Справа № 804/13784/13-а
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2013-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 листопада 2013 р. Справа № 804/13784/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Неклеси О.М.,
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю"АЛЛО" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Миколаївській області про
визнання протиправними та скасування
рішень, визнання протиправною та
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АЛЛО" (далі - ТОВ
"АЛЛО", позивач) звернулось до суду з
позовом до Державної інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Миколаївській області (далі -
відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та
скасувати рішення Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Миколаївській області № 85 від 13.09.2013 р.,
№ 86 від 13.09.2013 р. про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів;

- визнати протиправною та
скасувати постанову Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Миколаївській області від 13.09.2013 р. № 49
про накладення штрафних санкцій у
розмірі 8500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач безпідставно дійшов
висновку про реалізацію продукції
позивачем без нанесення національного
знаку відповідності, оскільки
національний знак відповідності був
нанесений на пакування мобільних
телефонів. Позивач зазначає, що в
пакуванні знаходився телефон та
зарядний пристрій до нього. Окремого
пакування для зарядного пристрою для
телефону немає, а тому пакування для
телефону є одночасно і пакуванням для
зарядного пристрою. На підставі
викладеного позивач вважає, що
нанесення національного знаку
відповідності на пакування мобільного
телефону є належним та підтверджує
факт нанесення національного знаку
відповідності і на зарядний пристрій
для мобільного телефону. Відповідачем
неправомірно застосовані обмежувальні
корегувальні заходи в вигляді
обмеження надання продукції на ринку,
оскільки Законом України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
передбачено, що повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Більше того, позивач
зазначає, що відповідач протиправно та
безпідставно посилив вже застосовані
обмежувальні корегувальні заходи в
вигляді обмеження надання продукції на
ринку, а також підвищив розмір вже
застосованих розмір штрафних санкцій.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом. Позивач
зазначає, що станом на день розгляду
справи відсутнє рішення
адміністративного суду про
підтвердження обґрунтованості вжиття
обмежувальних корегувальних заходів.
Також позивач наголошувала, що всі
мобільні телефони мають декларацію
відповідності та сертифікати
відповідності в тому числі і на зарядні
пристрої. Представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, просила адміністративний
позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. Від відповідача надійшли
письмові заперечення проти
адміністративного позову, в яких
зазначено, що оскаржувані рішення
прийнято відповідачем на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Під час перевірки позивача
виявлено, що зарядні пристрої для
мобільних телефонів реалізуються
позивачем без нанесення національного
знаку відповідності та декларації
відповідності, чим порушено вимоги
технічних регламентів, які затверджено
постановами Кабінету Міністрів
України від 29.07.2009 року № 785 та від 29.10.2009
року № 1149. У зв'язку з викладеним
відповідачем згідно п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
накладено на позивача штраф та
застосовано обмежувальні
(корегувальні) заходи в вигляді
обмеження надання продукції на ринку
до приведення її у відповідність до
вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

У відповідності до ст. 128 КАС України
суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши письмові докази по справі
та заслухавши пояснення представника
позивача, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню

Судом встановлено, що ТОВ «АЛЛО»
зареєстроване 10.08.1998 року виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради.

10.07.2013 року посадовими особами
Державної інспекції з питань захисту
прав споживачів у Миколаївській
області проведено перевірку
характеристик продукції, яку реалізує
позивач у магазині «АЛЛО» за адресою: м.
Миколаїв, вул. Велика Морська, 67/1.

За наслідками перевірки відповідачем
складено Акт перевірки характеристик
продукції від 10.07.2013 року № 000043, у якому
відповідачем зафіксовано наступні
порушення:

- телефон системи стільникового зв'язку
ТМ Nokia із зарядним пристроєм, тим RM-802,
модель - Nokia - 501. Зарядний пристрій
модель: АС-11Е. Виробник; Індія, не
відповідає вимогам п.7 Технічного
регламенту безпеки низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149,
п.16 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.2009
року № 785;

- телефон системи стільникового зв'язку
ТМ Nokia із зарядним пристроєм, тим RM-821,
модель - Nokia -920.1. Зарядний пристрій
модель: АС-16Е, не відповідає вимогам
п.7 Технічного регламенту безпеки
низьковольтного електричного
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.10.2009
року № 1149, п.16 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.2009
року № 785;

- телефон системи стільникового зв'язку
ТМ Nokia із зарядним пристроєм, тим RM-825,
модель - Nokia -820.1. Зарядний пристрій
модель: АС-50Е, не відповідає вимогам п.7
Технічного регламенту безпеки
низьковольтного електричного
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.10.2009
року № 1149, п.16 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.2009
року № 785;

- планшет Impression ImPad із зарядним
пристроєм, модель Impression ImPad - 8213.
Зарядний пристрій модель УНХ Н0150200, не
відповідає вимогам п. 7 Технічного
регламенту безпеки низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149,
п.16 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.2009
року № 785.

На підставі даного акту перевірки
відповідачем прийнято рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів № 65 від 26.07.2013 року, яким
обмежено надання продукції на ринку
шляхом приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогам та рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних)
корегувальних заходів № 66 від 25.07.2013
року, яким обмежено надання продукції
на ринку шляхом тимчасової заборони
надання продукції на ринку.

26.07.2013 року відповідачем прийнято
постанову № 39, якою на позивача
накладено штраф у розмірі 2550,00 грн. за
порушення п. 2 ч. 3 ст. 44 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції» та
постанову від 26.07.2013 № 40, якою на
позивача накладено штраф у розмірі 4250,00
грн. за порушення п.1 ч. 3 ст. 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції».

Не погоджуючись із зазначеними
рішеннями відповідача, позивач
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправними та скасування рішень
відповідача від 26.07.2013 № 65 та від 25.07.2013
року № 66, а також про визнання
протиправними та скасування постанов
від 26.07.2013 року № 39 та № 40. Також позивач
звернувся з клопотанням про
забезпечення позову шляхом зупинення
рішень відповідача до вирішення справи
по суті.

Судом встановлено, що постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013 року
по справі № 804/11382/13-а в задоволенні
адміністративного позову ТОВ "АЛЛО" до
Інспекції про визнання протиправними
та скасування рішень Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Миколаївській області від 25.07.2013 року №
65 та № 66, про вжиття обмежувальних
заходів та визнання протиправними та
скасування постанов про накладення
штрафних санкцій від 26.07.2013 р. № 39 та №
40, відмовлено. На теперішній час
зазначене рішення суду не набрало
законної сили. Справа знаходиться на
стадії апеляційного провадження.

З письмових пояснень відповідача,
викладених в запереченні на позов у
даній справі (від 12.11.2013 р. № 1897-01-19/13),
з'ясовано, що у зв'язку зі зверненням
ТОВ "АЛЛО" з позовом до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду щодо
оскарження рішень № 65 та № 66 та
постанов від 26.07.2013 року та звернення з
клопотанням про забезпечення позову в
адміністративній справі № 804/11382/13-а, в
задоволенні якого підприємству
відмовлено, відповідач вирішив, що ці
документи містять достатньо
інформації для встановлення того
факту, що його рішення № 65 та № 66
винесені на підставі акту перевірки
від 10.07.2013 № 000043 ТОВ «АЛЛО»
виконуватись не будуть, тому
відповідач на підставі статей 33, 34
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції» прийняв рішення від 13.09.2013 №
85 та № 86, а також постанову про
накладення штрафних санкцій від 13.09.2013
р. № 49 у сумі 8500,00 грн. за порушення п. 2 ч.
4 ст.44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції», які позивач оскаржує у
даній адміністративній справі.

Але, матеріалами справи
підтверджується, що незважаючи на своє
звернення до суду щодо оскарження
рішень та постанов відповідача від
26.07.2013, позивачем були вжиті заходи на
виконання вимог відповідача,
викладених в цих рішеннях, а саме:
спірний товар 09.08.2013 р. було вилучено
позивачем із торгівельної точки та
направлено на складські приміщення, де
він знаходиться до теперішнього часу
відповідно до накладної на внутрішнє
переміщення № АЛ-0000006.

Судом встановлено, що відповідач
прийняв оскаржувані рішення у зв'язку з
тим, що на зарядних пристроях до
мобільних телефонів відсутній
національний знак відповідності та
відсутня декларація про відповідність.

Одночасно судом встановлено, що
зарядні пристрої реалізовувалися
позивачем не самостійно, а разом із
мобільними телефонами в одному
пакуванні, що підтверджується
позивачем та відповідачем у його
письмових запереченнях.

З матеріалів справи, судом також
встановлено, що на пакуванні, у якому
знаходилися мобільні телефони та
зарядні пристрої до них, проставлений
національний знак відповідності.

Суд також зазначає, що у матеріалах
справи знаходяться декларації про
відповідність мобільних телефонів ТМ
Nokia, вказаних у акті перевірки,
Технічному регламенту радіообладнання
і телекомунікаційного кінцевого
(термінального) обладнання, а також
копії Сертифікатів відповідності
мобільних телефонів нормативним
документам з додатками, у яких вказано,
що до складу обладнання входять,
зокрема, мобільний телефон та зарядний
пристрій до нього.

На підставі викладеного, судом
встановлено, що мобільний телефон та
зарядний пристрій до нього є одним
радіообладнанням, тобто зарядний
пристрій у відповідності до статті 186
Цивільного кодексу України є
приналежністю мобільного телефону,
оскільки призначений для
обслуговування мобільного телефону,
поставляється разом із ним у одному
пакуванні та пов'язаний з ним спільним
призначенням.

Правові та організаційні засади
введення в обіг в Україні нехарчової
продукції і забезпечення її
безпечності регулюються Законом
України «Про загальну безпечність
нехарчової продукції» від 02.12.2010 року №
2736 (далі - Закон № 2736).

Відповідно до ст. 4 Закону № 2736
виробники зобов'язані вводити в обіг
лише безпечну продукцію.

Згідно ст. 5 Закону № 2736 продукція
вважається безпечною, якщо вона
відповідає вимогам щодо забезпечення
безпечності продукції, встановленим
законодавством. У разі відсутності
вимог щодо забезпечення безпечності
продукції, визначених частиною першою
цієї статті, відповідна продукція
вважається безпечною, якщо орган
державного ринкового нагляду не
доведе, що така продукція є
небезпечною. Доказом безпечності
продукції є її відповідність
національним стандартам, що
гармонізовані з відповідними
європейськими стандартами. Перелік
таких гармонізованих національних
стандартів формується центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
стандартизації.

Правила застосування національного
знаку відповідності врегульовано
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1599 від 29.11.2001 року, згідно з якою знак
відповідності наноситься тільки на ті
види продукції, опис яких міститься в
технічних регламентах. При цьому
нанесення знака відповідності є
обов'язковим. Знак відповідності
наноситься на виріб та/або на етикетку,
тару, пакування, експлуатаційну та
товаросупровідну документацію тощо,
якщо інше не передбачено відповідним
технічним регламентом. Місце та спосіб
нанесення (друкування, наклеювання,
гравірування, травлення, штампування,
лиття тощо) знака відповідності
визначається виробником продукції

Згідно п.7, п.9 та п. 10 Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання, який
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149
(далі - Технічний регламент № 1149), перед
введенням в обіг на електрообладнання
повинен бути нанесений національний
знак відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту. У разі
коли на електрообладнання поширюється
дія інших технічних регламентів, які
передбачають нанесення національного
знака відповідності, наявність на
електрообладнанні національного знака
відповідності означає, що воно
вважається таким, що відповідає
вимогам інших технічних регламентів.
Національний знак відповідності
наноситься виробником чи
уповноваженим представником
виготовлювача продукції в Україні на
кожний виріб електрообладнання або,
якщо це неможливо, на пакування,
інструкцію або документ, в якому
визначені гарантійні зобов'язання, у
спосіб, що забезпечує його видимість,
розбірливість та незмивність.

У відповідності до п. 19 Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання, який
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 29.07.2009 року № 785
(далі - Технічний регламент № 785),
національний знак відповідності
наносять на апаратуру або на табличку з
її технічними даними згідно з
правилами застосування національного
знака відповідності , затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001 р. № 1599. У разі коли
його нанесення на апаратуру неможливе
або невиправдане через її конструкцію,
національний знак відповідності
повинен бути нанесеним на пакування,
якщо таке наявне, та на супровідні
документи.

Згідно пункту 30 Технічного регламенту
радіообладнання і телекомунікаційного
кінцевого (термінального) обладнання,
який затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 24.09.2009 року № 679
(далі - Технічний регламент № 679), якому
відповідають згідно декларацій
відповідності мобільні телефони
позивача, які вказано у акті перевірки,
на пристроях, які відповідають усім
визначеним для них вимогам, повинен
бути нанесений національний знак
відповідності, зазначений у пункті 7
цього Технічного регламенту. За
нанесення національного знака
відповідності відповідає виробник або
уповноважена ним особа - резидент
України чи постачальник. Національний
знак відповідності наноситься на
пристрій та/або на етикетку, тару,
упаковку (у разі її наявності),
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію тощо. Пристрій не повинен
мати жодних позначок, які є подібними
до національного знака відповідності
та можуть ввести в оману щодо наявності
або відсутності національного знака
відповідності.

Пунктом 32 Технічного регламенту № 679,
передбачено, що якщо на пристрій
поширюється дія інших технічних
регламентів, які також вимагають
нанесення національного знака
відповідності, наявність такого знака
означає, що пристрій відповідає також
вимогам таких технічних регламентів. У
цьому разі в документах, повідомленнях
або інструкціях, що супроводжують
пристрій, повинні бути наведені
реєстраційні дані щодо опублікування в
офіційних документах застосованих
технічних регламентів.

Згідно пунктів 16 та 17 Технічного
регламенту № 785, декларація про
відповідність повинна, зокрема,
містити: посилання на цей Технічний
регламент; ідентифікаційні відомості
про апаратуру, які встановлені в пункті
23 цього Технічного регламенту;
найменування та місцезнаходження
виробника та/або уповноваженого
представника; позначення нормативних
документів з роками їх затвердження,
відповідність яким декларується для
забезпечення відповідності апаратури
положенням цього Технічного
регламенту; дату складення декларації;
прізвище, ім'я, по батькові та підпис
особи, уповноваженої брати
зобов'язання від імені виробника або
уповноваженого представника. На
апаратуру, відповідність якої цьому
Технічному регламенту було доведено із
застосуванням процедури, установленої
у пунктах 13 або 14 цього Технічного
регламенту, наноситься національний
знак відповідності. За нанесення
національного знака відповідності
відповідає виробник або уповноважений
представник

Таким чином, судом встановлено, що
національний знак відповідності може
бути нанесений на пакування, етикетку,
тару, інструкцію або документ, в якому
визначені гарантійні зобов'язання, у
спосіб, що забезпечує його видимість,
розбірливість та незмивність.

Враховуючи те, що мобільний телефон та
зарядний пристрій до нього
реалізовуються позивачем у одному
пакуванні, а також те, що зарядний
пристрій є приналежністю мобільного
телефону і не має самостійного
пакування, то нанесення національного
знаку відповідності на пакування, в
якому знаходяться у мобільний телефон
і зарядний пристрій, є належним
способом нанесення національного
знаку відповідності та його
розповсюдження і на зарядний пристрій.

Одночасно суд зазначає, що у разі коли
на електрообладнання поширюється дія
інших технічних регламентів, які
передбачають нанесення національного
знака відповідності, наявність на
електрообладнанні національного знака
відповідності означає, що воно
вважається таким, що відповідає
вимогам інших технічних регламентів.

Таким чином, наявність на пакуванні
мобільного телефону національного
знаку відповідності означає, що його
дія поширюється і на електрообладнання
- зарядний пристрій для мобільного
телефону, що йде у комплекті, на який
розповсюджується дія інших технічних
регламентів.

На підставі викладеного суд зазначає,
що у відповідача не було передбачених
п.1 ч.3 ст. 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» підстав для
притягнення позивача до
відповідальності за розповсюдження
продукції, на якій відсутній
Національний знак відповідності, якщо
його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції.

На підставі викладеного, суд вважає
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Миколаївській
області від 13.09.2013 року № 49 про
накладення штрафних санкцій
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню.

Щодо стосується позовної вимоги -
скасувати рішення Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Миколаївській області від 13.09.2013 року №
85 та № 86 про вжиття обмежувальних
заходів, то суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначені Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" № 877-V від 05.04.2007 р. (далі -
Закон № 877-V).

Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», Закон № 877-V
розповсюджується на ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону
№ 877-V повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування.

Статтею 4 цього Закону встановлено, що
орган державного нагляду (контролю) не
може здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності, якщо закон прямо не
уповноважує такий орган на здійснення
державного нагляду (контролю) у певній
сфері господарської діяльності та не
визначає повноваження такого органу
під час здійснення державного нагляду
(контролю).

Частиною 7 ст. 7 Закону № 877-V визначено,
що на підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Тобто, законодавством чітко
встановлено, що частина заходів
застосовується судом, а частина
відповідним контролюючим органом.

Аналізуючи положення Закону № 877-V
необхідно зробити висновок, що лише суд
вправі повністю або частково зупиняти
виробництво (виготовлення) або
реалізацію продукції, виконання робіт,
надання послуг. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Таким чином, відповідач зупиняючи
реалізацію продукції позивача на ринку
вийшов за межі своєї компетенції,
оскільки рішення про тимчасове
зупинення реалізації продукції
повинен приймати суд за позовом
суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, відповідачем не надано суду
рішення адміністративного суду про
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Одночасно суд зазначає, що у матеріалах
справи знаходяться копії декларацій
про відповідність мобільних телефонів
ТМ Nokia, вказаних у акті перевірки,
Технічному регламенту радіообладнання
і телекомунікаційного кінцевого
(термінального) обладнання.

Дія Технічного регламенту № 785, не
розповсюджується на радіообладнання
та телекомунікаційне кінцеве
(термінальне) обладнання, на яке
поширюється дія Технічного регламенту
№ 679, якому відповідають мобільні
телефони позивача, перераховані у акті
перевірки.

Дія Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання поширюється на апаратуру
(під якою розуміється будь-який
конструктивно завершений пристрій або
поєднання пристроїв, доступні на ринку
у вигляді окремої функціональної
одиниці, призначеної для споживача
та/або користувача і здатної
створювати електромагнітні завади або
на функціонування якої можуть вплинути
такі завади), що була введена в обіг і
яка може бути вмонтована в стаціонарну
установку.

Водночас для апаратури, призначеної
для вмонтування в наявну стаціонарну
установку (під якою розуміється
особливе поєднання кількох видів
апаратури та у разі потреби інших
пристроїв, які монтуються,
встановлюються та призначені для
постійного використання), і яка не
надається на ринку в інший спосіб,
вимоги пунктів 9, 13-27 цього Технічного
регламенту є необов'язковими. У такому
разі у супровідній документації на
таку апаратуру повинна міститися
інформація, що надає можливість
ідентифікувати цю стаціонарну
установку і її характеристики
електромагнітної сумісності, а також
повинні зазначатися запобіжні заходи,
дотримання яких є обов'язковим під час
умонтування апаратури в стаціонарну
установку з метою уникнення
невідповідності установки вимогам
цього Технічного регламенту.

Враховуючи те, що зарядні пристрої для
мобільних телефонів, які перераховано
у акті перевірки є приналежністю
головної речі - мобільного телефону та
не доступні на ринку у вигляді окремої
функціональної одинці та призначені
для постійного використання разом із
мобільним телефоном, в пакуванні якого
вони поставляються, то п. 16 Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання, який передбачає
наявність окремої декларації
відповідності на апаратуру, не є
обов'язковим згідно пункту 4 вказаного
Технічного регламенту.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про відсутність
у відповідача підстав для прийняття
рішень від 13.09.2013 року № 85 та № 86 про
вжиття обмежувальних заходів та
постанови від 13.09.2013 р. № 49 про
накладення штрафних санкцій у розмірі
8500 грн.

В позовній заяві позивач просить
судові витрати покласти на
відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Таким чином, документально
підтверджені позивачем судові витрати
- судовий збір сплачений згідно
квитанцій № 752144 від 18.10.2013 р. в сумі 34,41
грн. та № 752159 від 18.10.2013 р. в сумі 114,71 грн.
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Миколаївській
області від 13.09.2013 року № 85 та від 13.09.2013
року № 86 про вжиття обмежувальних
заходів.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Миколаївській
області від 13.09.2013 р. № 49 про накладення
штрафних санкцій у розмірі 8500 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛЛО» судовий збір у
розмірі 149,12 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені ст. 186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Суддя О.М. Неклеса