Справа № 201/364/14-а
Суддя: Трещов В. В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/364/14а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська Трещов В.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська.
В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що вийшла на пенсію
державного службовця 16 січня 2010 року.
Для призначення пенсії позивачем були
подані довідки №265/021-27 від 18.01.2010 року
та №201/04-40 від 14.01.2010 року, виданих
управлінням Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
та управлінням Пенсійного фонду
України в Індустріальному районі
м.Дніпропетровська, їй було призначено
пенсію як державному службовцю
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, що діяв на
момент призначення пенсії позивачу). 29
листопада 2013 року позивач звернулась
до управління з заявою про перерахунок
пенсії на підставі довідки про
заробітну плату від 04.11.2013 року №11516/02/27,
видану управлінням Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі
м.Дніпропетровська та довідки №12012/04/40
від 22.11.2013 року видану управлінням
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі
м.Дніпропетровська з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, індексації і компенсації за дні
невикористаної відпустки. Листом від 06
грудня 2013 року управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
м.Дніпропетровська позивачу
відмовлено у перерахунку пенсії. Такі
дії відповідача позивач вважає
протиправними та такими, що порушують
її права на більший розмір пенсії. Тому
позивач просить суд визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови у здійсненні перерахунку
пенсії державного службовця на
підставі довідки про заробітну плату
від 04.11.2013 року №11516/07/27, виданої
Управлінням Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровьска
та довідки від 22.11.2013 року № 12012/04/40,
виданої Управління пенсійного фонду
України в Індустріальному районі
м.Дніпропетровська з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, сум
індексації грошових доходів населення,
компенсації за дні невикористаної
відпустки, зобов'язати відповідача
здійснити позивачу перерахунок пенсії
державного службовця з 15.01.2010 року на
підставі довідки про заробітну плату
від 04.11.2013 року №11516/02/27, виданої
управлінням пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
та довідки від 22.11.2013 року №12012/04/410,
виданої Управлінням пенсійного фонду
України в Індустріальному районі
м.Дніпропетровська з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, сум
індексації грошових доходів населення,
компенсації за дні невикористаної
відпустки.

Представник відповідача надав до суду
письмові заперечення, відповідно до
яких матеріальна допомога носить
разовий характер та не є складовою
частиною заробітної плати у розумінні
ч.2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу», а сам
факт утримання із суми допомоги
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування не є
підставою для включення її до складу
заробітної плати державного службовця
та врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду, якщо вважає, що рішенням, дією
чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси. У випадках, установлених
законом, до суду можуть звертатися
органи та особи, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставах яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на обліку в Управлінні пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська з 16 січня 2010 року та
отримує пенсію за віком відповідно до
ЗУ «Про державну службу».

29 листопада 2013 року позивач звернулась
до відповідача з заявою про
перерахунок пенсії на підставі довідки
про заробітну плату №11516/02/27 від 04.11.2013
року, видану управлінням Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
м.Дніпропетровська та довідки №12012/04/40
від 22.11.2013 року, видану Управлінням
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі
м.Дніпропетровьска з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, індексації і компенсації за дні
невикористаної відпустки.

Листом від 06 грудня 2013 року Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська позивачу
відмолено в перерахунку пенсії з
посиланням на ст. 33 ЗУ «Про державну
службу».

Частиною 2 ст. 33 ЗУ «Про державну
службу» передбачено, що заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок, а отже зазначені суми є
частиною заробітної плати позивача.

Відповідно до ч.6 ст. 33 ЗУ «Про державну
службу» державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Відповідно до ч.2 ст. 37 ЗУ «Про державну
службу» пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії , а
особам які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.
Перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 «Про
деякі питання визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до ЗУ
«Про державну службу», враховуються в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії.

Частиною 2 ст. 35 ЗУ «Про державну
службу» встановлено, що державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, з виплатою допомоги для
оздоровлення у розмірі посадового
окладу.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 09 березня 2006 року № 268 встановлено,
що керівникам надано право, в межах
встановленого фонду оплати праці,
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
на оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати.
Враховуючи, що джерелом виплати
матеріальної допомоги на оздоровлення
є фонд заробітної плати, то матеріальна
допомога, яка виплачувалася відповідно
до ст. 35 ЗУ «Про державну службу» і з
якої нараховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, є складовою частиною
фонду заробітної плати, а тому
являється об'єктом для призначення і
перерахунку пенсії відповідно до ст. 37
вказаного закону.

Відповідно до п.1 ст. 41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати для
обчислення пенсії враховуються суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані та сплачені
страхові внески в межах встановленої
законодавством максимальної величини
заробітної плати, з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності ЗУ «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 66 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці, на які відповідно до ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування , в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу, сукупного
оподатковуваного доходу, з яких
справляються страхову внески до
соціальних фондів, що діяла на день
одержання зазначеного заробітку.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва»
визнано такими, що втратили чинність
п.п. 1, 1.2 постанови правління Пенсійного
фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до ЗУ «Про державну службу»,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 04 грудня 2008 року за № 1161/15852»,
форму довідки про складові заробітної
плати, що подається для призначення
пенсії відповідно до ЗУ «Про державну
службу». При цьому, постановою
затверджено нову форму довідки про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до ЗУ «Про державну службу»,
в якій передбачена графа як «інші
виплати», до якої включається
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, допомога
на оздоровлення, грошові винагороди,
індексація та інші надбавки, на які
нараховані були страхові внески.

Як вбачається з матеріалів справи, що
уточнюючі довідки №11516/02/27 від 04.11.2013
року з урахуванням сум індексації та
компенсації за дні невикористаної
відпустки отримана позивачем 04.11.2013
року та №12012/04/40 від 22.11.2013 року з
урахуванням матеріальної допомоги, сум
індексації заробітної плати отримана
22.11.2013 року та надані до управління лише
29.11.20013 року разом із заявою про
перерахунок пенсії з урахуванням
наданих довідок. Зазначене свідчить
про те, що до 29.11.2013 року у управління
були відсутні будь-які правові
підстави для врахування інших доплат,
оскільки довідки про заробітну плату
позивача №256/02-27 від 18.01.2010 року та №
201/04-40 від 14.01.2010, що надавалась до
управління, таких відомостей не
містила.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оплату
праці» структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

До складу заробітної плати відносяться
також інші виплати. При цьому слід
враховувати, що надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження. Отже,
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, індексація
є складовою заробітної плати.

З наданої довідки № 11516/02/27 від 04.11.2013
року вбачається, що за період з 01 січня
2008 року по 05 лютого 2008 року були
виплачені наступні інші виплати -
індексація грошового доходу та
компенсація за дні невикористаної
відпустки.

З наданої довідки № 12012/04/40 від 22.11.2013
року вбачається, що за період з 06 лютого
2008 року по 01 січня 2010 року були
виплачені наступні інші виплати -
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають частковому задоволенню.

При визначені періоду, з якого слід
здійснювати перерахунок та виплату
пенсії, суд виходить з положень ч. 4 ст. 35
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", якою визначено, що
перерахунок призначеної пенсії,
крім випадків, передбачених частиною
першою статті 35, частиною другою статті
38, частиною третьою статті 42 і
частиною п'ятою статті 48 цього Закону,
провадиться в такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії
- з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 71, 159, 161-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
щодо відмови у здійсненні перерахунку
пенсії державного службовця ОСОБА_1 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
сум індексації грошових доходів
населення, компенсації за дні
невикористаної відпустки.

Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська здійснити
ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01 грудня 2013
року та виплату пенсії державного
службовця з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, сум
індексації грошових доходів населення,
компенсації за дні невикористаної
відпустки.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку на протязі 10 днів
з дня отримання копії постанови шляхом
подачі апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя
В.В.
Трещов