Справа № 826/10395/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Бужак Н.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТ Каргілл» про
коригування та стягнення грошового
зобов»язання, -

ВСТАНОВИВ:

Міжрегіональне головне управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків (далі - Позивач) звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТ
Каргілл» (далі - Відповідач) про
коригування грошового зобов»язання з
податку на прибуток в результаті
застосування звичайних цін, стягнення
донарахованого грошового зобов»язання
в розмірі 2 286 478,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 жовтня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з»явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду повідомлені належним чином
відповідно до вимог ст.35 КАС України.

Відповідно п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
Окружною державною податковою службою
- Центральним офісом з обслуговування
великих платників податків ДПС
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку Відповідача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2011 року по
30.09.2012 року, за результатами якої
складено акт від 20.03.2013 року.

В ході перевірки контролюючим
органом виявлено порушення Позивачем
пп.4.1.3 п.4.1 ст.4, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», в результаті чого доходи
Позивача за І квартал 2011 року занижені
на 9 145 908,00 грн, що призвело до
заниження податку на прибуток на суму 2
286 477,00 грн.

01.04.2013 року Позивачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
01.04.2013 року №, яким визначено
податкове зобов'язання з податку на
прибуток підприємств в розмірі 2 286
478,00 грн.

Відповідно листа Позивача від 06.06.2013
року №536/10/40-523 на підставі п.39.15 ст.39
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення № від 01.04.2013
року вважається відкликаним.

Згідно п.1.20.1 ст.1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
якщо цим пунктом не встановлено інше,
звичайною вважається ціна товарів
(робіт, послуг), визначена сторонами
договору. Якщо не доведене зворотне,
вважається, що така звичайна ціна
відповідає рівню справедливих
ринкових цін.

Справедлива ринкова ціна - це ціна, за
якою товари (роботи, послуги)
передаються іншому власнику за умови,
що продавець бажає передати такі
товари (роботи, послуги), а покупець
бажає їх отримати за відсутності
будь-якого примусу, обидві сторони є
взаємно незалежними юридично та
фактично, володіють достатньою
інформацією про такі товари (роботи,
послуги), а також ціни, які склалися на
ринку ідентичних (а за їх відсутності -
однорідних) товарів (робіт, послуг).

Ринок товарів (робіт, послуг) -
сфера обігу товарів (робіт, послуг), яка
визначається виходячи з можливості
покупця (продавця) реально і без
значних додаткових витрат придбати
(продати) товар (роботу, послугу) на
найближчій стосовно будь-якої із
сторін договору території.

Ідентичні товари (роботи, послуги)
- товари (роботи, послуги), що мають
однакові характерні для них основні
ознаки. Під час визначення
ідентичності товарів беруться до
уваги, зокрема, їх фізичні
характеристики, які не впливають на їх
якісні характеристики і не мають
суттєвого значення для визначення
ознак товару, якість і репутація на
ринку, країна походження та виробник.
Незначні відмінності в їх зовнішньому
вигляді можуть не враховуватися.

Однорідні товари (роботи, послуги)
- товари (роботи, послуги), які не є
ідентичними, мають подібні
характеристики і складаються зі схожих
компонентів, що дозволяє їм виконувати
однакові функції та (або) бути
взаємозамінними. Під час визначення
однорідності товарів (робіт, послуг)
беруться до уваги, зокрема, їх якість,
наявність товарного знака, репутація
на ринку, країна походження та
виробник.

Підпунктом 1.20.2 пункту 1.20 статті 1
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» встановлено, що
для визначення звичайної ціни товару
(робіт, послуг) використовується
інформація про укладені на момент
продажу такого товару (роботи, послуги)
договори з ідентичними (однорідними)
товарами (роботами, послугами) у
співставних умовах. Зокрема,
враховуються такі умови договорів, як
кількість (обсяг) товарів (наприклад,
обсяг товарної партії), строки
виконання зобов'язань, умови платежів,
звичайних для такої операції, а також
інші об'єктивні умови, що можуть
вплинути на ціну. При цьому умови
договорів на ринку ідентичних (у разі
їх відсутності - однорідних) товарів
(робіт, послуг) визнаються
співставними, якщо відмінність між
такими умовами суттєво не впливає на
ціну, або може бути економічно
обґрунтована. При цьому враховуються
звичайні при укладанні угод між
непов'язаними особами надбавки чи
знижки до ціни. Зокрема, але не
виключно, враховуються знижки,
пов'язані з сезонними та іншими
коливаннями споживчого попиту на
товари (роботи, послуги), втратою
товарами якості або інших
властивостей; закінченням (наближенням
дати закінчення) строку зберігання
(придатності, реалізації); збутом
неліквідних або низьколіквідних
товарів; маркетинговою політикою, у
тому числі при просуванні товарів
(робіт, послуг) на ринки; наданням
дослідних моделей і зразків товарів з
метою ознайомлення з ними споживачів.

Якщо товари (роботи, послуги), ідентичні
(за їх відсутності - однорідні) товарам
(роботам, послугам), стосовно яких
визначається звичайна ціна, прилюдно
пропонуються до продажу, або мають
ціни, встановлені на організованому
ринку цінних паперів, або мають біржову
ціну (біржове котирування), визначення
звичайної ціни у встановленому в
абзаці першому цього підпункту порядку
здійснюється із врахуванням таких
факторів.

Так, під час перевірки
контролюючим органом встановлено, що
на адресу Каргілл Інтернешнл СА
(Женева) та ВАТ ГПК «Єфремовський»
(Росія) Відповідачем у І кварталі 2011
року здійснювались поставки олії
нерафінованої на підставі зазначених в
додатку №1 до акту перевірки низки
експортних контрактів.

Позивачем надано відповідь
Аграрної біржі від 30.09.2013 року щодо цін
за контрактами, укладеними з лютого 2011
року.

Проте, контракти, укладені
Відповідачем за перевіряємий період,
укладалися до лютого 2011 року, а тому
вказана відповідь не може братися до
уваги при встановленні звичайної ціни
в розрізі розглядуваних контрактів.

Довідка Аграрної біржі від 27.02.2013 року
№128 щодо середньозважених цін на ринку,
яку Позивач долучив до позову,
стосується іншого товару, а саме:
кукурудзи, соняшнику, рапсу; в той час
як Відповідач здійснював експорт олії
соняшникової.

Крім того, судом першої інстанції
вірно встановлено, що контролюючим
органом для співставлення взято ціни
станом на дати оформлення
вантажно-митних декларацій,
досліджуваних під час перевірки,
замість ціни станом на час укладення
контракту.

Під час перевірки податковим
органом не враховувалися умови
поставки товару, порядок визначення
ціни товару за контрактами, момент
фактичної передачі товарів.

Також при визначенні рівня звичайної
ціни мають братися дані про рівень цін,
що склалися на ринку. Натомість,
Позивачем для визначення рівня
звичайної ціни взято ціну одиничного
контракту в розрізі день-в-день.

Відповідачем підтверджено
відповідність договірних цін на
продукцію рівню звичайних цін, що
вбачається з експертних висновків ДП
«Держзовнішінформ», сформованих по
кожному факту поставки товарів ще до
укладення відповідних договорів. При
цьому, Відповідачем використовувались
ціни в діапазоні вище середнього.

Згідно листа ДПС України від 24.07.2012 pоку
№20001/7/15-1217 визнання податковими
органами висновків ДП
«Держзовнішінформ» як відповідної
фахової оцінки передбачено
Методологічними рекомендаціями.

Відповідно даних довідок Української
біржі «Капітал» визначені Позивачем
ціни не є вищими за ті, що існували
станом до лютого 2011 року.

З огляду на вищевказане, колегія суддів
погоджується із позицією суду першої
інстанції про недоведеність Позивачем,
що Відповідачем застосовано ціни нижчі
за ринкові, а також не доведено
наявність правових підстав для
стягнення з платника податку спірних
сум податкового зобов'язання з податку
на прибуток.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників податків залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Бужак Н.П.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Бужак Н.П.

Троян Н.М.