Справа № К/9991/80148/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/80148/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Кримської митниці
на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 08 червня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2011
року у справі за позовом приватного
підприємства "Берег-7", фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Кримської
митниці, за участю прокуратури
Автономної Республіки Крим про
визнання дій протиправними та
скасування картки відмови та рішення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 08 червня 2011 року
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2011
року позов приватного підприємства
"Берег-7", фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано
протиправною та скасовано картку
відмови у прийняття митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України від 18 серпня 2010 року
№600020002/0/00073, визнано протиправним та
скасовано рішення Кримської митниці
про визначення митної вартості товарів
№600020002/2010/020183/2 від 18 серпня 2010 року. У
задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, відповідач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 11 вересня 2009 року між
приватним підприємством „Берег-7"
(покупець) та SILVESTRES S.А. (продавець)
укладено контракт №209167, згідно умов
якого продавець зобов'язується
поставляти чилійські родзинки, а
покупець своєчасно сплачувати товар.
Вартість родзинок відповідно до
зазначеного контракту визначена у
розмірі 13,00 долларів США за 10 кг темних
родзинок, 13,70 долларів США за 10 кг
родзинок Томпсон, 14, 40 доларів США за
10кг родзинок Флейм.

19 березня 2010 року між приватним
підприємством „Берег-7" (покупець) та
S.А. (продавець) укладено додаток №2 до
контракту №209167, в якому зазначено
наступну вартість товару (на умовах
поставки FОВ порт Вальпараїсо
СанАнтонио) 22,00 доларів США за 10 кг
родзинок Блек Джамбо, 20, 30 доларів США
за 10 кг родзинок Томпсон Екстра Джамбо,
24, 50 доларів США за 10 кг родзинок Флейм
Джамбо, 38,00 доларів США за 10 кг родзинок
Голден Джамбо.

14 червня 2010 року на виконання вище
зазначеного контракту, SILVESTRES S.А. було
виставлено позивачу комерційний
рахунок (інвойс) №929 на суму 51560,00
доларів США на поставку родзинок
темних „Блек без кісточок" у кількості
500 коробок по 10 кг, родзинок темних
„Томпсон без кісточок" у кількості 700
коробок по 10кг, родзинок „Голден без
кісточок" у кількості 500 коробок по 10 кг,
родзинок темних „Флейм без кісточок" у
кількості 300 коробок по 10 кг.

Платіжним дорученням в іноземній
валюті №1 від 26.05.2010р. та №71 від 04.08.2010р.
позивачем перераховано SILVESTRES S.А. 51560,00
доларів США.

З метою митного оформлення товару
позивачем 16.08.2010 р. подана вантажна
митна декларація №600020002/2010/000277, згідно
з якої було заявлено до декларування та
випуску у вільний обіг родзинки
(виноград сушений), розмір Джамбо, без
кісточок, без додавання цукру,
оброблений рослинною олією, урожаю 2010
року сорту Блек -200 коробок, сорту
Томпсон -700 коробок, сорту Голден -500
коробок, сорту Флейм -300 коробок,
розфасовані у картонні коробки по 10кг
нетто. Митна вартість визначена за
одиницею виміру (кг) становить 2,70
доларів США/кг.

Митну вартість товару було визначено
позивачем за методом 1, відповідно до
ст.266 Митного кодексу України, за ціною
договору щодо товару, який
імпортується.

Рішенням про визначення митної
вартості товарів №600020002/0/00073 від
18.08.2010р. Кримською митницею визначена
митна вартість імпортованого товару за
ВМД №600020002/2010/00073 на рівні 160000,00 доларів
США (вартість за одиницю 8 доларів США)
за резервним методом.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що заявлена позивачем митна
вартість товару, яка постачалася за
контрактом №209167 від 11.09.2009р., та була
заявлена позивачем в поданих ним
митній декларації та декларації митної
вартості, підтверджується наданими
позивачем митному органу документами,
тобто, ціна контракту була достатньо
підтверджена декларантом. Крім цього,
митним органом не було обґрунтовано
незастосування попередніх п'яти
методів визначення митної вартості
товару.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій з огляду на їх правомірність
та обгрунтованість та вбачає за
доцільне зазначити про таке.

Так, згідно зі статтею 266 МК визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, може
здійснюватися за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних товарів
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; 4) на основі
віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість), 6) резервного. Основним є
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору щодо товарів,
які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за першим методом,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, за основу може братися ціна, за
якою оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Аналіз наведених норм, а також положень
Порядку здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 квітня 2008 року № 339, та Порядку
декларування митної вартості товарів
дає підстави вважати, що митні органи
мають виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості.

Разом з тим дискреційні функції митних
органів мають законодавчі обмеження у
випадках незгоди із задекларованою
митною вартістю. До них, зокрема,
належить процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого до шостого) визначення
митної вартості.

Зі змісту норм п. 14 Порядку
декларування митної вартості товарів
та ч. 4 ст. 266 МК України вбачається, що
позивач не зобов'язаний надавати
повний перелік документів, визначених
п. 11 зазначеного Порядку. При цьому
витребування таких документів може
мати місце тільки у випадку наявності
обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
29 травня 2012 року у справі № 21-91а12.

Як вірно встановлено судами попередніх
інстанцій, митний орган, витребувавши
документи, передбачені п. 11 Порядку
декларування митної вартості товарів,
не зазначив, які саме обставини ці
документи повинні підтвердити, а також
не надав доказів того, що документи,
подані позивачем для митного
оформлення товару, є недостатніми чи
такими, що у своїй сукупності
викликають сумнів у достовірності
наданої інформації, а відтак
виключають визначення митної вартості
товару за першим методом.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів погоджує висновок судів
попередніх інстанцій про
протиправність рішення митниці щодо
застосування шостого (резервного)
методу визначення митної вартості
товару без послідовного застосування
попередніх п'яти, як це встановлено ч. 5
ст. 266 МК України. Доводи касаційної
скарги висновків судів не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кримської митниці
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 08
червня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді