Справа № К/9991/16806/11-С
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/16806/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Стародуба О.П.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Львівської митниці на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03 березня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці
про визнання наказу незаконним та
поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Львівської митниці, в
якому просив визнати наказ «По
особовому складу митниці» від 17 червня
2010 року №591-к нечинним в частині
звільнення його із займаної посади
старшого інспектора сектору митного
оформлення №3 митного поста
«Смільниця» Львівської митниці,
поновити його на роботі, стягнути
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 05 травня
2009 року по 17 червня 2010 року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 29
жовтня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 березня
2011 року, позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено. Визнано нечинним наказ
Львівської митниці «По особовому
складу митниці» від 17 червня 2010 року
№591-к в частині звільнення ОСОБА_2 із
займаної посади старшого інспектора
сектору митного оформлення №3 митного
поста «Смільниця» Львівської митниці.
Поновлено позивача на займаній ним
посаді. Стягнуто з Львівської митниці
на користь ОСОБА_2 11422,04 грн
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. Рішення суду в частині
поновлення позивача на посаді старшого
інспектора сектору митного оформлення
№3 митного поста «Смільниця»
Львівської митниці та стягнення на
його користь середньомісячного
заробітку за один місяць в розмірі 2576,30
грн було звернуто до негайного
виконання.

У касаційній скарзі представник
Львівської митниці просить рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
скасувати, а за справою ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій щодо правильності
застосування ними норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач працював на
посаді старшого інспектора сектору
митного оформлення №3 митного поста
«Смільниця» Львівської митниці, але
був звільнений 22 вересня 2008 року за
неналежне виконання службових
обов'язків.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 05
травня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26 травня 2010 року,
ОСОБА_2 поновлено на роботі.

Наказом Державної митної служби
України «По особовому складу митних
органів» від 15 червня 2010 року №1083-к
ОСОБА_2 було поновлено на посаді
старшого інспектора сектору митного
оформлення №3 митного поста
«Смільниця» Львівської митниці.
Наказом Львівської митниці «Про
оголошення наказу Державної митної
служби України» від 16 червня 2010 року
№579-к позивача було допущено до
виконання своїх обов'язків з 16 червня
2010 року.

Наказом відповідача «Про ведення в дію
переліку змін до штатного розпису
Львівської митниці на 2010 рік» від 16
червня 2010 року №480 було введено в дію з
16 червня 2010 року зміни до
штатного розпису Львівської митниці,
якими 7 посад спеціалістів митниці
замінено 7-ма посадами прибиральниць.

Наказом Львівської митниці від 17
червня 2010 року №591-к звільнено
ОСОБА_2 звільнено із займаної посади
старшого інспектора сектору митного
оформлення №3 митного поста
«Смільниця» Львівської митниці
відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України у зв'язку із
скороченням штату посадових осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 40 Кодексу законів про працю
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно частини другої статті 40 Кодексу
законів про працю України звільнення з
підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6
цієї статті, допускається, якщо
неможливо перевести працівника, за
його згодою, на іншу роботу.

Частинами 1-3 статті 492 Кодексу законів
про працю України визначено, що про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. При вивільненні
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

Судами попередніх інстанцій було
досліджено, що ОСОБА_2 всупереч вимогам
частини першої статті 492 Кодексу
законів про працю України про наступне
вивільнення за два місяці попереджено
не було, оскільки тільки 21 червня 2010
року йому було направлено листа
начальника митниці №29/32-8304 з таким
повідомленням та з пропозицією
працевлаштування на посаду
прибиральниці.

Разом з тим, суди першої та апеляційної
інстанцій встановили, що станом на
17 червня 2010 року, день звільнення
позивача, у Львівській митниці було 25
вакантних посад державних службовців,
що давало можливість відповідачу
запропонувати йому роботу за
спеціальністю.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли до правильного висновку, що у
Львівській митниці фактично не
відбулось скорочення чисельності
штату, а відповідно до наказу №480 від 16
червня 2010 року було лише внесено зміни
до штатного розпису митниці.

Крім того, судами встановлено, що при
звільненні ОСОБА_2 відповідачем також
було порушено вимоги частини третьої
статті 40 Кодексу законів про працю
України, оскільки в період з 16 червня 2010
року по 05 липня 2010 року позивач
перебував на стаціонарному лікуванні в
Інституті патології крові, що
підтверджується листком
непрацездатності серії АБК №264299.

За таких обставин та зважаючи на
викладене, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій про те, що
ОСОБА_2 було звільнено з роботи з грубим
порушенням норм трудового
законодавства, а тому він підлягає
поновленню на попередній роботі.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга Львівської
митниці не підлягає задоволенню.
Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 29
жовтня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03 березня 2011 року
необхідно залишити без змін, оскільки
вони є законними і обґрунтованими та
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Львівської митниці
залишити без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03 березня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці
про визнання наказу незаконним та
поновлення на роботі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя
М.М. Заїка

судді:
О.П. Стародуб

Ю.К. Черпак