Справа № К/9991/7041/11-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/7041/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула в письмовому провадженні
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Гуляйпільському районі
Запорізької області на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2010 у
справі №2а-3983/09/0870 за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Держаної
податкової інспекції у
Гуляйпільському районі Запорізької
області про скасування рішення про
застосування штрафних санкцій

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляду суду передано вимоги
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(далі-ФОП ОСОБА_1, позивач) до Держаної
податкової інспекції у
Гуляйпільському районі Запорізької
області (далі-ДПІ у Гуляйпільському
районі Запорізької області,
відповідач) про скасування рішення від
29.09.2006 №/0 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
16742,00грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 07.09.2009 у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13.12.2010 постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
07.09.2009 скасовано та прийнято нову
постанову, якою позовні вимоги
задоволено частково. Скасовано рішення
ДПІ у Гуляйпільському районі
Запорізької області від 29.09.2006 №/0
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 16652,00грн.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
11.02.2011 звернувся з касаційною скаргою
до Вищого адміністративного суду
України, який своєю ухвалою від 06.09.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2010,
залишити в силі постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 07.09.2009.

В обґрунтування своїх вимог
відповідач посилається на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального, зокрема, п.п.1,2 ст.3, п.6
ст.9, п.1 ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (далі-Закон України №265/95-ВР).

Перевіривши за матеріалами справи,
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 21.09.2006 відповідачем
була здійснена позапланова перевірка
здійснення розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового
обігу господарської одиниці позивача -
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, за результатами
якої був складений акт перевірки №000058
від 21.09.2006.

Відповідно до висновків акта перевірки
позивачем було порушено п.п. 1, 2 ст. 3
Закону України №265/95-ВР, яке полягало у
реалізації 8 банок краски фірми
«Композит» за ціною 35,00грн. за одиницю, 4
пензлі за ціною 4,00грн. за кожний, 2 банки
розчинника «Уайт -Спіріт» за ціною
9,00грн. за кожну банку на загальну суму
314,00грн. без застосування реєстратора
розрахункових операцій (далі-РРО) та
видачі розрахункового документа.

На підставі акта перевірки було
прийнято рішення від 29.09.2006 №/0,
яким до позивача була застосована
штрафна (фінансова) санкція у сумі
16742,00грн.

Згідно з п. п. 1, 2 ст. 3 Закону України
№265/95-ВР суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Відповідно до п. 1 ст.17 Закону України
№265/95-ВР за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції у п'ятикратному розмірі
вартості проданих товарів (наданих
послуг), на які виявлено
невідповідність, - у разі проведення
розрахункових операцій на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих -
послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

Пунктом 6 ст. 9 Закону України №265/95-ВР
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що реєстратори
розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при продажу товарів (наданні послуг)
суб'єктами підприємницької діяльності
- фізичними особами, оподаткування
доходів яких здійснюється відповідно
до законодавства з питань
оподаткування суб'єктів малого
підприємництва (в тому числі шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного
податку), якщо такі суб'єкти не
здійснюють продаж підакцизних товарів
(крім пива на розлив), за умови ведення
такими особами книг обліку доходів і
витрат у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України за
поданням державного органу,
уповноваженого провадити державну
регуляторну політику.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що якщо фізичні особи - платники
єдиного податку здійснюють продаж
підакцизних товарів, положення щодо
незастосування РРО та розрахункових
книжок на них не поширюється.

Скасовуючи вказане рішення в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 16652,00грн. суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що штрафні санкції повинні
розраховуватись за продаж без
застосування РРО лише підакцизного
товару - 2 банок розчинника «Уайт
-Спіріт» за ціною 9,00грн. за кожну.

Разом з тим, судом апеляційної
інстанції залишено поза увагою, що п.
п.5,6 ст. 9 Закону України №265/95-ВР
поширюються на суб'єктів
підприємницької діяльності при
продажу товарів лише за умови
відсутності підакцизних товарів, а у
разі реалізації на одному торговому
об'єкті підакцизних і не підакцизних
товарів, положення щодо незастосування
реєстраторів розрахункових операцій
та розрахункових книжок на таких
суб'єктів підприємницької діяльності
не поширюється.

А тому при продажу товарів на одному
торговому об'єкті, в асортименті якого
є підакцизні і не підакцизні товари,
розрахункові операції фізичними
особами - платниками єдиного податку
повинні проводитись із застосуванням
РРО.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 був
платником єдиного податку згідно
свідоцтва про сплату єдиного податку
НОМЕР_1 від 01.01.2006. При проведенні
перевірки було встановлено факт
реалізації підакцизного товару
розчинника «Уайт- Спірит» в кількості
двох пляшок за ціною 9,00грн. за пляшку, а
протягом цього дня було реалізовано
товару на загальну суму 3348,40грн. без
застосування РРО.

З огляду на зазначене, застосування до
позивача штрафних санкцій у розмірі
16742,00грн. є правомірним.

Оскільки апеляційний суд під час
розгляду справи неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, а суд першої
інстанції вирішив спір з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, то зазначена обставина
відповідно до ч. 1 ст. 226 КАС України є
підставою для скасування ухваленої у
справі постанови апеляційного суду та
залишення в силі постанови суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 210, 222, 223, 226, 230, 231, ч.5 ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Гуляйпільському районі
Запорізької області задовольнити.

Скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2010,
залишити в силі постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
07.09.2009.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку, на підставі та у
строки, передбачені статтями 235 - 238, 240
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв