоджується з ним, оскільки за умов
невідповідності складених первинних
документів вимогам чинного
законодавства та порушення публічного
порядку, встановленого Законом України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в України» відсутня
можливість надання юридичної сили та
доказовості відповідним первинним
документам.

Адже наявність формально складених,
але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Таким чином, враховуючи зазначені
обставини, відсутність належних
доказів щодо реальності господарських
операцій, суд вважає що виконання робіт
за укладеними з контрагентами
договорами, фактично не відбулось.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відображений у декларації
з податку на прибуток за 3 квартал 2012
року 75333533,00 гривень, не підтверджено
бухгалтерськими документами, чим
порушений п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового Кодексу України, яким
передбачено, що не відносяться до
складу валових витрат витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 14.1.36 ст.14 ПК України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України
об'єктом оподаткування є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

У ст. 135 ПК України встановлений
порядок визначення доходів та їх
склад, згідно з п.135.1 якої доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.8. ст.138 ПК України
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Відповідно до вимог пунктів 1, 2 статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарських операцій, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
Міністерство фінансів України є
уповноваженим державним органом по
затвердженню національних положень
(стандартів) бухгалтерського обліку та
інших нормативно-правових актів
відносно ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності.

Пункт 2.1. Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95року № 88 передбачає, що
«первинні документи» - це письмові
свідоцтва, які фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження і дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Отже, віднесення сум до витрат
відповідного звітного періоду можливо
здійснити лише у разі підтвердження
фактичного здійснення таких витрат на
придбання певного товару, оплату
послуг належним чином складеними
первинними документами, які
відображують реальність господарської
операції.

Ознакою останньої є рух активів в
процесі здійснення господарської
операції, що підтверджується
первинними документами, а також
фізичними, технічними, технологічними
можливостями контрагентів за змістом
здійснюваної господарської операції.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи на підтвердження
правомірності формування спірної суми
валових витрат, які досліджені
відповідачем при перевірці, суд вважає
обґрунтованим їх неприйняття
відповідачем до уваги та зменшення за
ними валових витрат, оскільки за
наведеними вище висновками
господарська операція не відбулась.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення
правомірності спірного податкового
повідомлення-рішення, покладено на
відповідача, яким доведена
правомірність та обґрунтованість
прийняття повідомлення-рішення.
Докази, викладені відповідачем у акті
перевірки та письмових заперечення
спростовують доводи позивача,
викладені у позовній заяві.

Під час розгляду справи суд, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного представленого
суду доказу окремо, а також достатність
і взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, не встановив підстав
скасування податкового
повідомлення-рішення від 01.02.2013 року
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 448617,50 гривень, у тому
числі за основним платежем в розмірі
364827,00 гривень та за штрафними санкціями
83790,50,50 гривень.

З вищевказаного вбачається, що
податкове повідомлення-рішення від
01.02.2013 року № відповідає вимогам
чинного законодавства, підстави для
його скасування відсутні, тому позовні
вимоги є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо
судовим рішенням позивачеві
відмовлено у задоволенні позову
повністю, сплачений ним судові витрати
не повертаються.

Під час судового засідання, яке
відбулось 28.01.2014 року, були оголошені
вступна та резолютивна частини
постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ
постанову складено 29.01.2013 року.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст.ст. 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволені позовних вимог
в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Кудряшова А.М.