Справа № 2а-1310/11/0970
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 р.
Справа № 49739/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Качмара В.Я., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Болехові
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 12
травня 2011 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Болехові Івано-Франківської області
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Долинському районі Івано-Франківської
області про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Болехові Івано-Франківської області
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Долинському
районі Івано-Франківської області,
яким просило стягнути з відповідача
суми адресної допомоги та витрат на
виплату та доставку адресної допомоги
в розмірі 17865,74 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 12
травня 2011 року в позові відмовлено
повністю.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив позивач, вважає, що суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, порушив норми
матеріального та процесуального права.
Просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою позов задовольнити
повністю. На обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначає, що
оскільки право управління Пенсійного
фонду на відшкодування витрат виникає
після призначення та виплати Пенсійним
фондом пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та профзахворювання, а
також пенсій по втраті годувальника,
який помер внаслідок нещасного випадку
на виробництві та професійного
захворювання, які в силу ст. 25 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
повинні здійснюватися відповідачем, а
тому виплата щомісячної державної
адресної допомоги також повинна
відшкодовуватися за рахунок
відповідача.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Відповідно до цієї статті Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний в
установленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, у тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку. Аналіз
положень постанови Кабінету Міністрів
України від 26 березня 2008 року № 265 «Про
деякі питання пенсійного забезпечення
громадян», якою передбачено надання
щомісячної державної адресної
допомоги, дає підстави вважати, що така
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 цієї постанови встановлено,
що виплата щомісячної державної
адресної допомоги здійснюється за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсія або державна соціальна
допомога. Вирішуючи питання, чи
здійснюються ці виплати за рахунок
коштів Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України,
необхідно враховувати те, що
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів, які
відповідно до статті 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України не може нести
витрати з виплати щомісячної державної
адресної допомоги як і витрат на
виплату та доставку адресної допомоги.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України,
зокрема, у постановах від 06 червня 2011
року (справа № 21-57а11), 20 червня 2011 року
(справа № 21-59а11), 14 листопада 2011 року
(справа № 21- 343а11), 30 січня 2012 року
(справа № 21-428а11), а відповідно до ч. 1 ст.
244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України,
суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 12
травня 2011 року у справі № 2а-1310/11/0970 за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Болехові
Івано-Франківської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Долинському
районі Івано-Франківської області про
стягнення коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

В.Я. Качмар