Справа № 812/9043/13-а
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
справа №812/9043/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія Донецького апеляційного
адміністративного суду у складі
суддів: Старосуда М.І., Чебанова О.О.,
Гайдара А.В., розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Луганського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
р. у справі № 812/9043/13-а за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Алчевську Луганської
області, Управління Державної
казначейської служби України в м.
Алчевську Луганської області про
визнання рішення нечинним та
зобов'язання прийняти рішення,

ВСТАНОВИЛА:

31 жовтня 2014 року позивач
звернулася до суду з вказаним позовом,
в якому зазначила, що на підставі
договору купівлі - продажу вона
придбала у власність легковий
автомобіль ЗАЗ-DAEWOO TF TF 699 держномер
НОМЕР_1 згідно довідки-разрахунку від
18.01.2012 серія ДПІ №061861, вартістю без
податку на додану вартість 35166,67 грн.

При реєстрації права власності на
легковий автомобіль у ВРЕР м. Алчевську
№3 при УДАІ ГУМВС України в Луганській
області на підставі п.12 і п.14 Порядку
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.11.1998 №1740, вона сплатила пенсійне
страхування при відчуженні легкового
автомобіля у розмірі 3% від вартості
автомобіля, що складає загальну суму у
розмірі 1055,00грн., згідно квитанції
№0007101 від 19.01.2012 року.

У серпні 2013 року вона дізналася, що
згідно із законодавством, чинним на час
реєстрації придбаних легкових
автомобілів, з неї як з набувача права
власності безпідставно було стягнуто
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкового
автомобіля у розмірі 3% від вартості
автомобіля.

14.08.2013 року вона звернулася до УПФУ в
м. Алчевську і до Управління Державної
казначейської служби України в м.
Алчевську із заявами про повернення
помилково сплачених коштів, як збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчужені легкового
автомобіля у розмірі 3% від вартості
автомобіля, що складає суму у розмірі
1055,00грн.

Листом від 03.09.2013 року УПФУ в м.
Алчевську відмовило позивачу в
повернені коштів. В листі зазначено, що
набувши право власності на легковий
автомобіль, позивач став платником
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів, який має
сплатити під час реєстрації придбаних
легкових автомобілів, відповідно до
вимог законодавства України.

20.08.2013 року позивач отримала від
УДКС України в м. Алчевську Луганської
області лист від 20.08.2013 року, яким було
відмовлено у поверненні сплаченого
збору в сумі 1055,00грн. у зв'язку з
відсутністю оригіналів квитанцій, що
підтверджують сплату збору, та подання
органу, що контролює справляння
надходжень до бюджету.

У зв'язку з викладеним, просила суд
визнати безпідставним стягнення сум
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкового
автомобіля у розмірі 1055,00 грн., визнати
нечинним рішення про відмову у
поверненні безпідставно стягнутих сум
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкового
автомобіля у розмірі 1055,00 грн.,
зобов'язати УПФУ в м. Алчевську
Луганської області прийняти рішення
про повернення безпідставно стягнутих
сум збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування при відчуженні
легкового автомобіля у розмірі 1055,00
грн. та визнати нечинним рішення
Управління Державної казначейської
служби України в м. Алчевську
Луганської області щодо відмови у
поверненні безпідставно стягнутих сум
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкового
автомобіля у розмірі 1055,00 грн.

Ухвалою Луганського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
р. позов ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області, Управління
Державної казначейської служби
України в м. Алчевську Луганської
області про визнання рішень нечинними
та зобов'язання прийняти рішення -
залишено без розгляду.

З ухвалою суду першої інстанції
не погодилася позивач, подавши
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, просила
скасувати ухвалу суду та направити
справу для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи, ОСОБА_2, придбавши автомобіль,
при його реєстрації в органах ДАІ,
сплатила пенсійне страхування при
відчуженні легкового автомобіля у
розмірі 3% від вартості автомобіля, що
складає загальну суму у розмірі
1055,00грн., згідно квитанції №0007101 від
19.01.2012 року, свідоцтво про державну
реєстрацію НОМЕР_2 від 18.01.2012 року.

14.08.2013 року позивач звернулась до
УПФУ в м. Алчевську і до Управління
Державної казначейської служби
України в м. Алчевську із заявами про
повернення помилково сплачених коштів,
як збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування при відчужені
легкового автомобіля у розмірі 3% від
вартості автомобіля, що складає суму у
розмірі 1055,00грн., однак листом від 03.09.2013
року УПФУ в м. Алчевську відмовило
позивачу в повернені коштів, оскільки
набувши право власності на легковий
автомобіль, позивач стала платником
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів, який має
сплатити під час реєстрації придбаних
легкових автомобілів, відповідно до
вимог законодавства України.

20.08.2013 року позивач отримала від
УДКС України в м.Алчевську Луганської
області лист від 20.08.2013 року, яким було
відмовлено у поверненні сплаченого
збору в сумі 1055,00грн. у зв'язку з
відсутністю оригіналів квитанцій, що
підтверджують сплату збору, та подання
органу, що контролює справляння
надходжень до бюджету.

Колегія суддів зазначає, що
пунктом 7 статті 1 Закону України від 26
червня 1997 року N 400/97-ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" (чинного на день
виникнення спірних відносин) визначено
виключний перелік осіб - платників
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, згідно якого платниками
збору є юридичні та фізичні особи при
відчуженні легкових автомобілів, крім
легкових автомобілів, якими
забезпечуються інваліди, та тих
автомобілів, які переходять у
власність спадкоємцям за законом.

Отже, на позивача не
розповсюджувався обов'язок по сплаті
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування у зв'язку із придбанням
автомобіля.

Разом з тим, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо залишення
без розгляду позовних вимог,з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, вказаний збір сплачено
позивачем 19 січня 2012 року, а до суду
позивач звернулась 31 жовтня 2013 року.

А згідно ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, про порушення своїх прав позивачу
було відомо ще 19 січня 2012 року, а до суду
вона звернулась з пропуском
шестимісячного строку для звернення до
адміністративного суду.

Згідно ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала,
не знайде підстав для поновлення
строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає, що жодних
поважних причини пропуску строку
звернення до суду позивачем не надано,
оскільки нормативно-правові акти та
судова практика є загальнодоступною
інформацією, а тому підстави для
поновлення строку звернення до суду
відсутні.

Посилання апелянта, що на її звернення
14.08.2013 року до відповідачів із заявами
про повернення помилково сплачених
коштів, відповідачі листами від 03.09.2013
року та від 20.08.2013 року відмовили їй у
поверненні сплаченого збору в сумі
1055,00грн., тому з вказаних листів їй
стало відомо про порушення своїх прав,
колегія суддів не приймає до уваги з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач сплатила пенсійне страхування
у розмірі 3% від вартості автомобіля
19.01.2012 року, тому про порушення своїх
прав позивачу було відомо ще 19 січня 2012
року.

Але до відповідачів вона звернулася із
заявами 14.08.2013 року, тобто через півтора
року з дня сплати пенсійного
страхування, і на її звернення
відповідачі надали роз'яснення, але не
приймали рішення по її заяві.

Згідно позовної заяви, основною метою
позивача є повернення їй збору на
пенсійне страхування у розмірі 3% від
вартості автомобіля, що складає
загальну суму у розмірі 1055,00грн.

Вказаний збір сплачено позивачем 19
січня 2012 року, а до суду позивач
звернулась 31 жовтня 2013 року, тобто з
пропуском шестимісячного строку для
звернення до адміністративного суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
Законом України від 26 червня 1997 року N
400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" не передбачена
можливість досудового порядку
вирішення спору. А юридична
необізнаність позивача не може бути
визнана поважною причиною для
поновлення строку звернення до суду.

Отже, позивач без поважних
причин пропустила шестимісячний строк
для звернення до адміністративного
суду, тому її позов підлягає залишенню
без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, підстави для
задоволення апеляційної скарги та
зміни або скасування ухвали суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 99, 100, 195, 197, 199, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Луганського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
р. у справі № 812/9043/13-а залишити без
задоволення.

Ухвалу Луганського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
р. у справі № 812/9043/13-а - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів
М.І. Старосуд

О.О.Чебанов

А.В.Гайдар