Справа № 2а-3293/12/2670
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/800/64617/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

при секретарі
Антипенку В.В.,

за участю представника Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики -
Житченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.12.2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта» до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики, третя особа - Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України», про визнання протиправними
та скасування постанови,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Укрнафта» звернулося до
окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, третя
особа - Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України», про
визнання протиправними та скасування
постанови.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.10.2013 року у задоволенні позовних
вимог Публічному акціонерному
товариству «Укрнафта» було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.12.2013 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»
було задоволено. Постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.10.2013 року скасовано та ухвалено нову
постанову, якою позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта» було задоволено. Визнано
протиправною та скасовано з дати
прийняття постанову, винесену
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, від 29.12.2011року № 255.

У касаційній скарзі Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
допущені судом грубі та суттєві
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.12.2013 року та залишити в силі
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 16.10.2013 року.

За твердженням касатора, приймаючи
оскаржуване рішення, суд апеляційної
інстанції порушив приписи статтей 4, 10,
17 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
Указу Президента України від 23.11.2011
року № 1059 та статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

При цьому, висновки Київського
апеляційного адміністративного суду,
наведені в рішенні від 12.12.2013 відносно
того, що приймаючи оскаржувану
постанову НКРЕ діяла з порушенням
способу визначеного Законом України
«Про засади функціонування ринку
природного газу», суперечать самому
Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
вищезазначеному Указу Президента
України, а також статті 9, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, що є свідченням незаконності
вказаного судового рішення.

Публічним акціонерним товариством
«Укрнафта» подано заперечення на
касаційну скаргу, в яких воно просить
залишити касаційну скаргу
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики без задоволення, а рішення
суду апеляційної інстанції - без змін.

Від Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» надійшла
телеграма та електронний лист із
клопотанням про відкладення розгляду
справи з підстав того, що будівля
Вищого адміністративного суду України
розташована в безпосередній
близькості від епіцентру масових
заворушень на вул. Грушевського в м.
Києві.

Доводи, наведені у клопотанні, судом не
визнані поважними, внаслідок чого
клопотання про відкладення розгляду
справи залишено без задоволення.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно із статтею 1951 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга на рішення
суду першої інстанції має бути
розглянута протягом одного місяця з
дня постановлення ухвали про відкриття
апеляційного провадження, а апеляційна
скарга на ухвалу суду першої інстанції
- протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про відкриття
апеляційного провадження.

Перевіривши наведені в касаційній
скарзі доводи, заперечення на неї,
рішення судів першої та апеляційної
інстанції щодо правильності
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що не дивлячись
на те, що судом апеляційної інстанції
розгляд апеляційної скарги по даній
справі здійснено з перевищенням
строків, передбачених вищезазначеною
статтею, оскаржуване судове рішення не
відповідає приписам статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, внаслідок чого скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
статті 10 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
Указу Президента України від 23.11.2011
року № 1059 «Про Національну комісію, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики», Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики 29.12.2011 року прийнято
постанову № 255 «Про встановлення ціни
на товарний природний газ власного
видобутку для Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта», якою для
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта» встановлено ціну на
товарний природний газ власного
видобутку у розмірі 458 грн. за 1000 м3 газу
(без ПДВ) або 549,60 грн. (з ПДВ).

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу», підприємства, частка
держави у статутному фонді яких
становить 50 відсотків та більше,
господарські товариства, 50 відсотків
та більше акцій (часток, паїв) яких
перебувають у статутному фонді інших
господарських товариств, контрольним
пакетом акцій яких володіє держава, а
також дочірні підприємства,
представництва та філії таких
підприємств і товариств, учасники
договорів про спільну діяльність
та/або особи, уповноважені договорами
про спільну діяльність, укладеними за
участю зазначених підприємств,
щомісяця здійснюють продаж усього
товарного природного газу, видобутого
на підставі спеціальних дозволів на
користування надрами в межах території
України, континентального шельфу і
виключної (морської) економічної зони,
для формування ресурсу природного
газу, що використовується для потреб
населення, безпосередньо суб'єкту,
уповноваженому Кабінетом Міністрів
України на формування такого ресурсу,
за закупівельними цінами, які для
кожного суб'єкта господарювання -
власника спеціального дозволу на
користування нафтогазоносними надрами
щороку встановлюються Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, згідно
із затвердженим нею Порядком
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток.

Порядок формування, розрахунку та
установлення цін на природний газ для
суб'єктів господарювання, що
здійснюють його видобуток
врегульований Порядком формування,
розрахунку та затвердження цін на
природний газ (у тому числі нафтовий
(попутний) газ) для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, затверджений постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики від 22.01.2009 року № 35.

Відповідно до пункту 1.2 Порядку
формування, розрахунку та установлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, Порядок є нормативним
документом, що визначає механізм
розрахунку, установлення та
забезпечення єдиних принципів та
методичних основ формування цін на
природний газ, нафтовий (попутний) газ,
газ (метан) вугільних родовищ та газ
сланцевих товщ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
національних комісій, що здійснюють
державне регулювання природних
монополій у сфері зв'язку та
інформатизації, ринків цінних паперів
і фінансових послуг» внесено зміни до
Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
згідно з яким слова «Національна
комісія регулювання електроенергетики
України» змінено на слова «Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики».

Пунктом 13.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві
положення» Регламенту НКРЕ,
затвердженого наказом НКРЕ від 22.12.2011
року № 1, визначено, що НКРЕ у своїй
діяльності застосовує
нормативно-правові акти та інші
рішення Національної комісії
регулювання електроенергетики
України, прийняті в установленому
законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, про те, що при
формуванні ціни на газ власного
видобутку підлягає застосуванню
Порядок формування, розрахунку та
затвердження цін на природний газ (у
тому числі нафтовий (попутний) газ) для
суб'єктів господарювання, що
здійснюють його видобуток,
затверджений постановою НКРЕ від 22.01.2009
року № 35.

Згідно із пунктом 11 частини 3 статті 4
Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
до повноважень Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики, належить
затвердження порядків: формування,
розрахунку та встановлення цін на
природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, визначених у статті 10 цього
Закону; встановлення роздрібних цін на
природний газ для населення;
формування тарифів на послуги з
транспортування, розподілу,
постачання, закачування, зберігання та
відбору природного газу; контролю за
дотриманням ліцензійних умов;
формування інвестиційних програм.

Пунктом 3.1 Порядку формування,
розрахунку та затвердження цін на
природний газ (у тому числі нафтовий
(попутний) газ) для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, затвердженого постановою
НКРЕ від 22.01.2009 року № 35, передбачено,
що рішення щодо установлення цін на
природний газ приймається НКРЕ на
відкритих засіданнях у порядку,
визначеному Регламентом Комісії, які
проводяться після розгляду наданих
суб'єктом господарювання документів та
аналізу результатів його
фінансово-господарської діяльності
відповідним підрозділом НКРЕ, шляхом
всебічного та повного з'ясування
позицій всіх зацікавлених учасників
відкритих засідань.

Рішення НКРЕ про установлення цін на
природний газ оформлюється постановою.

Наказом від 22.12.2011 року № 1 затверджено
Регламент Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики.

Відповідно до розділу 5 Регламенту
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, основною формою роботи
Комісії як колегіального органу є
засідання, які скликає Голова Комісії.

Рішення Комісії приймаються на
засіданнях, які проводяться у формі
закритих або відкритих слухань.

У разі розгляду питань, що мають
важливе суспільне значення, засідання
проводяться у формі відкритих слухань,
у яких беруть участь представники
суб'єктів природних монополій та
суб'єктів господарювання, що
здійснюють діяльність на суміжних
ринках, об'єднань споживачів і
громадськості, а також особи,
присутність яких визнана Комісією
необхідною для розгляду відповідного
питання.

До початку засідання Комісії його
учасники повинні зареєструватися у
секретаря засідання і надати
документи, що підтверджують їх
повноваження щодо виступу на засіданні
і представництва інтересів.

Пунктом 3.6 Порядку формування,
розрахунку та затвердження цін на
природний газ (у тому числі нафтовий
(попутний) газ) для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, встановлено, що за
необхідності НКРЕ може звернутися до
суб'єкта господарювання, що здійснює
видобуток природного газу, з вимогою
надати додаткові матеріали, необхідні
для розрахунку цін.

Відповідно до пункту 7.3.1 Регламенту
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, розгляд питання може бути
відкладено (перенесено, продовжено) при
наявності таких обставин: неявка на
засідання запрошених, якщо їх
присутність є обов'язковою;
відсутність необхідних документів;
необхідність надання додаткових
документів; призначення експертизи;
необхідність залучення до участі інших
осіб; обставини, визначені пунктом 8.3
цього Регламенту; інші обставини, що
перешкоджають розгляду питання або які
Комісія визнає обгрунтованими.

Як вбачається з протоколу засідання
НКРЕ від 29.12.11 року, на якому було
прийнято оскаржувану постанову № 255,
від Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» не було
зареєстрованого учасника товариства.
Представник Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта», який не
зареєструвався, але був присутнім на
засіданні, попросив виступити із
зауваженнями та пропозиціями щодо
розрахунків ціни на товарний природний
газ власного видобутку. Комісія
вирішила не приймати до уваги усні
пропозиції особи, як такої, що не
підтвердила повноваження виступати на
засіданні і представляти інтереси ПАТ
«Укрнафта», та прийняла оскаржувану
постанову. Таким чином, комісією не
було встановлено відсутність
необхідних документів або
необхідність надання додаткових
документів, що є безумовною підставою
для відкладення розгляду питання про
встановлення ціни на газ для позивача,
отже з боку відповідача відсутні
порушення вимог пункту 7.3.1 Регламенту
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
відповідач при прийнятті оскаржуваної
постанови діяв у спосіб, встановлений
статтею 10 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»
та з дотриманням вимог Регламенту
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, та Порядку формування,
розрахунку та затвердження цін на
природний газ (у тому числі нафтовий
(попутний) газ) для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, шляхом всебічного та
повного з'ясування позицій всіх
зацікавлених учасників відкритих
засідань, зареєстрованих у
встановленому порядку.

В межах розгляду даної справи ухвалою
окружного адміністративного суду
м. Києва від 09.04.2012 року було
призначено судово-економічну
експертизу.

Висновком експертів Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз за результатами проведення
судово-економічної експертизи від
27.02.2013 року № 5682/5683/12-45, зокрема,
встановлено, що:

- здійснений ПАТ «Укрнафта» розрахунок
ціни на природний газ в частині
включення витрат собівартості по
статтях «матеріальні витрати», у тому
числі «матеріали», «енергія», «паливо»,
«витрати на операційну діяльність»,
«відрахування на соціальні заходи»,
«амортизація», «плата за надра», «плата
за землю», «екологічний збір», «інші
податки і збори», «рентна плата»,
«послуги та інші витрати», «збутові
витрати», «інші операційні витрати та
витрати іншої звичайної діяльності»,
«витрати на капітальні вкладення»
відповідає вимогам Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», Положенням
(стандартам) бухгалтерського обліку,
зокрема (П(С)БО) 16 «витрати», (П(С)БО) 7
«основні засоби», (П(С)БО) 9 «запаси»,
Інструкції з планування, обліку і
калькулювання собівартості видобутку
нафти і газу затвердженої Рішенням
Правління ВАТ «Укрнафта» (протокол №1
від 04.01.2007) та погодженої Міністерством
палива та енергетики України.

- ціна, розрахована та встановлена НКРЕ
в оскаржуваній постанові є такою, що не
обґрунтована нормами законодавства у
сфері ціноутворення, бухгалтерського
та фінансового обліку в частині
обмеження врахування витрат по
статтях: «матеріальні витрати» -
«витрати на паливо», по статті «витрати
на оплату праці» та «відрахування на
соціальні заходи»; «амортизація»;
«підготовка та компримування газу»;
«адміністративні витрати»; «рентна
плата»; «капіталовкладення»;

- ціна, встановлена НКРЕ в оскаржуваній
постанові, не забезпечує ПАТ
«Укрнафта» покриття економічно
обґрунтованих витрат на плановий
період, а також отримання прибутку,
достатнього для забезпечення
виконання інвестиційної програми
(плану капітальних інвестицій).

Відповідно до частини 5 статті 82
Кодексу адміністративного судочинства
України, висновок експерта для суду не
є обов'язковим, однак незгода суду з ним
повинна бути вмотивована в постанові
або ухвалі суду.

Суд першої інстанції, будучи незгодним
з висновками експертів за результатами
проведення судово-економічної
експертизи від 27.02.2013 року №
5682/5683/12-45, вмотивовано зазначив, що
Законом України «Про засади
функціонування ринку природного газу»
чітко визначено, що ціна на природний
газ для суб'єктів господарювання, що
здійснюють його видобуток
визначається НКРЕ згідно з Порядком
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток. Однак, експертами у
згадуваному висновку надано оцінку
відповідності ціни вимогам Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
Положенням (стандартам)
бухгалтерського обліку, Інструкції з
планування, обліку і калькулювання
собівартості видобутку нафти і газу,
проте не досліджено відповідності ціни
Порядку формування, розрахунку та
встановлення цін на природний газ для
суб'єктів господарювання, який є
спеціальним по відношенню до інших
вказаних нормативних актів. Отже,
вказаний висновок обґрунтовано не
прийнято судом 1-ї інстанції як доказ,
оскільки він не має значення для
правильного вирішення справи.

Оскільки, ціна, встановлена постановою
Національної комісієї, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, від 29.12.2011 року № 255 «Про
встановлення ціни на товарний
природний газ власного видобутку для
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта», обґрунтована
представленими розрахунками,
здійсненими з додержанням вимог
Порядку формування, розрахунку та
затвердження цін на природний газ (у
тому числі нафтовий (попутний) газ) для
суб'єктів господарювання, що
здійснюють його видобуток,
затвердженого постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
від 22.01.2009 року № 35 із врахуванням
даних, представлених суб'єктом
господарювання, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
скасування оскаржуваної постанови з
мотивів економічної необґрунтованості
встановленої ціни.

Суд апеляційної інстанції в постанові
від 12.12.2013 року на підтвердження своєї
правової позиції посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 09.03.2010 року у справі К-32535/09. Однак,
предметом розгляду у справі
№ К-32535/09 були відносини, які мали
місце у 2008 році, тобто до прийняття
Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
відповідно до якого Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, 29.12.2011
року було прийнято постанову № 255 «Про
встановлення ціни на товарний
природний газ власного видобутку для
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта».

Разом з тим, апеляційний суд не звернув
увагу на рішення Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16.05.2012 року у справі № 2а-11259/11/2670 та
від 31.10.2013 року у справі № 2а-15313/12/2670, що
набрали законної сили, якими
встановлені обставини, що мають
значення для вирішення даного спору.
При цьому, судом апеляційної інстанції
не було враховано, що згідно із
частиною 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що надане НКРЕ, відповідно до статті
10 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
право на встановлення відповідної ціни
на газ для позивача не ставиться у
залежність від виконання повноважень
щодо затвердження Порядку формування,
розрахунку та встановлення цін на
природний газ. Стаття 10 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу» не визначає спосіб, у
який повинен діяти суб'єкт владних
повноважень, а визначає порядок
задоволення потреби населення у
природному газі.

Частина 1 статті 10 Закону України «Про
засади функціонування ринку
природного газу» визначає, що суб'єкти
господарювання, які підпадають під дію
даної статті, щомісяця здійснюють
продаж усього товарного природного
газу для формування ресурсу природного
газу, що використовується для потреб
населення, безпосередньо суб'єкту,
уповноваженому Кабінетом Міністрів
України на формування такого ресурсу,
за закупівельними цінами, які для
кожного суб'єкта господарювання -
власника спеціального дозволу на
користування нафтогазоносними надрами
щороку встановлюються уповноваженим
на те державним органом (тобто покладає
обов'язок на вказаних суб'єктів
господарювання здійснювати продаж
усього видобутого газу щомісячно за
встановленою уповноваженим органом
ціною, при цьому така ціна має
встановлюватися щороку).

Таким чином, судом апеляційної
інстанції безпідставно не прийнято до
уваги той факт, що Комісія при
прийнятті оскаржуваної постанови з
метою задоволення потреби населення у
природному газі, діяла відповідно до
наданих повноважень та у спосіб,
встановлений, крім іншого, статтею 10
Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу».

В той же час, висновки суду першої
інстанції повністю відповідають
чинному законодавству, зокрема,
положенням статті 10 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу», а також встановленим
статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з доводами
касатора, викладеними в касаційній
скарзі, щодо ухвалення апеляційним
судом постанови від 12.12.2013 року з
грубими та суттєвими порушеннями норм
матеріального та процесуального права
та з висновком суду першої інстанції
про те, що постанова Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, від
29.12.2011 року № 255 «Про встановлення ціни
на товарний природний газ власного
видобутку для Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» прийнята на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами
України, а отже відсутні підстави щодо
її скасування.

Оскільки, судом апеляційної інстанції
внаслідок неправильної правової
оцінки обставин по справі та порушення
вищезазначених норм процесуального
права безпідставно скасовано законне
та обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, касаційну скаргу
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики слід задовольнити, рішення
суду апеляційної інстанції - скасувати,
залишивши в силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 226, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики - задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.12.2013 року
- скасувати.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 16.10.2013 року у справі за
позовом ом Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» до Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, третя
особа - Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України», про
визнання протиправними та скасування
постанови, - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.Є. Донець

судді:
А.О.
Логвиненко

В.Ф. Мороз