Справа № 2а-292/12/2770
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року м.
Київ К/800/35982/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Ялті Автономної
Республіки Крим Державної податкової
служби

на постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05.06.2013 р.

у справі № 2а-292/12/2770

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДИК-7»

до Державної податкової інспекції в
Ленінському районі м. Севастополя
Державної податкової служби, Державної
податкової інспекції у м. Ялта
Автономної Республіки Крим Державної
податкової служби

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДИК-7» (далі -
позивач, ТОВ «ДИК-7») звернулось до суду
з позовом до Державної податкової
інспекції в Ленінському районі
м. Севастополя Державної податкової
служби (далі - відповідач -1, ДПІ в
Ленінському районі м. Севастополя) та
Державної податкової інспекції у м.
Ялта Автономної Республіки Крим
Державної податкової служби (далі -
відповідач-2, ДПІ у м. Ялта) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 17.05.2012 р. у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05.06.2013 р. постанову Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 17.05.2012 р. скасовано. Прийнято нову
постанову, якою позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.
Ялта № /0 від 22.03.2010 р. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Ялта №
/0 від 01.03.2010 р. Визнано
протиправними дії ДПІ у м. Ялта з
переведення платника податків - ТОВ
«ДИК-7» на обслуговування (зняття з
обліку, взяття на облік) до ДПІ у
Ленінському районі м. Севастополя у
січні 2011 року. Зобов'язано ДПІ у
Ленінському районі м. Севастополя
повернути платника податків - ТОВ
«ДИК-7» на обслуговування (зняття з
обліку) до ДПІ у м. Ялта до закінчення
процедур судового оскарження сум
грошових зобов'язань та повернення
надміру сплачених платежів з податку
на додану вартість, контроль за
справлянням яких здійснюють органи
державної податкової служби.
Зобов'язано ДПІ у м. Ялта прийняти на
обслуговування (взяття на облік)
платника податків -ТОВ «ДИК-7» до
закінчення процедур судового
оскарження сум грошових зобов'язань та
повернення надміру сплачених платежів
з податку на додану вартість, контроль
за справлянням яких здійснюють органи
державної податкової служби.

У касаційній скарзі ДПІ у м. Ялті,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05.06.2013 р., а постанову Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 17.05.2012 р. залишити в силі.

Позивач письмових заперечень на
касаційну скаргу відповідача не надав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

ДПІ у місті Ялта у період з 15.02.2010 р. по
19.02.2010 р. проведено документальну
невиїзну перевірку податкової
декларації з податку на додану
вартість (правомірності нарахування
податкового кредиту та повноти
нарахування податку на додану
вартість) ТОВ «ДИК-7» за грудень 2009
року, за результатами якої складено акт
№ 390/12-2/35236406 від 18.02.2010 р.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем підпунктів 7.2.7 пункту 7.2 та
7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», що
виразилося у безпідставному завищенні
суми податкового кредиту з податку на
додану вартість у розмірі 442022,00 грн., що
призвело до заниження суми податку на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет за
підсумками поточного звітного періоду,
з урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього періоду на 256234,00
грн.

На підставі акта перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 01.03.2010 р. №
/0 про визначення позивачу суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у загальному розмірі
333104,00грн., у тому числі за основним
платежем - 256234,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 76870,00 грн.

ДПІ у місті Ялта у період з 11.03.2010 р. по
15.03.2010 р. проведено документальну
невиїзну перевірку податкової
декларації з податку на додану
вартість позивача, наданої 26.02.2010 за
січень 2010 року, за результатами якої
складено акт № 777/15-2/35236406 від 15.03.2010 р.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем підпункту 7.7.1, підпункту а)
підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», що призвело до завищення
бюджетного відшкодування за січень 2010
року на суму 185788,00 грн., за результатами
якої складено акт № 777/15-2/35236406 від 15.03.2010
р.

На підставі акта перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 22.03.2010 р. №
/0 про зменшення позивачу суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 185788,00 грн.

Суд апеляційної інстанції визнав
необґрунтованими такі висновки
податкового органу, з чим погоджується
суд касаційної інстанції, з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«ДИК-7» 19.01.2010 р. подало до ДПІ у м. Ялті
декларацію з податку на додану
вартість за грудень 2009 року, в якій
відобразило податок на додану
вартість, сплачений митним органам у
сумі 442022,00 грн.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4.
статті 7 цього Закону податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
(будівництвом, спорудженням) основних
фондів (основних засобів, у тому числі
інших необоротних матеріальних
активів та незавершених капітальних
інвестицій в необоротні капітальні
активи), у тому числі при їх імпорті, з
метою подальшого використання у
виробництві та/або поставці товарів
(послуг) для оподатковуваних операцій у
межах господарської діяльності
платника податку.

Згідно з підпунктом 7.5.2 пункту 7.5.
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» (на час виникнення
спірних правовідносин) датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається для
операцій із імпорту товарів (супутніх
послуг) та по поставці послуг
нерезидентом на митній території
України - дата сплати податку по
податкових зобов'язаннях згідно з
підпунктом 7.3.6 цієї статті.

Згідно з підпунктом 7.2.7 пункту 7.2.
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» у разі імпорту
товарів на митну територію України
документом, що посвідчує право на
отримання податкового кредиту,
вважається вантажна митна декларація,
оформлена відповідно до вимог
законодавства, яка підтверджує сплату
податку на додану вартість, або
погашений податковий вексель.

Відповідно до підпункту 7.7.5 пункту 7.7
статті 7 вказаного Закону протягом 30
днів, наступних за днем отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить документальну
невиїзну перевірку (камеральну)
заявлених у ній даних. За наявності
достатніх підстав вважати, що
розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

Надання податковому органу належним
чином всіх оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, з метою одержання
податкової вигоди, є підставою для її
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивачем 26.02.2010 р.
надано до податкового органу вантажні
митні декларації, які підтверджували
наявність у позивача податкового
кредиту, що підтверджено листом від
26.02.2010 року № 15.

Крім того, як встановлено судами
попередніх інстанцій, ТОВ «ДИК-7» 18.07.2007
р. зареєстровано в якості юридичної
особи виконавчим комітетом Ялтинської
міської ради Автономної Республіки
Крим.

19.07.2007 р. позивач взятий на облік
платника податків Державною
податковою інспекцією у місті Ялта
Автономної Республіки Крим.

03.08.2007 р. позивачем отримано свідоцтво
про реєстрацію платника податку на
додану вартість.

Згідно з актом податкового органу № 211
від 26.05.2010 р. реєстрацію платника
податку на додану вартість - ТОВ «ДИК-7»
анульовано.

Не погодившись з рішенням податкового
органу про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість,
позивач оскаржив його у судовому
порядку.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 29.03.2011 у справі №
2а-1669/10/2770 позов ТОВ «ДИК-7» задоволено.
Визнано протиправним рішення ДПІ у м.
Ялта від 26.05.2010 р. про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість ТОВ «ДИК-7», скасовано акт № 211
від 26.05.2010 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 29.03.2011 рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У зв'язку зі зміною позивачем свого
місцезнаходження, на підставі листа
Державної податкової інспекції у місті
Ялта Автономної Республіки Крим №
346/8/29-0 від 10.01.2011 р., платника податків -
ТОВ «ДИК-7» було переведено на облік до
ДПІ у Ленінському районі міста
Севастополя з 17.01.2011 р.

Зазначеним листом ДПІ у м. Ялта
направлено облікову справу позивача та
повідомлено про відсутність
кримінальних справ та процедур
апеляційного (адміністративного або
судового) оскарження відносно цього
платника.

Згідно з пунктом 183.15 статті 183
Податкового кодексу України у разі
зміни платником податку
місцезнаходження (місця проживання)
або його переведення на обслуговування
до іншого органу державної податкової
служби зняття такого платника податку
з обліку в одному органі державної
податкової служби і взяття на облік в
іншому здійснюється в порядку,
встановленому центральним органом
державної податкової служби.

Наказом Державної податкової
адміністрації України № 979 від 22.12.2010
«Про затвердження Порядку обліку
платників податків і зборів та
визнання такими, що втратили чинність,
наказів Державної податкової
адміністрації України» (який діяв на
час вчинення оскаржуваних дій)
затверджений Порядок обліку платників
податків і зборів.

Відповідно до пункту 10.1 вказаного
Порядку підставою для переведення на
обслуговування платника податків з
одного органу державної податкової
служби до іншого (взяття на
облік/зняття з обліку) у зв'язку зі
зміною місцезнаходження (місця
проживання) платника, пов'язаною зі
зміною адміністративно-територіальної
одиниці, є надходження хоча б до одного
з цих органів даних, що свідчать про
належну державну реєстрацію таких
змін.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 26.07.2010 р.
місцезнаходження позивача
зареєстровано за адресою: місто
Севастополь, вул. Сенявіна, 3А, кв.6.

Підпунктом 10.1.4 пункту 10.1 Порядку
встановлено, що в органі державної
податкової служби за попереднім
місцезнаходженням (місцем проживання)
термін перебування платника податків
на обліку повинен бути продовжений до:
закінчення поточного бюджетного року у
разі реєстрації зміни
місцезнаходження суб'єктів
господарювання - платників податків,
якими згідно з частиною восьмою статті
45 Бюджетного кодексу України сплата
визначених законодавством податків і
зборів після такої реєстрації
здійснюється за місцем попередньої
реєстрації до закінчення поточного
бюджетного періоду; закінчення
документальної перевірки та
узгодження сум грошових зобов'язань за
її результатами, якщо перевірка була
розпочата або призначена та орган
державної податкової служби вже
повідомив платника податків про її
проведення; повернення надміру
сплачених платежів, контроль за
справлянням яких здійснюють органи
державної податкової служби, або їх
відшкодування платнику податків, якщо
останній відповідно до поданих заяв чи
податкових декларацій (звітів,
розрахунків) претендує та має право на
таке повернення чи відшкодування, і
термін повернення переплати чи
відшкодування настав; закінчення
процедур судового оскарження сум
грошових зобов'язань або закінчення
процедур адміністративного оскарження
сум грошових зобов'язань та спливу
місячного строку після закінчення
процедур адміністративного
оскарження, якщо в результаті таких
процедур органами державної
податкової служби прийнято рішення про
повне або часткове незадоволення
скарги платника податків. Вказаний
перелік є вичерпним.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, 11.06.2010 р. позивач надав
податковому органу уточнюючі
розрахунки податкових зобов'язань з
податку на додану вартість (2007-2009) у
зв'язку з виправленням самостійно
виявлених помилок.

На підставі цих розрахунків позивач
надав 14.08.2010 р. відповідачеві податкову
декларацію з ПДВ за липень 2010 р. з
Додатками 2, 3, 4 з податковим кредитом на
867 162 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку,
що, враховуючи приписи підпункту 10.1.4
Порядку обліку платників податків і
зборів, у позивача були обґрунтовані
підстави для перебування на обліку в
ДПІ у м. Ялта.

Таким чином, саме за вищевказаних
обставин справи, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку,
з яким погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, щодо
обґрунтованості заявлених позивачем
вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено, правова оцінка
обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача-2 підлягає відхиленню, а
постанова Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05.06.2013 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Ялті
Автономної Республіки Крим Державної
податкової служби відхилити.

2.Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05.06.2013 р. залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
О.В. Вербицька

Судді
Н.Є. Маринчак

О.В. Муравйов