Справа № 2а-2214/11
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-2214/11
Головуючий у 1-й інстанції: Гнип
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М.,
Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці і соціального захисту
населення Семенівської
райдержадміністрації Чернігівської
області на постанову Семенівського
районного суду Чернігівської області
від 06 травня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці і соціального захисту
населення Семенівської
райдержадміністрації Чернігівської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити недоплачену грошову
допомогу у зв'язку з обмеження
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства,-

встановив:

17 січня 2011 року позивач звернулась до
Семенівського районного суду
Чернігівської області з
адміністративним позовом до
Управління праці і соціального захисту
населення Семенівської
райдержадміністрації Чернігівської
області про визнання протиправним
рішення відповідача щодо відмови у
проведенні перерахунку і виплаті
щомісячної грошової допомоги як
проживаючий у зоні посиленого
радіоекологічного контролю у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства в
розмірі 30% від мінімальної заробітної
плати згідно ст.37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплатити щомісячну
грошову допомогу як проживаючий у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства в розмірі 30% мінімальної
заробітної плати згідно ст.37 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
починаючи з 17 липня 2010.

Постановою Семенівського районного
суду Чернігівської області від 06
травня 2011 року позовні вимоги позивача
до Управління праці і соціального
захисту населення Семенівської
райдержадміністрації Чернігівської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити недоплачену грошову
допомогу у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства - задоволено, а
саме: визнано дії відповідача щодо
відмови позивачу у перерахунку та
виплаті грошової допомоги у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства
протиправними; зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити позивачу
відповідно до ст.37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» грошову
допомогу у зв'язку із обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у розмірі 30%
від мінімальної заробітної плати за
період з 17 липня 2010 року по 17 січня 2011
року з урахуванням нарахованих та
виплачених сум допомоги у меншому
розмірі за вказаний період часу.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління праці і
соціального захисту населення
Семенівської райдержадміністрації
Чернігівської області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для
зміни постанови суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального
права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією посвідчення
(категорія 3), серія НОМЕР_1, виданим
Чернігівською облдержадміністрацією 30
серпня 2001 року, перебуває на обліку у
відповідача та проживає у АДРЕСА_1, яке
за переліком населених пунктів
Чернігівської області віднесено до
зони гарантованого добровільного
відселення.

Відповідно до статті 37 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" громадянам,
які проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах: у зоні гарантованого
добровільного відселення - 40 відсотків
від мінімальної заробітної плати.

Всупереч ст. 37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачу
проводились відповідні виплати
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України N 836 від 26 липня 1996
року "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що при визначенні розміру
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства і
розміру виплати громадянам, які
проживають на території
радіоактивного забруднення у зоні
гарантованого добровільного
відселення, застосуванню не підлягає
наведена вище постанова Кабінету
Міністрів України N 836 від 26 липня 1996
року "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача, тоді як при
вирішенні даного спору застосуванню
підлягають ст. 37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Однак,
судом першої інстанції помилково
визнано проживання позивача у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, оскільки згідно постанови
Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23
липня 1991 року с. Карповичі
Чернігівської області віднесено до
зони гарантованого добровільного
відселення, за проживання в якій
виплачується 40% від мінімальної
заробітної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що помилкове застосування норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення питання, тому
постанова Семенівського районного
суду Чернігівської області підлягає
зміні в резолютивній частині.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління
праці і соціального захисту населення
Семенівської райдержадміністрації
Чернігівської області - задовольнити
частково.

Постанову Семенівського районного
суду Чернігівської області від 06
травня 2011 року - змінити, виклавши абзац
3 резолютивної частини в наступній
редакції:

«Зобов'язати Управління праці і
соціального захисту населення
Семенівської райдержадміністрації
Чернігівської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 відповідно до ст.37
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» грошову допомогу у зв'язку
із обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства у
розмірі 40% від мінімальної заробітної
плати за період часу з 17 липня 2010 року
по 17 січня 2011 року з урахуванням
нарахованих та виплачених сум допомоги
у меншому розмірі за вказаний період
часу».

В іншій частині постанову
Семенівського районного суду
Чернігівської області від 06 травня 2011
року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М. Грищенко

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя

Мацедонська В.Е.

Судді:

Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.