Справа № 809/3754/13-а
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" січня 2014 р.
Справа № 809/3754/13-a

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.,

За участю секретаря Дубінської І.В.,

представника позивача Тропець
М.А.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коломиї та Коломийському районі до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в
сумі 4038,01 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

02.12.2013 року Управління Пенсійного
фонду України ( далі-УПФУ) в м.Коломиї та
Коломийському районі звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно отриманих пенсійних
виплат в сумі 4038,01 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з
07.07.2011 року на підставі заяви та поданих
відповідачем документів, зокрема
довідки про заробіток за 1992-1995 роки,
виданої ВАТ «Тобольське ПАТП» від
11.07.2011 року, гр. ОСОБА_2 призначено
пенсію за віком.

В серпні 2013 року ВАТ «Тобольське ПАТП»
повідомило орган Пенсійного фонду про
те, що вищезазначену довідку від 11.07.2011
року видано з помилкою, та відповідно
позивачем було отримано нову довідку
щодо заробітку, отриманого
відповідачем за 1992-1995 роки від 06.08.2013
року.

На підставі довідки за № 227 про
заробіток ОСОБА_2 за 1992-1995 роки, виданої
ВАТ «Тобольське ПАТП» 23.09.2013 року, у
відповідності до вимог пенсійного
законодавства без врахування
районного коефіцієнту, позивачем
проведено перерахунок пенсії
відповідачу, внаслідок чого розмір
останньої зменшився та відповідно
виникла переплата за період з квітня 2011
по жовтень 2013 в сумі 4038,01 грн.

Отже, у відповідності до ст.50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
ст.1212 Цивільного Кодексу України
вищезазначена сума переплати
підлягає до стягнення з ОСОБА_2 в
судовому порядку, як така, що
відповідачем не повернена.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав викладених в позовній заяві.
Позов просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечив з мотивів викладених
в письмовому запереченні. Вказав, що
оскільки жодних зловживань при
призначенні та виплаті пенсії ним не
вчинено, то відсутні підстави для
відшкодування переплати пенсії у
відповідності до приписів ст.50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». В
задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши представника позивача та
відповідача, розглянувши матеріали
справи, оцінивши надані докази, їх
достатність та взаємний зв'язок, судом
встановлені наступні обставини.

УПФУ в м.Коломиї та Коломийському
районі призначено з квітня 2011 року гр.
ОСОБА_2 пенсію за віком на підставі
заяви та поданих відповідачем
документів, зокрема довідки ВАТ
"Тобольське ПАТП" за № 128 від 11.07.2011р. про
заробіток для обчислення пенсії за
період з 1986р по 1991р.

На підставі отриманої на запит органу
Пенсійного фонду довідки ВАТ
"Тобольське ПАТП" за № 227 від 23.09.2013
року про заробіток ОСОБА_2 для
обчислення пенсії за період з 1986 по 1991(
а.с.9), позивачем проведено перерахунок
пенсії відповідача, внаслідок чого
виникла переплата в розмірі 4038,01 грн.(
а.с.10).

За наслідками судового розгляду суд
приходить до висновку про відсутність
обов'язку у відповідача щодо
відшкодування УПФУ в Коломиї та
Коломийському районі вищезазначеної
суми переплати пенсії з огляду на
нижченаведене.

Відповідно до вимог статті 50 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень.

Відповідно до статті 103 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", суми
пенсії, надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень
органу, що призначає пенсії,
провадяться в розмірі не більше 20
процентів пенсії понад відрахування з
інших підстав.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм,
суд зазначає, що обов'язковою умовою
стягнення надміру виплачених пенсій є
допущення зловживань з боку пенсіонера
та в жодному випадку, вказані суми не
можуть бути стягнуті за рішенням суду у
випадку призначення її на підставі
недостовірних даних, формування, яких
не залежить від пенсіонера. В такому
разі суми зайво виплаченої пенсії
стягуються із страхувальника.

Як встановлено судом та підтверджено в
судовому засіданні представником
позивача, жодних зловживань, які б
призвели до виплати пенсій в більшому
розмірі, з боку ОСОБА_2, допущено не
було, а отже й підстав для прийняття
рішення щодо стягнення сум надміру
виплаченої пенсії з пенсіонера, у
суб'єкта владних повноважень не було.

За змістом ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд
приходить до висновку, що Управління
Пенсійного фонду України в м. Коломиї
та Коломийському районі, звертаючись
до суду з вказаним позовом не врахувало
ту обставину, що у відповідності до
вимог пенсійного законодавства
України, підставою звернення до суду з
позовом про стягнення сум надміру
виплачених пенсій з пенсіонера є
встановлений факт зловживання з боку
цього пенсіонера, а не встановлення
певних даних, які на думку пенсійного
органу не відповідають дійсності.

Також суд не приймає до уваги посилання
позивача на ст. 1212 Цивільного кодексу
України , як на підставу для
задоволення позовних вимог, оскільки у
відповідності до ст.1 Цивільного
кодексу України цивільним
законодавством регулюються особисті
немайнові та майнові відносини
(цивільні відносини), засновані на
юридичній рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності
їх учасників. До майнових відносин,
заснованих на адміністративному або
іншому владному підпорядкуванні
однієї сторони другій стороні, а також
до податкових, бюджетних відносин
цивільне законодавство не
застосовується, якщо інше не
встановлено законом.

За таких обставин в задоволенні позову
слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку.

Відповідно до статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку скаргу
не було подано.

Суддя:
Кафарський В.В.

Постанова складена в повному
обсязі 28.01.2014 року.