Справа № 814/3673/13-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 р.Справа № 814/3673/13-а

Категорія: 8.1.1 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Вербицької Н.В.,

Кравченко
К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Міністерства доходів і зборів
України на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 14
жовтня 2013р. по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Шел-Вест»
до Державної податкової інспекції у
Центральному районі м.Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області та Міністерства
доходів і зборів України про визнання
неправомірними дії та визнання
податкової накладної від 04.07.2013р. №1
такою, що зареєстрована в Єдиному
реєстрі податкових накладних, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013р. ТОВ «Шел-Вест» звернулось
в суд із позовом до ДПІ у Центральному
районі м.Миколаєва Миколаївської
області ДПС та ДПС України про визнання
неправомірними дії відповідачів та
визнання податкової накладної від
04.07.2013р. №1 такою, що зареєстрована в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та доставлену до ДПС України 12.07.2013р.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ
«Шел-Вест» зазначило, що 12.07.2013р.
податковому органу в електронній формі
була направлена податкова накладна від
04.07.2013р. №1, але наведена податкова
накладна не була прийнята центральним
порталом прийому звітності ДПС України
та не зареєстрована з посиланням на те,
що: «місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг, вказане у
податковій накладній не відповідає
інформації Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців». 12.07.2013р. позивач
подав державному реєстратору
реєстраційну картку про підтвердження
відомостей про юридичну особу, про що
відповідачі були повідомлені, але
після цього все одно не відновили
роботу програми прийняття та
реєстрації податкових накладних,
посилаючись на ту саму обставину.
Позивач вважає, що за відсутності
будь-яких законних та фактичних
підстав податковий орган продовжує
блокувати роботу програми подання
електронних документів та грубо
порушує норми податкового
законодавства, а тому посилаючись на
зазначені обставини позивач просить
позов задовольнити.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня
2013р. адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано протиправною відмову ДПС
України у прийняті до реєстрації
податкової накладної від 04.07.2013р. №1, що
була подана ТОВ «Шел-Вест».

Визнано податкову накладну від
04.07.2013р. №1, що була подана ТОВ
«Шел-Вест» і доставлена до ДПС України
12.07.2013р. такою, що зареєстрована в
Єдиному реєстрі податкових накладних
12.07.2013р.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
постанову суду скасувати, прийняти по
справі нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити,
посилаючись на порушення норм
матеріального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку про залишення
скарги без задоволення, постанови суду
без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що причиною відмови у реєстрації
податкової накладної є наявність
помилок, а саме, у податковій накладній
позивачем не вірно вказана податкова
адреса. Суд першої інстанції вважає це
твердження ДПС України помилковим,
оскільки місцезнаходження вказане
позивачем у податкових накладних
повністю співпадає з інформацією про
місцезнаходження позивача, яка внесена
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ТОВ «Шел-Вест»
04.03.2010р. зареєстровано в якості
юридичної особи за №0019788 (а.с.15).

З метою спрощення надання податкової
звітності з використанням
телекомунікаційних каналів зв'язку,
між позивачем та ДПІ у Центральному
районі м.Миколаєва Миколаївської
області ДПС 08.09.2011р. укладений договір
за №080920111 про визнання електронних
документів між вказаними сторонами
(а.с.10-12).

Позивач 12.07.2013р. подав в
електронному вигляді із застосуванням
електронного цифрового підпису до ДПІ
у Центральному районі м.Миколаєва
Миколаївської області ДПС податкову
накладну від 04.07.2013р. за №1 з метою її
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних (а.с.8). Проте, від
відповідача надійшла квитанція №1, в
якій зазначено, що місцезнаходження
вказане позивачем у податкових
накладних не співпадає з інформацією
про місцезнаходження згідно Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.9).

Вирішуючи питання правомірності
відмови у реєстрації податкової
накладної, суд першої інстанції
виходив з наступного.

За правилами п.201.1 ст.201ПК України
визначає порядок заповнення
податкової накладної. Тобто, з даної
статті вбачається, що обов'язковим
реквізитом податкової накладної є
місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при
здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну податкову
політику, є дата та час, зафіксовані у
квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Відповідно до пп.14.1.60 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України єдиний
реєстр податкових накладних - реєстр
відомостей щодо податкових накладних
та розрахунків коригування, який
ведеться центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику, в електронному
вигляді згідно з наданими платниками
податку на додану вартість
електронними документами.

Судова колегія зазначає, що відповідно
до податкового законодавства,
позивачем податкова накладна від
04.07.2013р. була направлена до реєстру
12.07.2013р., тобто в строк, який передбачено
ПК України.

Стосовно доводів апелянта, про те, що
позивачем вказана невірна податкова
адреса, суд першої інстанції дійшов до
висновку, з яким погоджується і судова
колегія, що така помилка не є такою, що б
перешкоджала в прийнятті податкової
накладної.

За правилами п.45.2. ст.45 Податкового
кодексу України, податковою адресою
юридичної особи (відокремленого
підрозділу юридичної особи) є
місцезнаходження такої юридичної
особи, відомості про що містяться у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

З матеріалів справи вбачається, а саме
з копії свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи та копії
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що податкова адреса,
яка вказана у податковій накладній від
04.07.2013р. співпадає з податковою адресою,
яка вказана у свідоцтві та витягу.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що ДПС
України, правонаступником якого є
Міністерство доходів і зборів України
повинно зареєструвати спірну
податкову накладну від 04.07.2013р. в ЄДР та
вважати її доставленою 12.07.2013р.

В доводах апеляційної скарги
апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права. На думку судової колегії,
викладені у скарзі доводи не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

Таким чином, судова колегія
вважає, що постанова суду винесена з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.197,198,200,206 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства
доходів і зборів України - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 14
жовтня 2013р. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.М. Градовський

Судді:
Н.В. Вербицька

К.В. Кравченко