Справа № 569/11775/13-а
Суддя: Куцоконь Ю.П. Ю. П.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року

Рiвненський мiський суд Рівненської
області в особі судді Куцоконя Ю.П.,

pозглянувши в порядку письмового
провадження в мiстi Рiвне

спpаву за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в місті Рівне Рівненської
області про визнання неправомірними
дій, зобов'язання здійснити розрахунок
страхового стажу з урахуванням
пільгового стажу за Списком № 1 та
коефіцієнту страхового стажу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне, в якому, враховуючи заяву
позивача про зміну предмету позову від
23 грудня 2013 року, просить суд визнати
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
щодо відмови у здійсненні перерахунку
його страхового стажу з урахуванням
пільгового стажу за Списком № 1 та
коефіцієнту страхового стажу з 01 січня
2004 року; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
здійснити перерахунок його страхового
стажу з урахуванням пільгового стажу
за Списком № 1 з 01 січня 2004 року в
полуторному розмірі та здійснити
перерахунок коефіцієнту страхового
стажу з урахуванням кратності 1,35 на 0,85;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне
Рівненської області нарахувати та
виплатити йому пенсію з 2004 року з
урахуванням раніше виплаченої.

Позивач ОСОБА_1 подав суду письмову
заяву, в якій просить розгляд справи
провести у його відсутності в порядку
письмового провадження.

Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне подало суду письмові
заперечення, в яких позов не визнало і
просить суд в позові відмовити з
підстав, викладених у запереченнях.
Представник відповідача Рибалко Н.О.
також просить розглянути справу у
порядку письмового провадження, про що
подав суду відповідну заяву.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
учасником ліквідації аварії на ЧАЕС у
1986 році, що підтверджується
посвідченням учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 2 серії НОМЕР_1 від 01
листопада 1992 року.

При перерахунку позивачу пенсії
відповідно до частини четвертої статті
42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» його трудовий стаж з 01
січня 2004 року до страхового стажу був
зарахований відповідачем в одинарному
розмірі, без урахування пільгового
стажу роботи за Списком № 1.

Такі дії відповідача суд визнає
неправомірними.

Відповідно до абзацу 9 частини
третьої статті 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страховий стаж
враховується в одинарному розмірі,
крім випадків передбачених цим
Законом.

Зокрема, абзацом 2 пункту 16 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що Положення
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» застосовуються в
частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

Абзацом 1 підпункту 3 пункту 1 Постанови
Кабінету Міністрів України № 137 від 29
січня 2003 року «Про доплати і
компенсації особам, які працюють у зоні
відчуження і зоні безумовного
(обов'язкового) відселення після
повного відселення жителів»
передбачено, що особам, які постійно
працюють або виконують службові
обов'язки у зоні відчуження: час роботи
або служби зараховується до трудового
стажу, до вислуги років у полуторному
розмірі (в тому числі за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, який затверджується
Кабінетом Міністрів України).

Вказана Постанова Кабінету Міністрів
України прийнята у відповідності з
положеннями статті 56 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає пільги щодо обчислення
стажу роботи.

Як слідує з розпорядження 192625 від 07
жовтня 2011 року, що знаходиться в
матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1,
відповідачем періоди роботи позивача
за Списком № 1 з 26 квітня 1986 року по 06
серпня 1986 року (3 місяці 11 днів) начебто
зараховані до страхового стажу в
потрійному розмірі, а періоди з 09
квітня 1990 року по 01 травня 1997 року (7
років 23 дні), з 15 липня 1998 року по 30
квітня 2010 року (11 років 9 місяців 17 днів)
- в полуторному розмірі, хоча фактично з
01 січня 2004 року стаж в полуторному
розмірі відповідачем не врахований.

З наведеного у розпорядженні 192625 від 07
жовтня 2011 року розрахунку стажу слідує,
що трудовий стаж позивача у
календарному обчисленні становить 34
роки 2 місяці 8 днів, з яких періоди
роботи за Списком № 1 - 19 років 1 місяць 21
день. Загальний страховий стаж,
зазначений у розрахунку, становить 41
рік 4 дні. При цьому, як вказано у
розрахунку, стаж за Списком № 1 у
кратному обчисленні становить 25 років
11 місяців 17 днів.

Разом з тим, враховуючи кратність
зарахування до страхового стажу
періодів роботи позивача за Списком №
1, вказані періоди повинні складати 29
років 1 місяць 17 днів (3 місяці 11 днів х 3 =
10 місяців 3 дні + 7 років 23 дні х 1,5 = 10
років 7 місяців 4 дні + 11 років 9 місяців 17
днів х 1,5 = 17 років 8 місяців 10 днів).

Таким чином, замість 29 років 1 місяця 17
днів стажу роботи у зоні відчуження у
пільговому обчисленні позивачу
неправомірно було зараховано лише 25
років 11 місяців 17 днів, тобто на 3 роки 2
місяці менше, що потягло за собою
безпідставне зменшення загального
страхового стажу з 44 років 2 місяців 4
днів до 41 року 4 днів і, відповідно, до
зменшення величини коефіцієнту стажу з
урахуванням кратності 1,35 з 0,8505 до 0,81.

Так, коефіцієнт страхового стажу,
визначений відповідно до статті 25
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням величини
оцінки одного року страхового стажу 1,35,
для позивача складає 0,8505 (44 роки + 19
років за Списком № 1) х 12 : 1200 х 1,35).

Відповідно до частини другої статті 25
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» коефіцієнт страхового
стажу не може складати більше 0,85 для
працівників за Списком № 1, що має бути
застосовано при його перерахунку.

Отже, відповідачем неправомірно
визначено позивачу коефіцієнт
страхового стажу з урахуванням
кратності 1,35 та застосовано коефіцієнт
0,81 замість коефіцієнту 0,85, який мав
бути застосований.

Викладене свідчить про те, що
відповідач невірно визначив розмір
страхового стажу позивача та,
відповідно, величину коефіцієнту
страхового стажу, що вплинуло на розмір
пенсії позивача, а саме, призвело до
нарахування та виплати пенсії в
меншому розмірі, ніж передбачено
чинним законодавством.

Частиною другою статті 19
Конституції України встановлено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Статтею 162 КАС України визначено, що у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання дії чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень протиправними і
зобов'язати відповідача вчинити певні
дії.

Згідно статті 71 КАС України, обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.19,46,55 Конституції України, ст.42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Постановою Кабінету
Міністрів України № 137 від 29 січня 2003
року «Про доплати і компенсації особам,
які працюють у зоні відчуження і зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
після повного відселення жителів», ч.4
ст.122, ст.ст.160,161,162,186 КАС України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
Рівненської області щодо відмови
ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку
страхового стажу з врахуванням
пільгового стажу за Списком № 1 та
коефіцієнту страхового стажу з 01 січня
2004 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне
Рівненської області здійснити
перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 з
врахуванням пільгового стажу за
Списком № 1 з 01 січня 2004 року у
полуторному розмірі та здійснити
перерахунок коефіцієнту страхового
стажу з урахуванням кратності 1,35 на 0,85.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне
Рівненської області перерахувати та
виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01 січня 2004
року з урахуванням раніше виплаченої.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку сторонами, а
також іншими особами у зв'язку з тим, що
суд вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з
моменту отримання копії постанови до
Житомирського апеляцiйного
адміністративного суду через
Рiвненський мiський суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя: