Справа № 572/5203/13-а
Суддя: Ведяніна Т.О. Т. О.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 572/5203/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року

Сарненський районний суд Рівненської
області в складі

головуючого судді -
ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі -
ОСТАПЧУКУ С.А.

за участю прокурора-
ТИШКОВЕЦЬ І.М. ,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Сарни справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ
м.Рівне ДАВИДЮКА ОЛЕКСАНДРА
МИКОЛАЙОВИЧА, УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ
КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ В
САРНЕНСЬКОМУ РАЙОНІ РІВНЕНСЬКОЇ
ОБЛАСТІ про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення, відшкодування
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до
суду із адміністративним позовом, в
якому просить скасувати постанову
інспектора ДПС ДАІ м.Рівне Давидюка О.М.
серії АА 2 № 987180 від 16 жовтня 2013 року про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у
виді штрафу у сумі 425 гривень, стягнути
з держави в особі Управління Державної
казначейської служби України в
Сарненському районі Рівненської
області 3 000 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 подані вимоги змінив,
просить скасувати оскаржувану
постанову стягнути з відповідача -
Управління Державної казначейської
служби України в Сарненському районі
Рівненської області понесені судові
витрати. В цій частині позивач та
представник позивача позовну заяву
підтримали.

Відповідач - Давидюк
О.М. у судове засідання не з`явився,
письмових заперечень щодо заявленого
позову не надав, повідомлений про час
розгляду справи відповідно до закону.

Представник
відповідача - Управління ДКСУ в
Сарненському районі Рівненської
області, проти заявлених позивачем
вимог заперечила, пояснила, що позов
ОСОБА_1 в частині скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення не може бути задоволений
через пропуск останнім строку
звернення із позовом до
адміністративного суду. В частині
відшкодування понесених судових
витрат, на думку представника
відповідача, позов є безпідставним, так
як у державному бюджеті не передбачено
видатків на відшкодування судових
витрат, пов'язаних із наданням правової
допомоги, крім цього, акт виконаних
робіт не може бути прийнятий до уваги
судом через відсутність обрахувань
погодинної роботи представника.

Дослідивши надані
докази, врахувавши думку учасників
судового розгляду, суд дійшов висновку
щодо необхідності часткового
задоволення заявлених вимог.

Із копії постанови в
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 232281 від 16
жовтня 2013 року, винесеної Давидюком О.М.
відносно ОСОБА_1 встановлено, що
останнього притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у
вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Згідно із ст.280 КУпАП -
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності і
т.і.

Як вбачається із
протоколу про адміністративне
правопорушення від 5 жовтня 2013 року,
копія якого долучена до матеріалів
справи, складеного відповідачем
відносно позивача - останній 16 жовтня
2013 року о 17 годині 04 хвилин на
перехресті вул.Київської та
вул.Д.Галицького м.Рівне, керуючи
транспортним засобом - автомобілем
марки «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1,
порушив вимогу сигналу світлофора, а
саме : проїхав перехрестя на заборонене
червоне світло. Вказаний протокол про
адміністративне правопорушення
містить пояснення ОСОБА_1, в яких
останній заперечує вину у вчиненні
вказаного вище правопорушення.

В ході розгляду
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Давидюка О.М. про визнання протиправним
рішення про притягнення до
адміністративної відповідальності, за
результатами якого Сарненським
районним судом Рівненської області
ухвалено постанову від 22 листопада 2013
року - з'ясовано, що протокол про
адміністративне правопорушення, на
підставі якого винесено оскаржувану
постанову, складено відповідачем
стосовно позивача без достатніх
правових підстав.

Відповідно до ч.2 ст.71
КАС України - в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Давидюком О.М. проти
адміністративного позову ОСОБА_1
заперечень та доказів на підтвердження
цих заперечень, не надано, а тому, з
огляду на наведене вище, суд вважає за
необхідне задоволити позов в частині
скасування постанови 16 жовтня 2013 року
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд вважає, що строк
звернення до суду із адміністративним
позовом ОСОБА_1 не пропущено, оскільки
постанову від 16 жовтня 2013 року
останньому вручено по її винесенню не
було, про що свідчить відсутність його
підпису у цій постанові. Про зміст цієї
постанови позивачу стало відомо після
відкриття виконавчого провадження, що
доводиться копією постанови про
відкриття виконавчого провадження від
14 листопада 2013 року та відміткою про
отримання копії постанови від 16 жовтня
2013 року, проставленою позивачем, а саме
- 26 листопада 2013 року (доказів на
спростування цих обставин
відповідачем надано не було).

Крім цього,
відповідачем ставиться вимога про
відшкодування йому понесених судових
витрат.

Відповідно до ч.1 ст.94
КАС України - якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати (до яких згідно із ст.87 КАС
України віднесені судовий збір та
витрати на правову допомогу) з
Державного бюджету України.

Оскільки судом визнано
підставним позов ОСОБА_1 в частині
скасування постанови про накладення на
нього адміністративного стягнення, суд
вважає за необхідне відшкодувати йому
понесені судові витрати, що
документально підтверджені.

Так, підлягає
відшкодуванню сплачений позивачем
судовий збір у сумі 68 грн. 82 коп., оплата
якого доводиться квитанцією № 7110057 від
3 грудня 2013 року.

Оскільки позивач
фактично відмовився від позову в
частині стягнення з відповідача на
його користь моральної шкоди, не
підлягає на підставі ст.95 КАС України
відшкодуванню сума сплаченого за цією
вимогою судового збору у розмірі 172 грн.
05 коп.

Крім цього, на думку
суду, підлягають частковому
відшкодуванню позивачу, з урахуванням
вимог ст.1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» витрати,
понесені на правову допомогу.

Із наданого акту
виконаних робіт від 23 грудня 2013 року
встановлено, що ОСОБА_1 оплачено
представнику 2 500 грн. за надання
правової допомоги, яка складається із
підготовки позовної заяви,
представництва в суді, вивчення
наданих документів.

З огляду на те, що
позивачем доказів на доведення
виконання вказаних у акті робіт, окрім
участі представника у судовому
засіданні, надано не було, необхідне
задоволити цю вимогу лише стосовно
відшкодування цих витрат в частині
участі представника в суді, яка
обраховується як 40% встановленої
законом мінімальної заробітної плати
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому засіданні
(враховуючи розмір мінімальної
заробітної плати 1280 грн. вказана сума
становить 487 грн. 20 коп.).

На підставі наведеного,
ст.ст. 278, 280 КУпАП, керуючись ст.159-161 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати протиправною
та скасувати постанову інспектора ДПС
ДАІ м.Рівне ДАВИДЮКА ОЛЕКСАНДРА
МИКОЛАЙОВИЧА серії АА 2 № 987180 від 16
жовтня 2013 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення
стягнення у виді штрафу у сумі 425
гривень, поновивши строк звернення із
позовом до адміністративного суду,
який пропущено з поважних причин.

Відшкодувати ОСОБА_1 за
рахунок Державного бюджету України
понесені судові витрати у сумі - 68 грн. 82
коп. сплаченого судового збору та 487
грн. 20 коп. витрат на правову допомогу.

В решті заявленого
позову - відмовити, за його
безпідставністю.

Постанова в частині
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення є
остаточною та оскарженню не підлягає, в
частині щодо судових витрати може бути
оскаржено особами, які беруть участь у
справі, якщо це стосується їхніх
інтересів, протягом десяти днів з
моменту її проголошення.

Суддя підпис

копія вірно

Суддя Сарненського

районного суду
Т.О. ВЕДЯНІНА