Справа № 810/6757/13-а
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року 810/6757/13-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області про визнання протиправним та
скасування розпорядження,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернувся
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з
позовом до Переяслав-Хмельницької
районної державної адміністрації
Київської області, в якому просить
скасувати розпорядження голови
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області від 21 червня 2011 року за № 446 та
поновити дію розпорядження
відповідача № 864 від 30 липня 2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30
липня 2010 року Переяслав-Хмельницькою
районною державною адміністрацією
Київської області прийнято
розпорядження № 864 "Про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки ФОП
ОСОБА_1 в оренду для облаштування
риболовецького стану на території
Стовп"язької сільської ради". Після
погодження проекту землеустрою із
всіма необхідними державними органами
та службами, позивач випадково
дізнався що 21 червня 2011 року головою
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області видано Розпорядження № 446 "Про
скасування розпорядження голови
Переяслав-Хмельницької
райдержадміністрації від 30.07.2010 року №
864 "Про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 в оренду
для облаштування риболовецького стану
на території Стовп"язької сільської
ради". Причиною скасування
розпорядження став протест
міжрайонного прокурора № 2184 від 14.06.2011
року в якому містяться посилання на
порушення норм Земельного
законодавства при прийнятті
розпорядження № 864. Позивач вважає
розпорядження № 446 протиправним та
таким, що порушує його права та
інтереси.

В судове засідання позивач не прибув,
проте надав заяву про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не
прибув, про причини неявки суд не
повідомив, про дату та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Відповідно до приписів частини
четвертої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні в разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного суд ухвалив
подальший розгляд справи здійснювати в
порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, суд приходить до висновку про
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 30 липня 2010 року
Переяслав-Хмельницькою районною
державною адміністрацією Київської
області прийнято розпорядження № 864
"Про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 в оренду
для облаштування риболовецького стану
на території Стовп"язької сільської
ради". Позивачем було підготовлено
проект землеустрою, який погоджений зі
всіма установами, які були визначені у
розпорядженні, а саме: державним
закладом «Переяслав-Хмельницька
санітарно-епідеміологічна станція»,
управлінням культури і туризму
Київської обласної державної
адміністрації, відділом
містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства,
управлінням земельних ресурсів у
Переяслав-Хмельницькому районі.

Проте, 21 червня 2011 року головою
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області видано Розпорядження № 446 "Про
скасування розпорядження голови
Переяслав-Хмельницької
райдержадміністрації від 30.07.2010 року №
864 "Про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 в оренду
для облаштування риболовецького стану
на території Стовп"язької сільської
ради".

Підставою винесення цього
розпорядження став протест
Переяслав-Хмельницького міжрайонного
прокурора № 2184 від 14.06.2011 року в якому
містяться посилання на порушення норм
законодавства при прийнятті
розпорядження № 864, оскільки дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
для облаштування риболовецького стану
був наданий без погодження із
власником землі, а саме із Дніпровським
басейновим управлінням.

Відповідачем не було надано доказів
того, що райдержадміністрацією була
проведена перевірка по викладеним в
протесті прокурора фактам, у
оскаржуваному розпорядженні таких
даних зазначено не було.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним
наказам, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст, 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Стаття 6 Закону зазначає, що на
виконання Конституції України, законів
України, актів Президента України,
Кабінету Міністрів України,
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, власних і
делегованих повноважень голова
місцевої державної адміністрації в
межах своїх повноважень видає
розпорядження. які є обов'язковими для
виконання на відповідній території
всіма органами, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами та громадянами.

Згідно ст.ст. 43, 50 Закону акти
місцевих державних адміністрацій, що
суперечать Конституції України,
законам України, рішенням
Конституційного суду України, актам
Президента України та Кабінету
міністрів України, або інтересам
територіальних громад чи окремих
громадян можуть бути оскаржені до
органу виконавчої влади вищого рівня
або до суду.

Статтею 33 вказаного Закону
передбачено, що обласні державні
адміністрації в межах своїх
повноважень спрямовують діяльність
районних державних адміністрацій та
здійснюють контроль за їх діяльністю.
Голови районних державних
адміністрацій регулярно інформують
про свою діяльність голів обласних
державних адміністрацій, щорічно та на
вимогу звітують перед ними. Голови
обласних державних адміністрацій
мають право скасовувати розпорядження
голів районних державних
адміністрацій, що суперечать
Конституції України та законам
України, рішенням Конституційного Суду
України, актам Президента України,
Кабінету Міністрів України, голів
обласних державних адміністрацій, а
також міністерств, інших центральних
органів виконавчої влади.

Тобто, з аналізу вищевказаних
нормативних актів, суд приходить до
висновку, що районна державна
адміністрація не може скасовувати
свої ж рішення, вносити до них зміни,
оскільки законом такими
повноваженнями наділена обласна
державна адміністрація. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами влади і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям тим самим органом
більш пізнього рішення.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до ст. 21 Закону України "Про
прокуратуру» (який діяв на час
виникнення правовідносин) протест на
акт, що суперечить закону, приноситься
прокурором, його заступником до органу,
який його видав, або до вищестоящого
органу. У такому ж порядку приноситься
протест на незаконні рішення чи дії
посадової особи. У протесті прокурор
ставить питання про скасування акта
або приведення його у відповідність з
законом, а також припинення незаконної
дії посадової особи, поновлення
порушеного права.

Тобто, відповідно до зазначеної норми
закону протест прокурора не є рішенням
суб'єкта владних повноважень,
обов'язковим для виконання, це думка
прокурора, яка надсилається
відповідному органу для вирішення
питання по суті, а тому не дає підстав
цьому органу діяти всупереч закону та з
перевищенням наданих повноважень.
Внесення протесту прокурором не
передбачає обов'язкове скасування
опротестованого акту, а лише зупиняє
його дію.

Щодо ж посилань прокурора на те що
проект землеустрою не був погоджений
із власником землі, то суд не може
прийняти цей факт до уваги, оскільки
відповідно до відповіді головного
інженера Дніпровського басейнового
управління водних ресурсів № АД/8-872,
розгляд проектів землеустрою і надання
погоджень місця розташування
земельних ділянок та розпорядження
майном, у тому числі земельними
ділянками, що знаходяться на балансі
управління, не належить до повноважень
Дніпровського басейнового управління
водних ресурсів.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу частини другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, жодним чином не довів
правомірність своїх дій, а його позиція
не узгоджується з нормами
матеріального права.

Щодо позовної вимоги про поновлення
дії розпорядження
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області № 864 від 30 липня 2010 року, то суд
вважає її недоречною, оскільки
скасування розпорядження від 21 червня
2011 року за № 446 автоматично поновлює
дію розпорядження № 864.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень законодавства України,
доказів, наявних в матеріалах справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість частини позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати розпорядження голови
Переяслав-Хмельницької районної
державної адміністрації Київської
області від 21 червня 2011 року за № 446.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Василенко Г.Ю.