Справа № 823/3277/13-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
Справа: № 823/3277/13-а

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Епель О.В.,

суддів:
Федотова І.В., Ісаєнко
Ю.А.,

за участю секретаря
Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
місті Києві апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
місті Умань та Уманському районі
Черкаської області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в місті Умань та Уманському
районі Черкаської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду
України в місті Умань та Уманському
районі Черкаської області (далі -
позивач) звернулося до Черкаського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_2
(далі - відповідач) про стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за ІІІ квартал 2010 року у
розмірі 817,26 грн.

Черкаський окружний адміністративний
суд своєю постановою від 22 листопада 2013
року у задоволенні адміністративного
позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 22
листопада 2013 року та ухвалити нову про
задоволення адміністративного позову,
так як на думку апелянта, зазначену
постанову суду прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Згідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
рішення суду першої інстанції, 26 серпня
2009 року ОСОБА_2 був зареєстрований як
фізична особа-підприємець виконавчим
комітетом Уманської міської ради
Черкаської області та перебуває на
обліку Управління Пенсійного фонду
України в місті Умань та Уманському
районі Черкаської області як платник
страхових внесків.

Позивачем було винесено вимогу про
сплату боргу від 11 листопада 2010 року №
Ф-1201, згідно до якої заборгованість
відповідача зі сплати страхових
внесків за ІІІ квартал 2010 року
становить 817,26 грн.

Зазначена вимога була надіслана ОСОБА_2
на адресу: АДРЕСА_1 та повернута до
управління Пенсійного фонду України в
місті Умань та Уманському районі
Черкаської області за закінченням
терміну зберігання.

Спірні правовідносини
врегульовані Законами України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» (далі -
Закон № 755-IV), Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1 (далі -
Інструкція), Порядком взяття на облік
та зняття з обліку в органах Пенсійного
фонду України платників єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, який
затверджений Постановою Правління
Пенсійного фонду України від 27 вересня
2010 року № 21-6.

З положень статей 14, 18 та
підпункту 4 пункту 8 Прикінцевих
положень Закону № 1058-ІV вбачається
обов'язок суб'єктів підприємницької
діяльності, які є страхувальниками,
сплачувати страхові внески у розмірі
та порядку, передбаченому
законодавством.

Відповідно до пункту 2 статті 106
Закону № 1058-ІV, суми страхових внесків,
своєчасно не нараховані та/або
своєчасно не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною 3 статті 20 цього
Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням штрафних
санкцій. Територіальні органи
Пенсійного фонду за формою і у строки,
визначені Правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про їх сплату.

Протягом десяти робочих днів із
дня одержання вимоги про сплату
недоїмки страхувальник зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та суми
фінансових санкцій.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки, зазначеної у вимозі про
сплату недоїмки, страхувальник
узгоджує її з органами Пенсійного
фонду в порядку, встановленому
правлінням Пенсійного фонду, а в разі
неузгодження вимоги із органами
Пенсійного фонду має право на
оскарження вимоги в судовому порядку.

Згідно до пункту 8.3 Інструкції,
вимога вважається надісланою
(врученою) фізичній особі, якщо її
вручено особисто такій фізичній
особі або її законному представникові
чи надіслано листом на її адресу за
місцем проживання або останнього
відомого місця її знаходження з
повідомленням про вручення за
порядком оформлення зазначених
поштових відправлень, установленим
Кабінетом Міністрів України.

Якщо страхувальник на день
надсилання йому органом Пенсійного
фонду вимоги не повідомив в
установленому порядку про зміну
місцезнаходження (місця проживання),
вимога вважається належним чином
врученою навіть у разі її повернення як
такої, що не знайшла адресата.

Отже, з наведених законодавчих
положень вбачається, що виникнення
права територіальних органів
Пенсійного фонду України на стягнення
зі страхувальників суми недоїмки
залежить від наступних умов: 1)
наявність заборгованості у суб'єкта
підприємницької діяльності зі сплати
страхових внесків; 2) погодження
стягувачем із боржником суми недоїмки
шляхом надіслання останньому
відповідної вимоги.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на те, що позивачем не було
дотримано припис законодавства щодо
погодження із боржником суми недоїмки,
оскільки вимогу про стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за ІІІ квартал 2010 року у
розмірі 817,26 грн. позивачем було
направлено за помилковою адресою, що
призвело до її неотримання
ОСОБА_2

Доводи апелянта стосовно того, що до
управління Пенсійного фонду України в
місті Умань та Уманському районі
Черкаської області відповідачем не
надавалися відомості щодо зміни місця
проживання, не можуть бути прийняті до
уваги, з огляду на наступне.

З положень статті 17 Закону № 755-IV та
пункту 2.2 Порядку вбачається, що взяття
на облік фізичних осіб - підприємців як
платників єдиного внеску здійснюється
органами Пенсійного фонду за місцем
проживання особи на підставі
відомостей з реєстраційної картки на
проведення державної реєстрації
фізичної особи - підприємця, наданих
державним реєстратором, згідно із
Законом України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців".

Таким чином, відомості щодо зміни
місця проживання відповідача повинні
були бути доведені до відома позивача у
порядку взаємного обміну інформацією
між суб'єктами владних повноважень. При
цьому, колегія суддів звертає увагу на
те, що законодавством не передбачено
обов'язку фізичних осіб-підприємців
особисто повідомляти органи
Пенсійного фонду України про внесення
змін до їхніх реєстраційних карток,
зокрема, при зміні місця проживання.

З огляду на це, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що, оскільки у справі
відсутні докази щодо направлення
вимоги про сплату боргу на адресу
відповідача, яка зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, то
вищезазначена сума боргу є
неузгодженою, а адміністративний позов
передчасним.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, правильно
визначено норми матеріального та
процесуального права, які підлягають
застосуванню, із дотриманням вимог ст.
159 КАС України.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
місті Умань та Уманському районі
Черкаської області - залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 22
листопада 2013 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті Умань
та Уманському районі Черкаської
області - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Епель О.В.

Судді:
Федотов І.В.

Ісаєнко Ю.А.