Справа № 804/16091/13-а
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіІльков В.В. при
секретаріМофі І.В., за участю:
представника позивача представників
відповідача Козлова О.В., Жаворонкова
С.М., Курбанової В.Р., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
державного підприємства
«Конструкторське бюро «Південне» ім.
М.К. Янгеля» до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
Державне підприємство
«Конструкторське бюро «Південне» ім.
М.К. Янгеля» звернулося до суду із
адміністративним позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, у якому просить (з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог від 09.01.2014р., яка
прийнята судом) визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 05.08.2013р. за №
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів.
У обґрунтування позову зазначено, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесене на
підставі висновків акту перевірки від
23.07.2013р. за № 60/21.1-14308304. Зокрема, за
викладеними у акті висновками
встановлено порушення п. 33.1 ст. 33, п. 198.2
ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 202.1 ст. 202 ПК України
у частині включення суми ПДВ у розмірі
500000,00 грн. до податкового кредиту за
лютий 2013р. згідно податкової накладної
№ 207, складеної постачальником ДП «ВО
ПМЗ ім. О.М. Макарова» 19.12.2012р. та на
підставі Додатку 8 до декларації за
лютий 2013р. - постачальником порушено
порядок реєстрації податкової
накладної у Єдиному реєстрі податкових
накладних у період інший, ніж складена
податкова накладна. Позивач після
отримання податкової накладної на
підставі положень абз. 3 п. 198.6 ст. 198 ПК
України має право на включення
сплаченої згідно з податковою
накладною суми ПДВ до податкового
кредиту протягом 365 календарних днів з
дати складання податкової накладної.
Норми ПК України не містять жодної
вказівки на те, що заяву зі скаргою на
постачальника, який не зареєстрував
податкову накладну в Єдиному реєстрі
податкових накладних, покупець має
право додати до податкової декларації
виключно за той податковий період, у
якому було складено незареєстровану
податкову накладну. Закон України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України щодо обліку та реєстрації
платників податків та удосконалення
деяких положень» від 24.10.2013р. за № 657-VII,
який набрав чинності з 01.01.2014р., вніс
зміни у п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме -
абзац одинадцятий доповнено реченням
такого змісту: «Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено її заповнення
та/або порядок реєстрації у Єдиному
реєстрі». Тобто зазначена норма почала
діяти лише з 01.01.2014р. і не поширюється на
правовідносини, які виникли до
набрання чинності цією нормою.
Відсутність факту реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
у тому випадку, якщо покупець
товарів/послуг скористався правом,
наданим йому абз. 10 п. 201.10 ст. 201 ПК
України не є підставою для зменшення
податкового кредиту. Крім того, у акті
перевірки не містяться факти ненадання
до перевірки позивачем первинних
документів, що засвідчують факт сплати
ПДВ та факт нереальності здійснення
господарської операції, порушення
порядку складання первинних
бухгалтерських документів. З огляду на
викладені факти, позивач зазначає, що
ним правомірно сформовано податковий
кредит за лютий 2013р. із врахування
податкової накладної № 207. На підставі
вищевикладених обставин, оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
підлягає визнанню протиправним та
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив позов
Представники відповідача в судовому
засіданні заперечили проти позову,
просили відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі, в
обґрунтування своєї позиції зазначили,
що під час проведення перевірки,
складення акту перевірки та винесення
оскаржуваного рішення державний орган
діяв у межах чинного законодавства
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані до суду
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи, суд встановив таке.
Відповідно до матеріалів справи
Державне підприємство
«Конструкторське бюро «Південне» ім.
М.К. Янгеля (далі за текстом - ДП «КБ
«Південне» або позивач) зареєстроване
Виконкомом Дніпропетровської міської
ради 18.03.1992р., розпорядженням №254-р.,
свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи (серія А01 №040057). У новій
редакції Статут Державного
підприємства «Конструкторське бюро
«Південне» ім. М.К.Янгеля» затверджено
наказом Національного космічного
агентства України від 04.05.2007р. №138,
державну реєстрацію змін до установчих
документів проведено 22.05.2007р. Зміни до
статуту зареєстровані 09.12.2008р. та
29.12.2008р. Підприємство засновано на
державній власності і підпорядковано
Державному космічному агенству
Засновником є держава в особі
Державного комітету України з
оборонної промисловості та
машинобудування згідно з наказом від
04.12.1991р. № 96. Код ДП «КБ «Південне» за
«Південне» відповідно до свідоцтва про
Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 3. ДП
«КБ «Південне» взято на податковий
облік в органах державної податкової
служби 13.02.1996р. за №30. Станом на дату
підписання акта перебуває на обліку в
СДПІ з обслуговування ВП у м.
Дніпропетровську МГУМ.
Відповідно до п.п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.
Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України
встановлено, що документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та,
яка проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.
Згідно із п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється за наявності
такої обставини - за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за
дотриманням, якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.
На підставі наказів Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів від
03.07.2013р. за № 8, від 22.02.2013р. за № 129, п.п.
75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.79.2 ст. 79 ПК України
уповноваженою особою Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку податкових
декларацій з ПДВ за січень, лютий,
квітень, травень, червень, серпень,
вересень 2012 року та лютий 2013 року
державного підприємства
«Конструкторське бюро «Південне» ім.
правомірності включення до складу
податкового кредиту сум ПДВ згідно з
податковими накладними, по яким
порушено порядок заповнення та/або
порядок реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних та відображеними
у додатку 8 до відповідних декларацій з
Згідно із п. 86.1 ст. 86 ПК України
результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка. Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.
Підпунктом 86.3 ст. 86 ПК України
встановлено, що акт (довідка)
документальної виїзної перевірки, що
визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу,
складається у двох примірниках,
підписується посадовими особами
органу державної податкової служби,
які проводили перевірку, та
реєструється в органі державної
податкової служби протягом п'яти
робочих днів з дня, що настає за днем
закінчення установленого для
проведення перевірки строку (для
платників податків, які мають філії
та/або перебувають на консолідованій
сплаті, - протягом 10 робочих днів).
Згідно із п. 86.10 ст. 86 ПК України у акті
перевірки зазначаються як факти
заниження, так і факти завищення
податкових зобов'язань платника.
За результатами перевірки складено акт
від 23.07.2013р. за № 60/21.1-14308304.
У ході перевірки відповідачем у акті
від 23.07.2013р. за № 60/21.1-14308304 встановлено,
що до податкового кредиту за лютий 2013р.
підприємством включено суму ПДВ згідно
податкової накладної, отриманої від
постачальника ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.
роботи у космічній галузі на суму ПДВ
500000,00 грн. на підставі додатку 8 до
декларації, з описом порушення -
незареєстровано в ЄРПН, період виписки
якої грудень 2012 року, тобто перша подія
по якій відбулась у періоді іншому, ніж
У акті перевірки також, зокрема,
зазначено, що Державне підприємство
«Конструкторське бюро «Південне» ім.
М.К. Янгеля» надало до перевірки копію
податкової накладної ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.
Макарова» за № 207 від 19.12.2012р. на суму
ПДВ 500000,00 грн., копію акту виконаних
робіт за № 1 від 19.12.2012р., копію листа
постачальника від 25.02.2013р. за № 121/457.
За висновками акту перевірки, зокрема,
у порушення п.33.1 ст.33, п.198.2 ст.198, п.201.10
ст. 201, п.202.1 ст. 202 ПК України
підприємством включено до складу
податкового кредиту звітного періоду
за лютий 2013р. суму ПДВ у розмірі 500000,00
грн., на підставі додатку 8, перша подія
по якій сталась у періоді іншому, ніж
звітний, а саме: на постачальника ДП «ВО
згідно податкової накладної за № 207 від
19.12.2012р. на суму ПДВ 500000,00 грн., внаслідок
чого завищено податковий кредит на
суму 500000,00 грн., що у порушення п.200.1 ст.
200 ПК України призвело до заниження
позитивного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту за лютий 2013р. на
500000,00 грн. та, відповідно, завищення
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (р.24)
декларації з ПДВ за лютий 2013 року на
Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником податкового органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень, а за
наявності заперечень посадових осіб
платника податків до акта перевірки
податкове повідомлення-рішення
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.
За результатами перевірки
відповідачем прийняте податкове
повідомлення-рішення 05.08.2013р. за №
ст.33, п.198.2 ст.198, п.201.10 ст. 201, п.202.1 ст. 202 ПК
України зменшено розмір від'ємного
значення суми ПДВ за лютий 2013 року на
суму 500000,00 гривень.
Досліджуючи правомірність викладених
у акті перевірки обставин та висновків,
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, суд встановив
Позивач отримав від постачальника ДП
«ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» () податкову накладну за № 207 від
19.12.2012р. на суму ПДВ 500000,00 гривень.
Зазначена податкова накладна не була
зареєстрована у Єдиному реєстрі
податкових накладних.
Пункт 198.6 ст. 198 ПК України встановлює
неможливість віднесення до
податкового кредиту суми податку у
зв'язку з придбанням товарів не
підтверджених податковими накладними.
Але абзацем 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України
встановлено, що у разі відмови продавця
товарів/послуг надати податкову
накладну або в разі порушення ним
порядку її заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі покупець
таких товарів/послуг має право подати
заяву зі скаргою на такого
постачальника, що і було зроблено
Крім того, абзацем 3 п. 198.6 ст. 198 ПК
України визначено, що у разі якщо
платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.
Отже, позивач після отримання
податкової накладної має право на
включення сплачених, згідно з
податковою накладною, сум ПДВ до
податкового кредиту протягом 365
календарних днів з дати її складання.
В абзаці 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України не має
посилання, що заяву зі скаргою треба
подавати у «податковий період у якому
складено податкову накладну», як це
вказано у акті перевірки. Норми ПК
України навпаки свідчать про те, що
покупець має право подати заяву зі
скаргою на постачальника лише з
податковою декларацією за той звітний
період, у якому заява включена до
складу податкового кредиту.
Додатковим підтвердженням
правильності вищенаведеного висновку
позивача є Закон України «Про внесення
змін до Податкового кодексу України
щодо обліку та реєстрації платників
податків та удосконалення деяких
положень» від 24 жовтня 2013 року № 657-VII
(далі - Закон), який набирає чинності з 1
січня 2014 року. Пунктом 43 частини І
Закону вносяться зміни до пункту 201.10
статті 201 ПК, а саме: абзац одинадцятий
після першого речення доповнюється
реченням такого змісту: «Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Тобто, лише після набрання чинності
Законом до ПК буде діяти норма, яка
встановлюватиме менший, порівняно з п.
198.6. ст. 198 ПК, термін, протягом якого
покупець товарів/послуг матиме право
на включення у відповідному звітному
періоді до податкового кредиту суми
ПДВ, сплаченої ним відповідно до
податкової накладної, щодо якої
продавцем товарів/послуг порушено
порядок реєстрації в Єдиному реєстрі.
З урахуванням наведеного суд вважає, що
висновки відповідача, про завищення
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за лютий 2013 року у
сумі 500000,00 грн. є безпідставними.
Враховуючи наявність у позивача всіх
належним чином оформлених первинних
документів, які підтверджують
реальність здійснення господарських
операцій, в діях позивача відсутнє
порушення п. 33.1 ст. 33, п. 198.2 ст. 198, п. 201.10
ст. 201, п. 202.1 ст. 202 ПК України у частині
включення суми ПДВ у розмірі 500000,00 грн.
до податкового кредиту за лютий 2013р.
згідно податкової накладної № 207,
складеної постачальником ДП «ВО ПМЗ ім.
О.М. Макарова» 19.12.2012р. та на підставі
Додатку 8 до декларації за лютий 2013
Отже, позивач правомірно включив до
складу податкового кредиту у лютому 2013
року суму податку на додану вартість
по податковій накладній за № 207 від
19.12.2012р. на суму ПДВ 500000,00 грн., виписаній
ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» (код ЄДРПОУ
З огляду на відсутність порушень не
підлягають застосуванню до
відповідача і штрафні санкції за
Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» практика Європейського Суду з
прав людини є джерелом права та
свідчить про те, що якщо державні
органи мають інформацію про
зловживання в системі оподаткування
конкретною компанією, вони повинні
застосовувати відповідні заходи саме
до цього суб'єкту, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку
(рішення Європейського Суду від 09.01.2007р.
у справі «Інтерсплав проти України»).

Крім того, будь-яка неправомірна
діяльність контрагентів не впливають
на результати діяльності позивача і не
можуть бути підставою для притягнення
до відповідальності платника податку,
оскільки згідно ч. 2 ст. 61 Конституції
України, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Також, суд вважає за доцільне
зазначити, що відповідно до частини 2
статті 8 Кодексу адміністративного
судочинства України суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав
людини від 22.01.2009 у справі «БУЛВЕС» АД
проти Болгарії» (заява № 3991/03)
зазначено, що у разі якщо національні
органи за відсутності будь-яких
вказівок на безпосередню участь
фізичної або юридичної особи у
зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ,
який нараховується у ланцюгу поставок,
або будь-яких вказівок на обізнаність
про таке порушення, все ж таки
застосовують негативні наслідки до
отримувача оподатковуваної ПДВ
поставки, який повністю виконав свої
зобов'язання, за дії або бездіяльність
постачальника, який перебував поза
межами контролю отримувача і у
відношенні якого у нього не було
засобів перевірки та забезпечення його
виконання, то такі владні органи
порушують справедливий баланс, який
має підтримуватися між вимогами
суспільних інтересів та вимогами
захисту права власності.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
тільки на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, передбачений Конституцією
та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до положень ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
У адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Розглядаючи спір по суті, суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 05.08.2013р. за №
прийняте не обґрунтовано, тобто
без урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, не
пропорційно, зокрема, без дотримання
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

Частиною 2 ст. 162 КАС України
встановлено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову, зокрема, про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Зважаючи на сукупність викладених
обставин та висновків, позовні вимоги
підлягають задоволенню, а податкове
повідомлення-рішення від 15.07.2013р. за
№ та за № - визнанню
протиправними та скасуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Таким чином, відшкодуванню із
Державного бюджету України на користь
державного підприємства
«Конструкторське бюро «Південне» ім.
М.К. Янгеля» підлягають здійснені ним і
документально підтверджені судові
витрати відповідно до частини
задоволених позовних вимог у розмірі
527,62 гривень.

Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов державного
підприємства «Конструкторське бюро
«Південне» ім. М.К. Янгеля» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 05.08.2013р. за №
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
05.08.2013р. за № на суму 500 000 грн.
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь державного підприємства
«Конструкторське бюро «Південне» ім.
М.К. Янгеля» судовий збір у сумі 527,62
гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
21 січня 2014 року

Суддя (підпис) З оригіналом
згідно Постанова не набрала законної
сили на 21.01.2014р. СуддяВ.В Ільков В.В.
Ільков