Справа № 2-а/2508/13107/2011
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Бараненко С.М.
Суддя-доповідач: Чаку
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Старової Н.Е., Файдюка
В.В.

розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційні
скарги управління Пенсійного фонду
України в Козелецькому районі
Чернігівської області, управління
праці та соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 05.06.2012 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Козелецького районного
суду Чернігівської області від 05.06.2012
року адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії - задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідачі подали
апеляційні скарги, в яких просять
апеляційну інстанцію скасувати
незаконну, на їх думку, постанову суду
першої інстанції та постановити нову
про відмову в позові. В своїй
апеляційній скарзі апелянти
посилаються на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілою від наслідків
аварії на ЧАЕС віднесений до 4
категорії, що підтверджується
посвідченням, яке міститься в
матеріалах справи.

У відповідності до ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно до ч. 3 ст. 51 Закону - особам,
віднесеним до категорії 4, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 15
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, позивач має
право на одержання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 15 % мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону -
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

У відповідності до статті 37 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах у зоні посиленого
радіологічного контролю - 30 процентів
від мінімальної заробітної плати.

Всупереч ст. 37 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказана доплата
виплачувалася частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року, а не
в кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати, як того вимагає
вказаний Закон.

Враховуючи, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з вищезазначеною Постановою
Кабінету Міністрів України, а тому
відповідач неправомірно виплачував
додаткову пенсію та грошову допомогу в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
ст. 37, 39, 51 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до ч. 2 статті 46
Конституції України - право громадян на
соціальний захист гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Виходячи з тлумачення зазначеної
норми, колегія суддів приходить до
висновку, що непередбаченість в
Бюджеті України коштів на здійснення
вказаних виплат не може позбавити
позивача права на їх отримання.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про правомірність доводів
суду першої інстанції про наявність у
позивача права на додаткову пенсію та
доплату до пенсії в розмірі
передбаченому Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації - залишити без
задоволення.

Постанову Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 05.06.2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.