Справа № 2-а/679/298/13
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а/679/298/13
Головуючий у 1-й інстанції: Стасюк Р.М.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Загороднюка А.Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення виконавчого комітету
Нетішинської міської ради на постанову
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 18 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом Управління соціального
захисту населення виконавчого
комітету Нетішинської міської ради до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області про скасування
постанови про накладення штрафу , -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року управління
соціального захисту населення
виконавчого комітету Нетішинської
міської ради звернулося до суду з
позовом до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області про скасування постанови про
накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. по
виконавчому провадженню №39806783/3 від
28.10.2013 року.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 18
листопада 2013 року в задоволенні
адміністративного суду відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу в якій просив скасувати
постанову Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 18 листопада
2013 року та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч.4
ст.196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутністю представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що постановою державного
виконавця від 16.09.2013 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2а-286/10
виданого 12.08.2013 року Нетішинським
міським судом Хмельницької області про
зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Нетішинської
міської ради перерахувати та виплатити
ОСОБА_2 недоплачену щомісячну державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період 01.10.2007 року по 31.12.2007 року з
урахуванням виплачених сум.

28 жовтня 2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області у зв'язку з невиконанням
рішення суду у встановлений державним
виконавцем строк на позивача було
накладено штраф у розмірі 680 грн.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з приписів Закону
України "Про виконавче провадження", а
також відсутності у позивача поважних
причин для невиконання рішення суду.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

На органи Державної виконавчої служби
покладено функції з примусового
виконання рішень.

Примусове виконання судового рішення
передбачає вчинення державним
виконавцем ряду процесуальних та
виконавчих дій, прийняття певних
рішень, які можуть бути оскаржені в
судовому порядку.

В силу ч.1 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також відповідно до ст.76 Закону після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення. У разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Згідно з положеннями ст.89 Закону у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - на
боржника - юридичну особу - від
сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець
у тому ж порядку накладає на нього
штраф у подвійному розмірі та
звертається до правоохоронних органів
з поданням (повідомленням) про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Обов'язковість судових рішень
безпосередньо закріплена в
Конституції України та не потребує
додаткового закріплення у судовому
рішенні.

Так, у відповідності до ч.5 ст.124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно зі ст.255 КАС України, постанова
або ухвала яка набрала законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Умисне невиконання службовою особою
вироку, рішення, ухвали, постанови суду,
що набрали законної сили, або
перешкоджання їх виконанню, являється
ознакою складу злочину передбаченого
статтею 382 Кримінального кодексу
України як невиконання судового
рішення.

Колегія суддів зазначає, що згідно з п.
38 рішення Європейського суду з прав
людини від 29 червня 2004 року по справі
"Жовнер проти України" державний орган
не може посилатися на відсутність
коштів, щоб не виплачувати борг,
підтверджений судовим рішенням.
Відповідно до п.29 рішення
Європейського суду з прав людини від
13.07.2006 року по справі " Васильєв проти
України" виконання рішення щодо
боржника залишається обов'язком
держави.

Посилання скаржника на неможливість
виконання рішень суду у зв'язку з
відсутністю бюджетних коштів щодо
реалізації виплати разової грошової
допомоги, колегія суддів вважає також
необґрунтованими, оскільки держава
повинна виконувати взяті на себе
зобов'язання та не може посилатися на
власне порушення зобов'язань для
запобігання відповідальності.

Адже, відсутність коштів для виплати,
стягнутої за рішенням суду, допомоги не
може бути підставою для невиконання
рішень суду, оскільки судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Крім цього, з матеріалів справи слідує,
що штрафні санкції застосовані до
боржника за невиконання рішення не
лише в частині виплат ОСОБА_2, а також в
частині проведення нарахування
невиплаченої щомісячної грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, що не
потребує додаткових грошових коштів з
боку боржника.

Колегія суддів бере до уваги також те,
що відповідно до п.1 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 2 від 06 березня 2008 року "Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ" у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень належить
перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

За наведених вище обставин колегія
суддів вважає, що приймаючи постанову
від 28.10.2013 року про накладення штрафу
відповідачем дотримано норми чинного
законодавства, відтак відсутні
підстави для її скасування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують вищевказаних висновків
суду.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до ст.159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
виконавчого комітету Нетішинської
міської ради, - залишити без
задоволення, а постанову Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
18 листопада 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Загороднюк А.Г.

/підпис/ Сушко О.О.

З оригіналом згідно:

секретар