Справа № 808/7996/13-а
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2013-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2013 року Справа № 808/7996/13-а
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Батигині О.В.

за участю:

представника позивача Казанцева С.В.

представника відповідача Перегуди О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Запоріжжі
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Біолайн»

до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області в
особі начальника Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області Байло В.А.

про визнання незаконною та скасування
постанови

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2013 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Біолайн» (далі ТОВ
«Біолайн») до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області в особі начальника Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області Байло В.А. (далі
Інспекція) про визнання незаконною та
скасування постанови відповідача №
000211 від 13.08.2013 про накладення штрафу у
розмірі 3075,90 грн.

В обґрунтування адміністративного
позову посилається на те, що 19.07.2013
посадовими особами відповідача було
проведено перевірку дотримання
законодавства про захист прав
споживача, за результатами якої
складено акт від 19.07.2013 № 000279 та 13.08.2013
винесено постанову № 000211 про
накладення стягнення. Вказує на те, що
перевірка була проведена з порушенням
норм законодавства, що регулює спірні
правовідносини. Крім того, зазначає, що
відповідачем було пропущено
п'ятиденний строк на її прийняття, тому
оскаржувана постанова набрала
чинності раніше, ніж була прийнята.
Вважає, що виявлені при перевірці
порушення законодавства про захист
прав споживачів є надуманими та мають
ознаки недоведеності. У відповідача не
було підстав для винесення
оскаржуваної постанови, оскільки були
порушені норми матеріального та
процесуального права, не було з'ясовано
усіх обставин, що мали значення для
правильного прийняття рішення, а тому
постанова підлягає скасуванню. Просить
позов задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
постанову обсязі з аналогічних
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у задоволенні
позову просив відмовити, зокрема
зазначив, що в ході проведення
позапланової перевірки були виявлені
порушення, а саме: надання послуг
споживачам без інформації про види
послуг, що надаються суб'єктом
господарювання, а також про їх
вартість; в доступному для споживача
місці ліцензіатом не розміщена
інформація про акредитаційний
сертифікат закладу охорони здоров'я,
відсутня книга відгуків та пропозицій
громадян, перелік та вартість послуг,
які відповідно до законодавства
надаються пацієнтам, вивіска із
зазначенням найменування суб'єкта
господарювання відповідно до запису в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Зазначив, що на видних та доступних
місцях у будь-якій наочній формі для
споживача необхідна, доступна,
достовірна та своєчасна інформація про
ціну (тариф), умови та правила придбання
продукції була відсутня, що
підтверджується поясненням молодшої
сестри пункту забору ТОВ «Біолайн», що
розташований за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Запорізького Козацтва, 25, ОСОБА_4

Щодо спростування доводів ТОВ
«Біолайн» з питання перевищення
повноважень Держспоживінспекцією у
Запорізькій області перевірки
розміщення інформації про
акредитаційний сертифікат закладу
охорони здоров'я, книги відгуків та
пропозицій громадян, переліку та
вартості послуг, які відповідно до
законодавства надаються пацієнтам,
вивіски із зазначенням найменування
суб'єкта господарювання відповідно до
запису в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. то таке право
передбачено п.п. 2.2. Розділу II. Порядок
проведення перевірок. Порядку
проведення перевірок у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якості продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг,
затверджений Наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України № 310 від 07.03.2012 посадові особи,
які проводять перевірку, одержують
відомості щодо характеристики суб'єкта
господарювання, у тому числі щодо:
дозвільних документів на провадження
певного виду діяльності; режиму роботи;
виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців; свідоцтва про реєстрацію
платника податків.

Крім того, при провадженні
господарської діяльності з медичної
практики суб'єкт господарювання, у
даному випадку ТОВ «Біолайн» повинен
дотримуватись вимог Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», то й під час проведення
перевірок органом з питань захисту
прав споживачів суб'єкта
господарювання діяльність якого
перевіряється, виконання вимог про
розміщення відповідної інформації є
обов'язковим. Просить в задоволенні
позову відмовити повністю.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
зазначила, що при проведенні перевірки
будь-яка наочна інформація була
відсутня. При перевірці спочатку була
присутня медсестра ОСОБА_4, а потім
прибув заступник директора. Зауважень
до перевірки не було. Зазначила, що при
перевірці з'ясовувалась наявність
інформації для споживачів, ціни на
послуги.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
повідомила, що наочна інформація на
видному місці була відсутня, а
знаходилась за дверима, оскільки
трапляється, що особи, які відвідують
підприємство для отримання послуг з
боку позивача забирають з видних місць
наочну інформацію.

Суд, заслухавши думку представника
позивача, представника відповідача,
розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши інші наявні у справі докази
у їх сукупності, прийшов до наступного
висновку.

Судом встановлено, що 16.07.2013
начальником інспекції, на підставі ст..
26 Закону України «Про захист прав
споживачів», у відповідності до вимог
ст.. 6 Закону України « Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»,
звернення фізичних та юридичних осіб
Згод Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів
України, було видано наказ № 194 щодо
проведення позапланової перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів.

За наслідками перевірки складено Акт
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів № 000279, яким
було встановлено, що при перевірці
встановлено надання послуг споживачам
без інформації про види надаваємих
послуг, а також про їх вартість. На
видному та доступному місці у будь-якій
наочній формі для споживача необхідна,
доступна, достовірна та своєчасна
інформація про ціну (тариф), умови та
правила придбання продукції відсутня.
Крім того, в доступному для споживача
місці ліцензіатом не розміщена
інформація про акредитацій ний
сертифікат закладу охорони здоров'я,
відсутня книга відгуків та пропозицій
громадян, перелік та вартість послуг,
які відповідно до законодавства
надаються пацієнтам, вивіска із
зазначенням найменування суб'єкта
господарювання, відповідно до запису в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

У зв'язку з виявленими порушеннями,
зазначеними в Акту перевірки,
відповідачем було винесено постанову
про накладення стягнень № 000211 та
застосовано штраф у розмірі 3075,90 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про захист прав споживачів» (далі
Закон) продавець (виробник, виконавець)
зобов'язаний передати споживачеві
продукцію належної якості, а також
надати інформацію про цю продукцію.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону споживач має
право на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, що
забезпечує можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.
Інформація про продукцію повинна
містити: 1) назву товару, найменування
або відтворення знака для товарів і
послуг, за якими вони реалізуються; 2)
найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція; 3) дані про
основні властивості продукції, а щодо
продуктів харчування - про склад
(включаючи перелік використаної у
процесі їх виготовлення сировини, в
тому числі харчових добавок),
номінальну кількість (масу, об'єм тощо),
харчову та енергетичну цінність, умови
використання та застереження щодо
вживання їх окремими категоріями
споживачів, а також іншу інформацію, що
поширюється на конкретний продукт; 4)
відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами; 5)
позначку про наявність або відсутність
у складі продуктів харчування
генетично модифікованих компонентів; 6)
дані про ціну (тариф), умови та правила
придбання продукції; 6-1) виробник
(продавець) у разі виявлення
недостовірної інформації про
продукцію (якщо вона не шкодить життю,
здоров'ю або майну споживача) протягом
тижня вилучає цю продукцію з продажу та
приводить інформацію про неї до
відповідності; 7) дату виготовлення; 8)
відомості про умови зберігання; 9)
гарантійні зобов'язання виробника
(виконавця); 10) правила та умови
ефективного і безпечного використання
продукції; 11) строк придатності (строк
служби) товару (наслідків роботи),
відомості про необхідні дії споживача
після їх закінчення, а також про
можливі наслідки в разі невиконання
цих дій; 12) найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування.

Частиною 3 ст. 15 Закону визначено, що
Продавець (виконавець), який реалізує
продукцію, повинен обов'язково
зазначати ціну кожної одиниці такої
продукції або однієї категорії
продукції та ціну однієї стандартної
одиниці цієї продукції. Написи щодо
ціни реалізації продукції мають бути
чіткими і простими для розуміння.

Відповідно до п. 2.5 Розділу ІІ
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з медичної
практики, затверджених Наказом
Міністерства охорони здоров'я України
№ 49 від 02.02.2011, Ліцензіат повинен
розмістити за місцем провадження
господарської діяльності з медичної
практики в доступному для споживача
місці достовірну інформацію, зокрема:
вивіску із зазначенням найменування
суб'єкта господарювання або прізвища,
ім'я, по батькові фізичної особи -
підприємця відповідно до запису в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
(далі - Єдиний державний реєстр) та
режим роботи; копію ліцензії та копію
виписки з Єдиного державного реєстру,
акредитаційний сертифікат закладу
охорони здоров'я (за умови
функціонування більше двох років);
перелік лікарських та провізорських
спеціальностей та спеціальностей
молодших спеціалістів з медичною та
фармацевтичною освітою, за якими
провадиться медична практика; копію
свідоцтва про атестацію лабораторії
(за наявності); перелік та вартість
послуг, які відповідно до
законодавства надаються пацієнтам;
відомості про керівництво (прізвище,
ім'я, по батькові керівника, його
заступників) та лікарів ліцензіата
(прізвища, імена, по батькові, посади,
категорії); книгу відгуків та
пропозицій громадян.

Як вбачається з матеріалів справи
посадовими особами відповідача при
перевірці було встановлено надання
послуг споживачам без інформації про
види надаваємих послуг, а також про їх
вартість. На видному та доступному
місці у будь-якій наочній формі для
споживача необхідна, доступна,
достовірна та своєчасна інформація про
ціну (тариф), умови та правила придбання
продукції відсутня. Крім того, в
доступному для споживача місці
ліцензіатом не розміщена інформація
про акредитацій ний сертифікат закладу
охорони здоров'я, відсутня книга
відгуків та пропозицій громадян,
перелік та вартість послуг, які
відповідно до законодавства надаються
пацієнтам, вивіска із зазначенням
найменування суб'єкта господарювання,
відповідно до запису в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Згідно пояснення ОСОБА_4 від 19.07.2013, яке
міститься в матеріалах справи, перелік
та вартість послуг (прайс-лист) на
момент перевірки був відсутній на
доступному місці, оскільки, як зазначає
ОСОБА_4, його часто зривають та
зобов'язувалась дані недоліки усунути.

Тобто при проведенні перевірки були
встановлені порушення чинного
законодавства, які висвітлені в акті
перевірки, а саме Закону України «Про
захист прав споживачів», Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з медичної практики,
затверджених Наказом Міністерства
охорони здоров'я України № 49 від 02.02.2011.

Суд не бере до уваги подані в судовому
засіданні перелік досліджень, копії
фотокарток щодо наявності на видному
місці прас-листа, Ліцензії, книги
відгуків і пропозицій, оскільки
порушення зафіксовані в акті
перевірки, спростовуються поясненням
ОСОБА_4

Оскільки позивач допустив порушення
Закону України «Про захист прав
споживачів», це обумовлює наявність
правових підстав для застосування
штрафних санкцій, розмір яких
визначений у ст.. 23 Закону.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що в даному випадку відповідачем
оскаржувана постанова було винесена з
урахування всіх обставин справи,
пояснень свідків, а тому у суду
відсутні підстави для скасування
оскаржуваної постанови від 13.08.2013 №
000211.

Враховуючи вищевикладене, у
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
А.В. Сіпака