Справа № 2а-1522-6282/11
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

22 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-1522-6282/11

Категорія: 5.5 Головуючий в 1 інстанції:
Суворова О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Вербицької Н.В. та
Кравченко К.В.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: представника третіх осіб
ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представника
третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу третіх осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
постанову Приморського районного суду
м.Одеси від 15 серпня 2013 року за
адміністративним позовом ОСОБА_10 до
Комунального підприємства "Міське
агентство з приватизації житла" та
Департаменту міського господарства
Одеської міської ради, за участю третіх
осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 про скасування розпорядження
та свідоцтв,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2007 року ОСОБА_10 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Комунального підприємства "Міське
агентство з приватизації житла" (далі
КП) та Департаменту міського
господарства Одеської міської ради
(далі Департамент), за участю третіх
осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та
ОСОБА_13. та з урахуванням уточнень
позовних вимог просила скасувати
розпорядження КП від 24 червня 1994 року
за № 34648 в частині передачі коридору
площею 9 кв.м., зазначеного в технічному
паспорті під № 21, що є приміщенням
загального користування співвласників
квартири АДРЕСА_1 та скасувати
свідоцтва про право власності на житло
від 24 червня 1994 р. №№ 13-1353, 13-1355, 13-1356,
13-1352, які були видані громадянам ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_2, ОСОБА_11,
ОСОБА_13 та ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_9 та
ОСОБА_1 в частині передачі коридору
площею 9 кв.м., зазначеного в технічному
паспорті під № 21, що є приміщенням
загального користування співвласників
квартири АДРЕСА_1. Крім того, позивач
просила зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_15 не
чинити перешкоди їй та членам її родини
в користуванні та експлуатації частини
коридору площею 9 кв.м., що є приміщенням
загального користування співвласників
квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що до складу
приватизованих житлових приміщень
наймачів увійшла частина коридору
площею 9 кв.м., загальна площа якого
становить 27,7 кв.м., що є приміщенням
загального користування всіх
співвласників квартири АДРЕСА_1, що є
порушенням діючого на час приватизації
законодавства, зокрема, Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду", а тому розпорядження КП від 24
червня 1994 року за № 34648 в частині
передачі коридору площею 9 кв.м. в
приватизацію та відповідні свідоцтва
про право власності підлягають
скасуванню.

Ухвалою Приморського районного суду
м.Одеси від 15 серпня 2013 року було
задоволено частково клопотання
представника третіх осіб про закриття
провадження по справі. Суд закрив
провадження по справі в частині вимог
позивача до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зобов'язання
не чинити перешкоди позивачу та членам
її родини в користуванні та
експлуатації частини коридору площею 9
кв.м. , зазначеній в технічному паспорті
під № 21, що є приміщенням загального
користування співвласників квартири
за адресою:АДРЕСА_1.

Постановою Приморського районного
суду м.Одеси від 15 серпня 2013 року було
поновлено строк на звернення позивачки
до суду з вказаними вимогами, а
адміністративний позов було
задоволено. Суд скасував розпорядження
КП від 24 червня 1994 року за № 34648 в
частині передачі коридору площею 9
кв.м., зазначеного в технічному
паспорті під № 21, що є приміщенням
загального користування співвласників
квартири АДРЕСА_1. Крім того, суд
скасував свідоцтва про право власності
на житло від 24 червня 1994 року № 13-1353, №
13-1355, № 13-1356, № 13-1352, видані громадянам
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_2,
ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_13, ОСОБА_16,
ОСОБА_9 та ОСОБА_1 Управлінням
житлово-комунального господарства
виконкому Одеської міської ради, в
частині встановлення права власності
зазначених громадян на коридор площею
9,0 кв.м., що є приміщенням загального
користування співвласників квартири
АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з постановою суду,
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
24 червня 1994 року згідно Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" була здійснена приватизація
квартири АДРЕСА_1. Підготовка
документів та приватизація зазначеної
квартири здійснювалась КП.

Передача всіх приватизованих частин
наведеної комунальної квартири
відбулася на підставі розпорядження
органу приватизації за № 34648 від 24
червня 1994 року та посвідчена
відповідними свідоцтвами про право
власності, виданими Управлінням
житлово-комунального господарства
Одеської міської ради.

Відповідно до свідоцтва про право
власності від 24 червня 1994 року за №
13-1353, громадянами ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_14 були
приватизовані 32/100 частини комунальної
квартири АДРЕСА_1, а громадянином
ОСОБА_1 - 20/100 частини цієї комунальної
квартири відповідно до свідоцтва про
право власності від 24 червня 1994 року №
13-1352, громадянином ОСОБА_9 -
приватизовано 11/100 частини
вищевказаної комунальної квартири.

До складу приватизованих житлових
приміщень наймачів ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_1 та ОСОБА_9
увійшла частина коридору площею 9 кв.м.,
загальна площа якого становить 27,7 кв.м.,
позначеного в технічному паспорті
квартири під №21.

Приватизація третіми особами частини
коридору площею 9 кв.м., який на думку
позивачки є приміщенням загального
користування всіх співвласників
квартири АДРЕСА_1, і стало підставою для
звернення ОСОБА_10 з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
передача у власність приміщення
загального користування окремим
громадянам без отримання дозволу на це
всіх співвласників майна не відповідає
нормам Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" та "Положення про порядок
передачі квартир (будинків), житлових
приміщень у гуртожитках у власність
громадян" від 16 грудня 2009 року за № 396.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками суду та вважає їх
помилковими з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у
листопаді 2002 року ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19 та ОСОБА_20 звернулися до суду з
позовними вимогами, зокрема, про
виправлення помилок, що були допущені в
приватизаційних документах
комунальної квартири АДРЕСА_1 , та
просили визнати за позивачами право
часткової власності на коридор,
позначений в поверховому плані
квартири в технічному паспорті під №21,
площею 9 кв.м., внести зміни в технічний
паспорт, взамін "фонарь" вказавши
-"запасний пожежний вихід". Крім того, в
разі незгоди відповідачів з
вищенаведеними вимогами позивачі
просили визнати приватизацію вказаної
комунальної квартири повністю
недійсною.

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 30 грудня 2005 року, яке
ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 16 травня 2007 року було
залишено без змін, у задоволенні позову
було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог Приморський районний суд м.Одеси
виходив з того, що приватизація
комунальної квартири АДРЕСА_1
відбулася з додержанням вимог і в
порядку, передбаченому ст.2, 8 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" та згідно вимог
"Положення про порядок передачі
квартир у власність громадян".

Крім того, стосовно самої приватизації
судом зазначено, що при передачі часток
вказаної квартири у власність сторін
уповноваженим органом приватизації не
були порушені права та законні
інтереси позивачів, а обсяг площі
квартири, що увійшла до частки
позивачів, відповідав усталеному
порядку користування приміщеннями
квартири, тобто сторонами було
приватизовано площі, які вони фактично
займали та користувалися на час
звернення до агентства з приватизації.

Отже, з наведеного вбачається, що
вказаним судовим рішенням надано
правову оцінку обставинам
приватизації та встановлено факт
правомірності приватизації
комунальної квартири АДРЕСА_1, в тому
числі і спірного коридору.

На виконання ухвали Вищого
адміністративного суду України від 19
липня 2011 року по даній
адміністративній справі судом першої
інстанції були отримані відповіді щодо
укладання договорів найму з ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_9, та висновок
будівельно-технічної експертизи від 30
листопада 2012 року, з урахуванням яких
суд прийшов до висновку про те, що
вказані договори найму не укладалися,
між мешканцями спірної квартири не
існувало домовленостей щодо порядку
користування приміщеннями квартири,
позивачі не надавали своєї згоди на
приватизацію третіми особами спірного
коридору під №21, у зв'язку з чим і
приватизація квартири в частині
передачі вказаного коридору площею 9
кв.м. у власність третіх осіб є
незаконною.

Разом з тим, вказані висновки суду
першої інстанції суперечать фактичним
обставинам, встановленим судом при
розгляді іншої справи за позовом
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, , ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя
особа - КП.

Так, з вищенаведеного рішення
Приморського районного суду м.Одеси
від 30 грудня 2005 року вбачається, що при
розгляді цієї справи судом було
встановлено, що на момент приватизації
спірної квартири сторони по справі
мали право на проживання та проживали в
спірній квартирі, на момент
приватизації спірний коридор №21
площею 9 кв.м. був фактично
відокремлений від коридору №30 площею
18.7 кв.м. і фактично не був в
користуванні позивачів ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19 та ОСОБА_20. Крім того, на
момент приватизації спірної квартири
між її мешканцями склався порядок
користування, що підтверджується
технічним паспортом квартири на момент
приватизації та відповідними
письмовими заявами сторін до органу
приватизації, а існуючий другий
("чорний") вихід зі спірної квартири не
можливо вважати облаштованим
відповідно до державних будівельних
норм "пожежним виходом", оскільки
будинок, в якому розташована спірна
квартира, було збудовано значно раніше
введення в дію цих норм України, у
зв'язку з чим суд прийшов до висновку
про законність приватизації спірної
квартири в повному обсязі.

Вказане рішення Приморського
районного суду м.Одеси від 30 грудня 2005
року набуло законної сили на підставі
ухвали Апеляційного суду Одеської
області від 16 травня 2007 року, однак,
встановлені цим рішенням обставини,
які мають безпосереднє значення для
розгляду справи, судом першої
інстанції до уваги взяті не були.

Згідно п.1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тому, приймаючи до уваги рішення
Приморського районного суду м.Одеси
від 30 грудня 2005 року, яке набрало
законної сили, в порядку касаційного
перегляду не оскаржено та набуло
преюдиціального значення, тобто
встановлення судом правомірності
приватизації є таким, що не потребує
нового доказування, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_10 є необґрунтованими, а,
відповідно, викладені у рішенні суду
першої інстанції висновки про
задоволення цих вимог та скасування
розпорядження та свідоцтв не
відповідають обставинам справи.

Враховуючи наведені положення діючого
законодавства, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції при ухвалені
постанови припустився порушень норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим судове рішення
підлягає скасуванню з постановленням
по справі нової постанови про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 -
задовольнити.

Постанову Приморського районного суду
м.Одеси від 15 серпня 2013 року скасувати
та прийняти по справі нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_10 до Комунального підприємства
"Міське агентство з приватизації житла"
та Департаменту міського господарства
Одеської міської ради, за участю третіх
осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 про скасування розпорядження
та свідоцтв - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:А.Г. Федусик Суддя: Суддя:
Н.В. Вербицька К.В. Кравченко