Справа № 1705/3222/12 (2а/1705/224/12)
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/800/10015/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Мироненка О.В.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Дубенському районі
Рівненської області (далі - УПФ) про
зобов'язання вчинити дії, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Дубенського міськрайонного суду
Рівненської області від 27 грудня 2012
року і ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 31 січня 2013 року,

встановив:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вказаним позовом, у якому
просила:

визнати протиправною бездіяльність
УПФ щодо не зарахування їй до
загального стажу у подвійному розмірі 2
роки 11 місяців період роботи з 16.06.1942 по
09.05.1945;

зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок розміру пенсії відповідно
до Закону України «Про пенсійне
забезпечення», зарахувавши до
загального стажу у подвійному розмірі
роботи 2 роки 11 місяців період з 16.06.1942
по 09.05.1945, починаючи з 05.11.1991, а також
провести відповідні виплати.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що в
роки Великої Вітчизняної війни з 16.06.1942
по 13.04.1944 працювала на посаді
прибиральниці вагонного депо
Красноярської залізниці, з 13.04.1944 по
09.02.1945 - тимчасово виконуючою обов'язки
відповідального виконавця по кадрам
Боготольського відділу робочого
постачання Ачінського відділення
Красноярської залізниці, з 07.02.1945 по
09.05.1945 - бухгалтером Боготольського
відділу робочого постачання
Ачінського відділення Красноярської
залізниці. Однак всупереч вимогам
частини 1 статті 59 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», згідно з якою
робота, незалежно від віку, в роки
Великої Вітчизняної війни та в інші
періоди ведення бойових дій,
зараховується до стажу роботи у
подвійному розмірі, УПФ при
призначенні пенсії у подвійному
розмірі зарахувало лише період роботи
з 13.04.1944 по 06.02.1945.

Постановою Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 27 грудня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
процесуального та матеріального права,
просить судові рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів прийшла до
висновку про залишення касаційної
скарги без задоволення з наступних
підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на
обліку в УПФ та отримує пенсію за віком.
До стажу роботи в подвійному розмірі
зараховано період роботи з 13.04.1944 по
06.02.1945 та з 07.02.1945 по 09.05.1945. Стаж роботи 2
роки 8 місяців, який зазначений у
трудовій книжці позивача з поміткою
«підтверджено документами»,
зарахований в одинарному розмірі.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
робота, незалежно від віку, в тому числі
як вільнонайманого складу у військових
частинах, і служба, крім військової
служби, передбаченої статтею 57 цього
Закону, в роки Великої Вітчизняної
війни та в інші періоди ведення бойових
дій, зараховується до стажу роботи у
подвійному розмірі, а час перебування у
фашистських концтаборах, гетто та
інших місцях примусового утримання в
період війни осіб, у тому числі дітей,
насильно вивезених з тимчасово
окупованої території у період Великої
Вітчизняної війни, - у потрійному
розмірі.

У відповідності до вимог статті 62
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній»
зазначається порядок підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній.

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку за
відсутності трудової книжки, а також у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про відсутність
підстав для задоволення позову,
оскільки позивачем не надано

належних доказів на підтвердження
трудового стажу 2 роки 8 місяців,
набутого в роки Великої Вітчизняної
війни.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанцій і доводи
касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного суду України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Дубенського
міськрайонного суду Рівненської
області від 27 грудня 2012 року і ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: