Справа № 161/12396/13-а, 2а/161/664/13
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2014р.
Справа № 876/14704/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Іщук Л.П.,

судді

Обрізка І.М.,

за участю секретаря судового засідання

Сердюк О.Ю.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): ОСОБА_1,

відповідача у справі: не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Луцьк

на ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 11.11.2013р. про
закриття провадження у справі
№161/12396/13-а

за позовом ОСОБА_1, м.Луцьк

до управління Пенсійного фонду України
в м.Луцьку Волинської області, м.Луцьк

про поновлення виплати наукової пенсії
та проведення її перерахунку, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2013р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до
Луцького міськрайонного суду
Волинської області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку про поновлення
виплати наукової пенсії та проведення
її перерахунку, просив зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
м.Луцьку визнати раніше призначену
наукову пенсію від 17.08.2001р. дійсною,
поновити виплату наукової пенсії з
17.08.2001р. та перерахунку її з 17.08.2003р. за
вимогою ст.69 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з
середньомісячного заробітку
вираженого у гривні, за 24 календарних
місяців періоду праці з 2000р. по 2002р. з
подальшим її перерахунком через кожні 2
роки трудової діяльності позивача до
01.01.2013р. за вимогою п.3 ст.42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне забезпечення";
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у м.Луцьку повернути
позивачу недоотриману наукову пенсію
за період з 17.08.2001р. по 01.01.2013р. та
незаконно вираховану пенсію за
рішенням комісії від 20.01.2003р.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 11.11.2013р.
провадження у справі №161/12396/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
м.Луцьку про поновлення виплати
наукової пенсії та проведення її
перерахунку закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив позивач:
ОСОБА_1, який у поданій апеляційній
скарзі, посилаючись на те, що при
винесенні даного рішення судом
неповністю з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та порушено норми матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржувану ухвалу та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
позивача задоволити повністю.

02.01.2014р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області
надійшло заперечення на апеляційну
скаргу, у якому відповідач, посилаючись
на те, що оспорюване рішення (рішення
комісії від 20.01.2003р.) було предметом
дослідження при розгляді касаційної
скарги про призначення наукової
пенсії, просив у задоволенні
апеляційної ОСОБА_1 відмовити в повному
обсязі.

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
20.01.2014р. з'явився ОСОБА_1, який доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
підтримав у повному обсязі, просив
скасувати ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 11.11.2013р. про закриття
провадження у справі №161/12396/13-а.

20.01.2014р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
надійшло клопотання управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області про розгляд справи
без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, пояснення апелянта (позивача у
справі), перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на апеляційну скаргу у
їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
17.08.2001р. ОСОБА_1 було призначено пенсію
відповідно до ст.24 Закону України "Про
наукову та науково-технічну
діяльність", від виплати якої він
відмовився 29.09.2001р. 28.08.2002р. позивач
звернувся до управління Пенсійного
фонду України у м.Луцьку Волинської
області із заявою про призначення
пенсії наукового працівника, згідно зі
ст.24 Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність". Рішенням
комісії з розгляду питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій від 20.01.2003р. ОСОБА_1
відмовлено у виплаті зазначеної пенсії
у зв'язку з відсутністю необхідного
стажу для її призначення з тих підстав,
що перевіркою виявлено
невідповідність записів в трудових
книжках, до стажу наукової роботи
зараховано 15 років 06 місяців 28 днів.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 24.12.2008р.,
яку залишено без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.08.2009р., у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 27.09.2012р. постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 24.12.2008р. та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.08.2009р. в
частині відмови зарахувати до
наукового стажу період роботи позивача
з 04.03.1997р. по 24.12.2002р. на посаді доцента
Луцької філії факультету довузівської
підготовки Державного університету
"Львівська політехніка" скасовано,
ухвалено в цій частині нове судове
рішення; позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково, визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області щодо відмови у
призначенні пенсії наукового
працівника; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області зарахувати до
наукового стажу період роботи ОСОБА_1 з
04.03.1997р. по 24.12.2002р. на посаді доцента
Луцької філії факультету довузівської
підготовки Державного університету
"Львівська політехніка" та призначити
йому пенсію наукового працівника
відповідно до ст.24 Закону України "Про
наукову та науково-технічну
діяльність" з 28.08.2002р.; постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 24.12.2008р. та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.08.2009р. в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог щодо відшкодування матеріальної
та моральної шкоди скасувати і
направити справу на новий розгляд в цій
частині; в решті постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 24.12.2008р. та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.08.2009р.
залишено без змін.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції керувався п.4 ч.1 ст.157
КАС України, вимогами якого
передбачено, що суд закриває
провадження у справі, якщо є такі, що
набрали законної сили, постанова чи
ухвала суду з того самого спору і між
тими самими сторонами. При цьому, суд
першої інстанції вказав на те, що на
підставі постанови Вищого
адміністративного суду України від
27.09.2012р. УПФ в м.Луцьку провело
зарахування до наукового стажу період
роботи ОСОБА_1 з 04.03.1997р. по 24.12.2002р. на
посаді доцента Луцької філії
факультету довузівської підготовки
Державного університету "Львівська
політехніка" та призначило йому пенсію
наукового працівника відповідно до
ст.24 Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" з серпня
2002р.

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується з висновками суду першої
інстанції про необхідність закриття
провадження у справі №161/12396/13-а щодо
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у м.Луцьку визнати раніше
призначену наукову пенсію від 17.08.2001р.
дійсною, поновити виплату наукової
пенсії з 17.08.2001р. та повернення позивачу
недоотриманої наукової пенсії за
період з 17.08.2001р. по 01.01.2013р. та незаконно
вирахованої пенсії за рішенням комісії
від 20.01.2003р.; перерахунку пенсії з
17.08.2003р. за вимогою ст.69 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" з
середньомісячного заробітку
вираженого у гривні, за 24 календарних
місяців періоду праці з 2000р. по 2002р. з
подальшим її перерахунком через кожні 2
роки трудової діяльності позивача до
01.01.2013р. за вимогою п.3 ст.42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне забезпечення", з
огляду на наступне:

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції, посилаючись на
довідку №5733 від 12.08.2013р. (а.с.31-34),
прийшов до висновку про те, що розмір
фактично виплаченої та нарахованої
пенсії, згідно з виконавчим листом
№2а/0308/1399/2012 від 19.10.2012р. проведено в
грудні 2012р., що підтверджується
основними відомостями, тобто вимоги
позивача щодо перерахунку наукової
пенсії, яка була відмінена 28.11.2001р.,
виконано у відповідності з постановою
Вищого адміністративного суду України
від 27.09.2012р.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, питання щодо перерахунку
пенсії ОСОБА_1 з 17.08.2003р. за вимогою ст.69
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з середньомісячного
заробітку, вираженого у гривні, за 24
календарних місяців періоду праці з
2000р. по 2002р. з подальшим її перерахунком
через кожні 2 роки трудової діяльності
позивача до 01.01.2013р. за вимогою п.3 ст.42
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення" не було предметом
розгляду у жодній інстанції (а.с.61-67,
73-74).

Крім того, ОСОБА_1 у своєму
адміністративному позові просить
визнати раніше призначену наукову
пенсію від 17.08.2001р. дійсною, поновити
виплату наукової пенсії з 17.08.2001р. та
повернути йому недоотриману наукову
пенсію за період з 17.08.2001р. по 01.01.2013р. та
незаконно вираховану пенсію за
рішенням комісії від 20.01.2003р., що також
не було предметом розгляду у жодній
інстанції.

Відповідно до положень ст.55
Конституції України, держава кожному
гарантує право на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної власності, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб.

Відповідно до вимог ч.4 ст.6 КАС України,
ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена цим Кодексом.

Колегія суддів апеляційного суду
зазначає, що суд першої інстанції,
закривши провадження у справі,
позбавив позивача можливості
захистити свої права та інтереси,
відповідно порушив його права на
захист прав, свобод та інтересів і
розгляд справи в адміністративному
суді, гарантовані ст.6 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання.

Згідно із вимогами п.4 ст.204 КАС України,
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції, є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
199, 204, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Луцьк, на
ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 11.11.2013р. про
закриття провадження у справі
№161/12396/13-а за позовом ОСОБА_1, м.Луцьк, до
управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області, м.Луцьк,
про поновлення виплати наукової пенсії
та проведення її перерахунку, -
задоволити.

2. Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 11.11.2013р. про
закриття провадження у справі
№161/12396/13-а за позовом ОСОБА_1, м.Луцьк, до
управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області, м.Луцьк,
про поновлення виплати наукової пенсії
та проведення її перерахунку, -
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя

Л.П. Іщук

Суддя
І.М.
Обрізко