Справа № 804/6413/13-а
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2013-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2013 р. Справа № 804/6413/13-а

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіТурлакової Н. В. при
секретаріМединській А.О. за участю:
представника позивача представника
відповідача Чабан В.А.
Самсоненко Ю.Г. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Приватного акціонерного товариства
"АВІАС ПЛЮС" до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «АВІАС
ПЛЮС» звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська з позовними
вимогами про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень: № від 15
лютого 2013 року, яким визначена ПрАТ
«АВІАС ПЛЮС» сума податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем - 1 084 423,00
гривень та 308 606,50 гривень штрафних
санкцій; № від 15 лютого 2013 року,
яким визначена ПрАТ «АВІАС ПЛЮС» сума
податкового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем - 1 365 034,00
гривень та 341 258,50 гривень штрафних
санкцій; № від 15 лютого 2013 року, у
зв'язку з чим зменшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість у розмірі 7605,00грн.

В обґрунтування адміністративного
позову, позивач зазначає, що за
результатами перевірки ПрАТ «АВІАС
ПЛЮС» відповідачем складено Акт
перевірки №3053/221/25010005 від 29.10.2012р., яким
встановлено порушення п.1.32 ст.1, п.5.1 ст.5
ЗУ «Про оподаткування прибутку
підприємств», п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1
ст.139 ПК України, в результаті чого
занижено податок на прибуток всього на
суму 1 391 586грн., пп.7.4.4, п.7.4 ст.7 ЗУ «Про
податок на додану вартість», пп.14.1.36
п.14.1 ст.14, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1
ст.201 ПК України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість на
суму 1 234 426 грн. Акт перевірки складено з
порушенням Податкового кодексу
України та є таким, що не відображає
повної та достовірної інформації.
Позивач вважає, що висновки акту
перевірки, не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства, а відповідно є
протиправними, у зв'язку з чим
оскаржувані рішення підлягають
скасуванню.

Від відповідача надійшло заперечення в
яких він посилається на те, що за
результатами перевірки позивача,
перевіряючими зроблено висновок про
безпідставність та економічну
недоцільність здійсненої ПрАТ «Авіас
Плюс» передплати у сумі 6552163,37грн. на
користь ТОВ «Оптима Трейд», угоди ПрАТ
«Авіас Плюс» з ТОВ «Добробут-05»
укладені без мети настання реальних
правових наслідків, господарські
операції з ТОВ «Корнеліс» здійснені
поза межами господарської діяльності
платника, оскільки такі операції не
мали на меті отримання доходу. Таким
чином, дії податкового органу щодо
проведення перевірки та викладені
висновки в Акті перевірки відповідають
вимогам законодавству України, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення є правомірними, у
зв'язку з чим, позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити, з підстав
зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову та просив суд
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на доводи викладені
в запереченнях.

Заслухавши представника позивача та
представника відповідача, дослідивши
чинне законодавство та матеріали
справи, суд доходить наступних
висновків.

Згідно Довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій АА
№535250 від 23.01.2012р. Приватне акціонерне
товариство «АВІАС ПЛЮС» зареєстровано
30.10.1997р. виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради.

До видів діяльності підприємства за
КВЕД-2010, згідно вищевказаної довідки
віднесені зокрема : - надання в оренду й
експлуатацію власного чи орендованого
нерухомого майна; - оптова торгівля
твердим, рідким, газоподібним паливом і
подібними продуктами.

Судом встановлено, що в період з 01.10.2012р.
по 15.10.2012р. на підставі направлень від
01.10.12 №936, №937, №941, №942, згідно із ст.77
Податкового кодексу України, Наказу
№945 від 01.10.12 ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська проведено
позапланову документальну виїзну
перевірку ПрАТ «АВІАС ПЛЮС» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.09 по 30.06.12, за наслідками
якої складено Акт №3053/221/25010005 від
29.10.2012р.

Станом на 01.07.2009 загальна чисельність
працюючих на ПрАТ «АВІАС ПЛЮС» склала 95
осіб, а станом на 30.06.2012р. - 70 осіб.

Згідно розділу 3.1.2 вищевказаного акту
перевірки позивача щодо
взаємовідносин з ТОВ «Оптима Трейд»
зазначено, що станом на 30.06.2012р. на
підприємстві рахується дебіторська (по
бухгалтерському рахунку 63 «розрахунки
з постачальниками та підрядчиками») по
контрагенту ТОВ «Оптима Трейд» у сумі 52
203 763,37 грн. Згідно наданих
підприємством до перевірки документів
встановлено, що ПРАТ ««АВІАС ПЛЮС»
було укладено договір № 05-074 від 08.08.2005р.
з ТОВ «Оптима Трейд» на придбання
нафтопродуктів.

Підприємством 26.11.2009р. на підставі
платіжного доручення № 3949 та № 3947 від
27.11.2009р. перераховано на рахунок
Продавця попередню оплату на загальну
суму 6 552 163,37 грн. В платіжному дорученні
в призначенні платежу зазначаються
умови виконання договору 1600/2009-АП від
30.11.2009р.

Згідно розділу 3.1.2 вказаного Акту
«Валові витрати» Договір № 1600/2009-АП від
30.11.2009 року до перевірки не надавався,
попередня оплата в листопаді 2009 року
здійснена поза межами господарської
діяльності підприємства без укладання
договору.

Станом на 30.06.2012р. товар не отримано.
Виходячи з вищевикладеного можна
зробити висновок, що договір № 05-074
поставки нафтопродуктів від 08.08.2005 р. не
вбачає економічної доцільності угоди
та в діяннях ПРАТ «Авіас Плюс»
спостерігається лише імітація
розрахунків, створення уяви
економічної діяльності. Вищевказане
свідчить про вчинення суб'єктом
господарювання незаконної
господарської діяльності з метою
мінімізації податкових зобов'язань.
Таким чином, на порушення п.1.32 ст.1 п.5.1
ст.5 Закону № 334 підприємством
необґрунтовано віднесено до складу
валових витрат витрати, які не
вважаються витратами пов'язаними з
веденням господарської діяльності -
передплату за не отримані
нафтопродукти у загальній сумі 5 460 136
грн.

Згідно висновків вказаного Акту,
перевіркою встановлено порушення:
1.п.1.32 ст.1, п.5.1 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового Кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток всього на суму 1391586 грн. в т.ч.: -
за IV квартал 2009 року в сумі 1 365 034 грн.; -
за IV квартал 2011 року в сумі 26552 грн. 2.
п.п.7.4.4, п.7.4, ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість", пп.14.1.36 п.14.1
ст.14, п.198.2, п.198.3, п.1.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в сумі 1234426грн., у тому
числі: - листопад 2009 року на суму
1092027грн., - січень 2010 року на суму 50741грн.,
лютий 2010 року на суму 82992грн., березень
2010 року на суму 489грн., квітень 2010 року
на суму 831грн., травень 2010 року на суму
4248грн., червень 2010 року на суму 3098грн.
зменшено ряд. 24 (Залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається, до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 22 - рядок 23))
за червень 2010р. на суму 7605грн. та
зменшено ряд.24 (Залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 22 - рядок 23)
за червень 2012р. на суму 23089грн.

Листом від 09.11.2012р. вих.. № 09-11/ю-1
направленим на адресу ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ПрАТ «АВІАС ПЛЮС»
повідомило податковий орган, що
розглядаючи Акт № 30/53/221/25010005 від
29.10.2012р. у розділі 3.1.12 «Валові витрати»
виявив факт не надання посадовим
особам ДПІ Договір « 16000/2009-АП від
30.11.2009р. та таке, що попередня оплата в
листопаді 2009р. здійснена поза межами
господарської діяльності підприємства
без укладання договору. Даний факт є
безпідставний, у акті номер договору та
дата вказані не вірно, на підставі ст.44.7
Податкового кодексу України -
«протягом 5-ти робочих днів з дня
отримання акта перевірки платник
податків має право надати до
контролюючого органу, що призначив
перевірку документи, визначені в акті
як відсутні» надаємо завірену копію: -
Договір поставки нафтопродуктів №
600/2009-АП від 02.11.2009р.; - платіжне
доручення № 3947 від 30.11.2009р.; - платіжне
доручення № 3949 від 27.11.2009р..

Вказаний лист отримано ДПІ у
Бабушкінському районі 09.11.2012р., що
підтверджується копією листа із
штампом вхідної кореспонденції
відповідача.

13.11.2012р. позивач направив заперечення
на акт про результати документальної
позапланової виїзної перевірки від
29.10.2012р. отримані відповідачем 14.11.2012р.,
в додатках до яких повторно направило
лист від 09.11.2012р. вих.. № 09-11/ю-1, Договір
поставки нафтопродуктів № 600/2009-АП від
02.11.2009р., платіжне доручення № 3947 від
30.11.2009р., платіжне доручення № 3949 від
27.11.2009р.

За результатами розгляду заперечень
позивача на Акт перевірки, відповідач
Листом №30182/10/22-110 від 20.11.2012р. повідомив,
що висновки, щодо нарахування з податку
на прибуток, та додану вартість за
результатами акту перевірки від
29.10.2012р. №3053/221/25010005 є правомірними.
Після розгляду відповідного
заперечення донарахування з податку на
додану вартість зменшено на суму 23089,00 в
тому числі у жовтні 2011 року у сумі
23089,00грн.

На підставі вказаного Акту перевірки,
відповідачем прийняті податкові
повідомлення рішення: № від 23
листопада 2012 року, у зв'язку з чим
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок на додану
вартість. За основним платежем - 1 234 426,00
гривень та 308 606,50 гривень штрафних
санкцій; № від 23 листопада 2012
року, у зв'язку з чим збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на прибуток. За основним
платежем - 1 391 586,00 гривень та 341 258,50
гривень штрафних санкцій; № від 26
листопада 2012 року, у зв'язку з чим
зменшено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок на додану
вартість, штрафна санкція - 1 901,00
гривень.

Не погоджуючись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач звернувся із скаргою до
Державної податкової служби у
Дніпропетровській області вих..№ 18-12/ю-1
від 18.12.2012р.

З метою повного та всебічного
дослідження питань, викладених у
скарзі платника та з метою зібрання
додаткових доказів, ДПС у
Дніпропетровській області листом від
01.02.2013р. № 514/10/10-014 призначено
проведення позапланової
документальної перевірки ПрАТ «Авіас
Плюс».

На підставі направлень від 04.02.13 №186,
№187, згідно із п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України, Наказу
№150 від 04.02.13 ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська проведено
позапланову документальну виїзну
перевірку ПрАТ «АВІАС ПЛЮС» з питань
взаємовідносин з ТОВ «Оптима Трейд»,
ТОВ «Добробут-05» та взаємовідносин з
ТОВ «Корнеліс» за операціями з
реалізації товару за ціною нижчою ніж
ціна придбання за період з 01.07.09 по 30.06.12,
за наслідками якої складено Акт
№344/221/25010005 від 08.02.2013р.

Так на запит перевіряючих від 04.02.13р. №
3527/10/221 «Про надання пояснень та їх
документального підтвердження» ПрАТ
«АВІАС ПЛЮС» надано відповідь вих..№
06-02/ю-1 від 06.02.2013р. з наданими
поясненнями та витребуваними
документами за переліком, згідно якого
по п.2 надано завірені копії, в тому
числі : Договір поставки
нафтопродуктів № 0109-3-НП від 01.09.2009р.,
Договір № 09-063 поставки нафтопродуктів
від 30.09.2009р., та Аналіз цін на 01.09.2009р.
УкрПетролКонсалтінг, Аналіз цін на
30.09.2009р. УкрПетролКонсалтінг.

В акті від 08.02.2013р. зазначено, що
підприємством до перевірки надано
договір поставки нафтопродуктів №
600/2009-АП від 02.11.2009р., та завірену копію
договору №1600/2009-АП від 30.11.2009р. (саме на
цей договір має місце посилання в
платіжних документах, згідно яких ПрАТ
«Авіас Плюс» здійснено передплату в
адресу ТОВ «Оптима Трейд»). Однак, у
зв'язку з тим, що станом на 30.06.2012р. 2012р.
товар від ТОВ «Оптима Трейд» не
отримано, вказане підприємство визнано
банкрутом та ПрАТ «Авіас Плюс» не
заявляло вимог щодо погашення
дебіторської заборгованості,
перевіряючими зроблені висновки про
здійснення ПрАТ «Авіас Плюс»
передплати на суму 6552163,37 грн. поза
межами господарської діяльності .

В акті перевірки від 08.02.2013р. не
підтверджені висновки попереднього
акту про завищення ПрАТ «Авіас Плюс»
витрат ІУ кварталу 2011р. на суму 115445,00
грн.

Також в акті зазначено, що ПрАТ «Авіас
Плюс» було укладено договір постачання
нафтопродуктів від 01.09.2009р. №00003
платником було отримано від ТОВ
«Віконд Ойл» бензин А-80 , який в
подальшому був реалізований в адресу
ТОВ «Корнеліс» згідно договору від
30.09.2009р. № 0109-3-Н09-063. Перевіряючими
зроблено висновок про завищення
податкового кредиту з податку на
додану вартість за грудень 2009р. на суму
150004,00 грн. у зв'язку з придбанням
підприємством бензину, який не
призначався для використання в
господарській діяльності такого
платника, так як в подальшому був
реалізований за цінами що є нижчими ніж
ціна придбання.

Згідно висновків вказаного Акту,
перевіркою встановлено порушення:
1.п.1.32 ст.1, п.5.1 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового Кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток всього на суму 1365034 грн. в т.ч.: -
за IV квартал 2009 року в сумі 1 365 034 грн. 2.
п.п.7.2.3 п.7.2, п.п.7.4.4, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", в результаті чого занижено
податок на додану вартість в сумі
1234426грн., у тому числі: - листопад 2009 року
на суму 631667грн., - грудень 2009 року на
суму 358024грн., - січень 2010 року на суму
153078грн., лютий 2010 року на суму 82992грн.,
березень 2010 року на суму 489грн., квітень
2010 року на суму 831грн., травень 2010 року
на суму 4248грн., червень 2010 року на суму
3098грн. зменшено ряд. 24 (Залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається,
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
22 - рядок 23)) за червень 2010р. на суму
7605грн.

Рішенням про результати розгляду
скарги №736/10/10-25 від 15.02.2013р. Державна
податкова служба у Дніпропетровській
області скасувала податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська від 23 листопада 2012
року № про збільшення грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість в частині основного платежу
на суму 150004,00 грн. та в частині штрафних
санкцій на суму 37501,00 грн., в іншій
частині - залишила без змін, а скаргу
платника податків на це податкове
повідомлення-рішення - без задоволення;
- скасувала податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська від 23 листопада 2012
року № про збільшення грошового
зобов'язання по податку на прибуток в
частині основного платежу на суму 26552,00
грн., в іншій частині залишила скаргу
платника податків на це податкове
повідомлення-рішення без задоволення; -
скасувала податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська від 23 листопада 2012
року № про зменшення бюджетного
відшкодування у розмірі 1901,00 грн.
(штрафна санкція) та задовольнила
скаргу платника податків на це
податкове повідомлення-рішення
повністю; - збільшила суму зменшення
від'ємного значення податку на додану
вартість за червень 2010 року у розмірі
7605,00грн.

Згідно вищевказаного рішення за
результатами розгляду скарги, зокрема
зазначено, що стосовно взаємовідносин
ПрАТ «Авіас Плюс» з ТОВ «Добробут-05»
перевіряючи ми підтверджені висновки
попереднього акту перевірки щодо
нереальності вказаних операрцій, поряд
з цим зазначено, що вказані операції не
вплинули на формування витрат, так як
сума послуг у розмірі 115445,00грн. була
віднесена підприємством на рахунок
«Інвестиційна нерухомість (АЗС)». Таким
чином акті від 08.02.2013р. не підтверджені
висновки попереднього акту про
завищення ПрАТ «Авіас Плюс» витрат ІУ
кварталу 2011р. на суму 115445,00 грн.

Стосовно питання, щодо не встановлення
фактичного придбання будівельних
робіт у ТОВ «ДОБРОБУТ» на загальну суму
138534,00 грн. повідомлено, що ДПІ у
Бабушкінському районі складено Акт №
1168/222/25010005 від 25.06.2012р. про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки згідно якого встановлено
заниження податку на додану вартість у
розмірі 23 089,00 грн., таким чином сума ПДВ
донарахована по акту перевірки від
29.10.2012р. за жовтень 2011р. повинна бути
зменшена на 23 089,00 грн.

Щодо правовідносин з ТОВ «Віконд Ойл» з
придбання бензину та подальшого його
продажу на ТОВ «Корнеліс» мали місце у
вересні 2009р., а не в грудні 2009р. як
вказано в акті, п.102.1 ст.102 ПК
передбачено, що контролюючий орган має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань не пізніше
закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової

Декларації. Податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі № по
податку на додану вартість на суму
1543032,50 грн., з урахуванням порушення
допущеного у вересні 2009р., складене
23.11.2013р., тобто зі спливом 1095-денного
терміну. Тобто замість визначено7го
перевіряючи ми зобов'язання за
вказаний період у сумі 358024,00 грн.
повинно бути визначено зобов'язання у
сумі 208020 грн.

Так в результаті викладеного, на
підставі Акту перевірки №3053/221/25010005 від
29.10.2012р, відповідачем прийняті
податкові повідомлення рішення: -
№ від 15 лютого 2013 року, у зв'язку з
чим збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів на суму 1355528,75грн., з
яких за основним платежем сума
грошового зобов'язання становить 1 084
423,00 гривень та 308 606,50 гривень штрафних
санкцій; - № від 15 лютого 2013 року,
у зв'язку з чим збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на прибуток на суму 1706292,50грн., з
яких за основним платежем сума
грошового зобов'язання становить 1 365
034,00 гривень та 341 258,50 гривень штрафних
санкцій; - № від 15 лютого 2013 року,
у зв'язку з чим зменшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість у розмірі - 7 605,00
гривень.

Згідно рішення Міністерства доходів і
зборів України №1418/6/99-99-10-01-15 від
24.04.2013р., залишено без змін податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська від 23.11.12 №,
№ з урахуванням рішення,
прийнятого за розглядом первинної
скарги, а скаргу без задоволення.

Відповідно до Договору поставки
нафтопродуктів №600/2009-АП від 02.11.2009р.
укладеного між ТОВ «Оптима Трейд»
(Постачальник) та ЗАТ «АВІАС Плюс»
(Покупець), предметом якого є: за
договором поставки Постачальник
зобов'язується передати в обумовлені
терміни товар у встановленому цим
договором кількості, асортименті, а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити за товар певну грошову суму.
Пунктами 2.3, 3.1 вказаного Договору
передбачено, що строк поставки товару
до 31 грудня 2012р. Покупець зобов'язаний
провести 100% передплату товару.

Згідно Договору поставки
нафтопродуктів №0109-3-НП від 01.09.2009р.
укладеного між ТОВ «ВІКОНД ОЙЛ»
(Постачальник) та ЗАТ «Авіас Плюс»
(Покупець), предметом якого є: за
договором поставки Постачальник
зобов'язується передати нафтопродукти
у кількості, за цінами та в строки,
встановлені згідно умовами цього
договору, а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити за товар
визначену договором грошову суму.

Відповідно до Договору поставки
нафтопродуктів №09-063 від 30.09.2009р
укладеного між ЗАТ «АВІАС Плюс»
(Постачальник) та ТОВ «Корнеліс»
предметом якого є: Постачальник
зобов'язується передати нафтопродукти,
масла моторні та супутні товари, в
асортименті, кількості, за цінами та у
строки, встановлених, згідно
Додаткових угод, які є невід'ємною
частиною цього договору, а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити за
товар певну Додатковими угодами
грошову суму.

Згідно Договору на виконання підрядних
робіт №1209-1/11 від 12.09.2011р. укладеного між
ПрАТ «АВІАС ПЛЮС» (Замовник) та ТОВ
«Добробут-05» (Підрядник) предметом
якого є: Замовник доручає, а Підрядник
бере на себе зобов'язання на власний
ризик, власними і залученими силами і
засобами, виконати в повному обсязі,
відповідно до даного Договору роботи
із покраски резервуарів для зберігання
нафтопродуктів, що знаходяться в
смт.Дунаївці, вул.Гагаріна, 26.

Судом також досліджені надані
сторонами докази: Податкові накладні
№00003 від 01.09.09, №1762 від 30.09.09;
Видаткова накладна №00003 від
01.09.09р.; Реєстр отриманих та виданих
податкових накладних; Накладна №237 від
30.09.2009р.; Платіжні доручення від 27.11.2009р.,
від 30.11.2009р., від 25.10.2011р., Розрахунок
зносу основних засобів №480; Довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
за жовтень 2011р.; Локальний кошторис
№2-1-1; Акт приймання виконаних
будівельних робіт за жовтень 2011р.;
Листи ПрАТ «АВІАС ПЛЮС» до ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська про надання
пояснень та їх документального
підтвердження №12-10/1 від 12.10.2012р.,
№06-02/ю-1 від 06.02.13р.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність», первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Пунктом 2 ст.3 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (далі - Закон №996)
передбачено, що фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону № 996, факти
здійснення господарських операцій
фіксують первинні документи, які
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це не можливо - безпосередньо
після її закінчення. Відповідно до п.2
ст.9 даного закону первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: «назву документа (форми);
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції».

Згідно п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний забезпечувати збереження
документів, пов'язаних з виконанням
податкового обов'язку, протягом
строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20
Податкового Кодексу України (надалі -
ПК України), органи державної
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому
Податковим кодексом України.

Згідно п.п.20.1.8 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право під час
проведення перевірок вивчати та
перевіряти первинні документи, які
використовуються в бухгалтерському та
податковому обліку, інші регістри,
фінансову, статистичну звітність,
пов'язані з обчисленням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу
України передбачено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платники
податків мають право вносити
відповідні зміни до податкової
звітності у порядку, визначеному
статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.44.3 ст.44 Податкового
кодексу України, платники податків
зобов'язані забезпечити зберігання
документів, визначених у пункті 44.1 цієї
статті, а також документів, пов'язаних
із виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності.

Згідно п.138.2 ст.138 Податкового кодексу
України, витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, не
включаються до складу витрат: витрати,
не пов'язані з провадженням
господарської діяльності, а саме,
витрати не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою встановленою
пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 ст.198 ПК, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст..201 цього Кодексу)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченим пунктом 201.11 ст.201 цього
кодексу.

Пунктом 1.32 ст.1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"(
від 28.12.1994 року № 334/94-ВР), в редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин визначено, що
господарська діяльність - будь-яка
діяльність особи, направлена на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою. Під безпосередньою участю
слід розуміти зазначену діяльність
особи через свої постійні
представництва, філіали, відділення,
інші відокремлені підрозділи, а також
через довірену особу, агента або
будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на користь першої особи.

Згідно п.5.1 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
валові витрати виробництва та обігу
(далі - валові витрати) - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до підпункту 5.2.1 п.5.2 ст.5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" до складу
валових витрат включаються, зокрема,
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Отже, лише у тому разі, коли у пунктах 5.3
- 5.7 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" містяться певні
обмеження чи є пряма заборона щодо
включення певних витрат до складу
валових витрат, таке включення можна
вважати неправомірним.

Підпункт 5.11 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
передбачає, що установлення додаткових
обмежень щодо віднесення витрат до
складу валових витрат платника
податку, крім тих, що зазначені у цьому
Законі, не дозволяється. Звідси
випливає, що правильність формування
платником податків валових витрат та
податкового кредиту вимагає наявності
зв'язку витрат платника податків на
придбання послуг з його господарською
діяльністю. За наявності цього у
платника податків є всі законні
підстави для зменшення бази
оподаткування податком на прибуток і
податком на додану вартість за рахунок
валових витрат та податкового кредиту.

Відповідно до ч.4 пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість" (в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин), податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Для операцій, що
оподатковуються і звільнені від
оподаткування, складаються окремі
податкові накладні. Податкова накладна
є звітним податковим документом і
одночасно розрахунковим документом.
Податкова накладна виписується на
кожну повну або часткову поставку
товарів (робіт, послуг). У разі коли
частка товару (робіт, послуг) не містить
відокремленої вартості, перелік
(номенклатура) частково поставлених
товарів зазначається в додатку до
податкової накладної у порядку,
встановленому центральним органом
державної податкової служби України,
та враховується у визначенні загальних
податкових зобов'язань. Платники
податку повинні зберігати податкові
накладні протягом строку,
передбаченого законодавством для
зобов'язань із сплати податків.

Згідно п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість",
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту. Як
виняток з цього правила, підставою для
нарахування податкового кредиту при
поставці товарів (послуг) за готівку чи
з розрахунками картками платіжних
систем, банківськими або персональними
чеками у межах граничної суми,
встановленої Національним банком
України для готівкових розрахунків, є
належним чином оформлений товарний
чек, інший платіжний чи розрахунковий
документ, що підтверджує прийняття
платежу постачальником від отримувача
таких товарів (послуг), з визначенням
загальної суми такого платежу, суми
податку та податкового номера
постачальника.

Підпунктом 7.4.4 п.7.4 вказаної статті,
передбачено, що якщо платник податку
придбаває (виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту.

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4 вказаної
статті, не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Додаткові вимоги до первинних
документів встановлені п.2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку
(затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995р. № 168/704),
відповідно до якого первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа, дата і місце
складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції, посада і
прізвища осіб відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність оформлення, особистий чи
електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Приймаючи рішення суд виходив з
наступного.

Щодо висновків перевіряючих в частині
завищення позивачем податкового
кредиту з податку на додану вартість за
грудень 2009р. на суму 150004,00 грн. у зв'язку
з придбанням підприємством бензину,
згідно Договору поставки
нафтопродуктів №0109-3-НП від 01.09.2009р.
укладеного між ТОВ «ВІКОНД ОЙЛ» та ЗАТ
«Авіас Плюс», який на думку
перевіряючих не призначався для
використання в господарській
діяльності такого платника, то суд
зазначає.

Судом встановлено, що в перевіряємий
період позивач мав господарські
відносини з юридичними особами ТОВ
«ВИКОНД ОЙЛ», ТОВ «Корнеліс», що
підтверджується Договором поставки
нафтопродуктів №0109-3-НП від 01.09.2009р.,
Договором поставки нафтопродуктів
№09-063 від 30.09.2009р.

Вказаними Договорами передбачені всі
істотні умови, укладені Договори
підписані від імені обох сторін та
підписи скріплені печатками, тобто
також відповідають вимогам п.2 статті 207
Цивільного кодексу України.

Фактичне виконання умов договорів
оформлено первинними документам які
наявні в матеріалах справи. Первинні
документи - видаткові накладні,
податкові накладні, розрахункові
документи якими оформлені
господарські операції з виконання умов
договорів складені у відповідності до
вимог Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", тобто
відповідають вимогам чинного
законодавства щодо надання документу
юридичної сили і доказовості.

Так, ст. 62 Господарського кодексу
України передбачає, що господарюючий
суб'єкт, який за своїми ознаками є
підприємством, самостійно здійснює
будь-які види господарської
діяльності, якщо вони не заборонені
законодавством України і відповідають
цілям, передбаченим статутом
підприємства.

Згідно з визначенням, наведеним у
Господарському кодексі України, ціна
(тариф) є формою грошового визначення
вартості продукції (робіт, послуг), яку
реалізують суб'єкти господарювання.

Ціна є істотною умовою господарського
договору. Ціна зазначається в договорі
у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних
договорах (контрактах) можуть
визначатися в іноземній валюті за
згодою сторін.Суб'єкти господарювання
можуть використовувати у
господарській діяльності вільні ціни,
державні фіксовані ціни та регульовані
ціни - граничні рівні цін або граничні
відхилення від державних фіксованих
цін.

За приписами статті 6 чинного на момент
виникнення спірних правовідносин
Закону України від 3 грудня 1990 року №
507-ХІІ "Про ціни та ціноутворення"
(надалі - Закон № 507-ХІІ) та статті 190
Господарського кодексу України вільні
ціни визначаються на всі види
продукції (робіт, послуг), за винятком
тих, на які встановлено державні
регульовані ціни. ( Частина перша
статті 190 із змінами, внесеними згідно
із Законом N 5007-VI від 21.06.2012 ). Вільні ціни
визначаються суб'єктами
господарювання самостійно за згодою
сторін, а у внутрішньогосподарських
відносинах - також за рішенням суб'єкта
господарювання.

У відповідності до статті 9 Закону №
507-ХІІ державні фіксовані та
регульовані ціни та тарифи
встановлюються державними органами
України.

Статтею 13 зазначеного Закону
встановлено, що державний контроль за
цінами здійснюється при встановленні і
застосуванні державних фіксованих та
регульованих цін та тарифів.

При цьому, чинне законодавство України
гарантує суб'єктам господарювання
вільне здійснення господарської
діяльності на власний ризик та надає
можливість самостійно визначати
вартість продукції, що передбачається
до продажу.

Також законодавчо закріплена заборона
втручання державних органів у
господарську діяльність підприємств,
крім випадків, передбачених
законодавчими актами.

Отже, недосягнення мети як то отримання
прибутку не може вважатися порушенням
вимог чинного законодавства.

Крім того, судом встановлено, що згідно
Довідки з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій АА №535250 від
23.01.2012р. відносно Приватне акціонерне
товариство «АВІАС ПЛЮС» до видів
діяльності підприємства за КВЕД-2010,
віднесено зокрема : - оптова торгівля
твердим, рідким, газоподібним паливом і
подібними продуктами. Тобто в
розумінні ст.62 ГК України вказана
діяльність передбачена статутом
підприємства.

При цьому на запит перевіряючих від
04.02.13р. № 3527/10/221 ПрАТ «АВІАС ПЛЮС»
надано відповідь вих..№ 06-02/ю-1 від
06.02.2013р. з наданими поясненнями та
витребуваними документами за
переліком, згідно якого по п.2 надано
завірені копії, в тому числі : Договір
поставки нафтопродуктів № 0109-3-НП від
01.09.2009р., Договір № 09-063 поставки
нафтопродуктів від 30.09.2009р., та Аналіз
цін на 01.09.2009р. УкрПетролКонсалтінг,
Аналіз цін на 30.09.2009р.
УкрПетролКонсалтінг. Проте вказаним
документам, як під час перевірки
позивача так і процедури
адміністративного оскарження, не
надана відповідна оцінка контролюючим
органом.

Щодо правовідносин позивача з ТОВ
«Оптима Трейд», то у розділі 3.1.12 Акту
перевірки «Валові витрати» зазначено
факт не надання посадовим особам ДПІ
Договору № 1600/2009-АП від 30.11.2009 року та
зроблено висновок, що попередня оплата
в листопада 2009 року здійснена поза
межами господарської діяльності
підприємства без укладання договору.
Проте, як встановлено у судовому
засіданні та підтверджено матеріалами
справи, ПрАТ «АВІАС ПЛЮС» супровідним
листом від 09 листопада 2012 року за №
09-11/ю-1 надано завірені копії таких
документів: - Договір поставки
нафтопродукті № 600/2009-АП від 02
листопада 2009 року; - Платіжне доручення
№ 3947; - Платіжне доручення № 3949.

В акті перевірки від 08.02.2013р. зазначено,
що платником, на запит ДПІ від 04.02.2013р. №
3527/10/221, надано належним чином завірену
копію договору від 02.11.2009р. № 600/2009-АП
(саме на цей договір має місце
посилання в платіжних документах,
згідно яких ПрАТ «Авіас Плюс»
здійснено передплату в адресу ТОВ
«Оптима Трейд»), однак, у зв'язку з тим,
що станом на 30.06.2012р. 2012р. товар від ТОВ
«Оптима Трейд» не отримано, вказане
підприємство визнано банкрутом
перевіряючими зроблені висновки про
здійснення ПрАТ «Авіас Плюс»
передплати за вказаним договором поза
межами господарської діяльності .

Вказані доводи податкового органу суд
оцінює критично з огляду на наступне.
Так згідно вказаного Договору поставки
нафтопродуктів № 600/2009-АП укладеного 02
листопада 2009 року, дослідженого в
судовому засіданні перша передоплата
була здійснена 27 листопада 2009 року, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 3949, копія якого наявна в матеріалах
справи. Станом на 30 червня 2012 року,
тобто кінець перевіряємого періоду,
товар ще не був отриманий, строк
поставки якого за умовами зазначеного
договору 31 грудня 2012 року, у зв'язку з
чим, станом на 30 червня 2012 року строк
поставки товару не закінчився.

Судова практика вирішення податкових
спорів виходить з презумпції
добросовісності платників та інших
учасників правовідносин у сфері
економіки. У зв'язку з цим презюмується,
що дії платника, результатом яких є
отримання податкової вигоди,
вважаються економічно виправданими, а
відомості, що містяться у податковій та
бухгалтерській звітності платника, -
достовірні.

Подання платником до контролюючого
органу усіх належним чином оформлених
первинних документів, передбачених
податковим законодавством, з ціллю
отримання податкової вигоди є
підставою для її отримання, якщо
податковий орган не доведе
неправдивість, недостовірність або
суперечливість відомостей, що
містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про
отримання платником необґрунтованої
податкової вигоди мають ґрунтуватись
на сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника, зокрема, на
формування податкового кредиту.

Однак у даній справі, податковим
органом не доведено існування таких
обставин.

Таким чином, суд приходить до висновку
що відповідачем правомірність своїх
дій не доведена, а позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
«АВІАС ПЛЮС» до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень обґрунтовані,
документально підтверджені,
відповідають чинному законодавству,
отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства «АВІАС ПЛЮС»
до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська № від 15 лютого
2013 року, № від 15 лютого 2013 року, №
від 15 лютого 2013 року.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складений 05
липня 2013 року .

Суддя Н.В. Турлакова