Справа № 825/111/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:Смірнова О.Є.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Козелецького
районного центру зайнятості
Чернігівської області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 25 січня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області до
Козелецького районного центр
зайнятості Чернігівської області про
зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Державна фінансова інспекція
в Чернігівській області звернувся до
суду з позовом до Козелецького
районного центр зайнятості
Чернігівської області, просив, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
зобов"язати виконати пункт 4 Вимог
Козелецької міжрайонної державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області від 17 січня 2012 року № 07-18/40.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Козелецький районний
центр зайнятості Чернігівської
області звернувся з апеляційною
скаргою, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняте нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно п. 2.35 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції
України на 4 квартал 2011 року, на
підставі направлень на проведення
ревізії від 24 жовтня 2011 року № 89, № 90,
від 07 листопада 2011 року № 104,
працівниками Козелецької міжрайонної
державної фінансової інспекції
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Козелецького районного центр
зайнятості Чернігівської області за
період з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2011
року.

За наслідками проведеної ревізії
позивачем складено Акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
відповідача від 21 грудня 2011 року №
07-25/88.

Ревізією придбання
товарно-матеріальних цінностей
(офісного паперу А-4, генератора Defiant DGG
2800) встановлено їх придбання за цінами,
що перевищують середню ринкову
вартість цих товарів та послуг,
визначених за експертизою, проведеною
Чернігівською регіональною
торгово-промисловою палатою, внаслідок
чого Козелецькому районному центру
зайнятості завдано матеріальної шкоди
(збитків) на загальну суму 9595,00 грн.

Оскільки під час проведення
контрольного заходу виявлені
порушення не усунуті в повному обсязі,
Козелецькою міжрайонною державною
фінансовою інспекцією в
Чернігівській області направлено
відповідачу вимоги по усуненню
недоліків, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності у
Козелецькому районному центрі
зайнятості № 07-18/40 від 17 січня 2012 року.

Пунктом 4 вказаних вимог зобов'язано
відповідача, для уникнення
нефективного використання коштів та
безповоротного зменшення (втрати)
активів, що призводить до завищення
касових та фактичних видатків за КЕКВ
1131 «Предмети, матеріали, обладнання та
інвентар, утому числі м'який інвентар
та обмундирування», в подальшому при
придбанні предметів та матеріалів
дотримуватись середньої ринкової
вартості, яка склалась у межах області.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
пункту 4 вказаних вимог, позивач
звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні», головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби є є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

В силу п.п.7 та 10 ст. 10 вказаного Закону,
Головному контрольно-ревізійному
управлінню України,
контрольно-ревізійним управлінням в
Республіці Крим, областях, містах Києві
і Севастополі, контрольно-ревізійним
підрозділам (відділам, групам) у
районах, містах і районах у містах
надається право: пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Відповідно до ст. 15 Закону № 2939-XII,
службові особи державної
контрольно-ревізійної служби є
представниками органів державної
виконавчої влади. Законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

Частиною 1 ст. 72 КАС України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
вимоги Козелецької міжрайонної
державної фінансової інспекції в
Чернігівській області від 17 січня 2012
року № 07-18/40 оскаржені відповідачем в
судовому порядку.

Так, постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від 13
березня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 серпня 2012
року, у справі № 2а/2570/510/2012 за позовом
Козелецького районного центр
зайнятості Чернігівської області до
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області до Козелецького
районного центр зайнятості
Чернігівської області про визнання
протиправними та скасування пунктів
вимог, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що
обґрунтованість та правомірність
пункту 4 Вимог Козелецької міжрайонної
державної фінансової інспекції в
Чернігівській області від 17 січня 2012
року № 07-18/40 підтверджена
вищевказаними судовими рішеннями.

Таким чином, пункт 4 вимог Козелецької
міжрайонної державної фінансової
інспекції в Чернігівській області від
17 січня 2012 року № 07-18/40 на час розгляду
справи залишається невиконаним.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позову, оскільки пункт 4
Вимог Козелецької міжрайонної
державної фінансової інспекції в
Чернігівській області від 17 січня 2012
року № 07-18/40 є правомірним та підлягає
виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Козелецького
районного центру зайнятості
Чернігівської області залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 04.12.2013
року.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.