Справа № 826/15916/13-а
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Каменєва 8, корпус 1
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі в
частині позовних вимог

22 січня 2014 року м. Київ№ 826/15916/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання Хилі
І.В. за участю представників: позивача -
Червинського В.В., Хахаляєва Д.О.,
Бєлкіна В.П., відповідача - Тюшкевич С.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справуза
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«ТАС-Фарма»доДержавної податкової
інспекції у Дарницькому районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 20 червня 2013 року
№ , № , від 03 жовтня 2013 року №
, акту перевірки від 27 травня 2013
року № 2396/22-30/162802514, зобов'язання
вчинити певні дії, -

На підставі ч. 7 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 22 січня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2013 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТАС-Фарма» (далі -
ТОВ «ТАС-Фарма») з адміністративним
позовом (з урахуванням уточнених
позовних вимог) до Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління Мін
доходів у місті Києві (далі - ДПІ у
Дарницькому районі ГУ Міндоходів м.
Києва, відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва ДПС від
20.06.13 р. № про зменшення суми
від'ємного значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток у
сумі 4 176 470, 00 грн.

- визнання протиправним та скасування
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва ДПС від
20.06.13 р. № про донарахування
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 818 501,5 грн. та
штрафних (фінансових санкцій) в сумі 374
966, 00 грн.;

- визнання протиправним та скасування
Наказу ДПІ у Дарницькому у районі м.
Києва ДПС від 16.05.2013 р. № 476-П «Щодо
проведення позапланової невиїзної
документальної перевірки»;

- визнання протиправним та скасування
акту перевірки ДПІ у Дарницькому
районі м. Києва ДПС від 27.05.2013 р. №
2396/22-30/16280214 або зобов'язання
Відповідача скласти Довідку про
результати зустрічної звірки ТОВ
«ТАС-Фарма» щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платником податків ТОВ «САНОІЛ
ТОРГ», код за ЄДРГІОУ 37269136, їх
реальності та повного відображення в
обліку за період з 01.09.2012 р. по 31.12.2012 р.
та за період з 01.02.2013 р. по 28.02.2013 р.
(відповідно до вимог п. 73.5 ст. 73
Податкового кодексу України);

- визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Мін доходів у місті Києві
від 03.10.13 р. № про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість, а саме штрафної
фінансової санкції в сумі 34 284, 50 грн.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що
позивач просить суд, зокрема, скасувати
акт від 27.05.2013 року № 2396/22-30/16280214 «Про
результати документальної невиїзної
позапланової перевірки ТОВ «ТАС-Фарма»
(код за ) з підтвердження
відомостей по взаємовідносинам з
платником податків ТОВ «САНОІЛ ТОРГ»
(код за ) за період з 01.09.2012
року по 31.12.2012 року та за період з 01.02.2013
року по 28.02.2013 року» (далі - Акт
перевірки).

Втім, така вимога не підлягає розгляду
в порядку адміністративного
судочинства, з огляду на наступне.

Справа в адміністративному суді може
бути порушена за наявності між
сторонами публічно-правового спору,
оскільки в розумінні ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції, це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 цього Кодексу
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Таким чином, вирішуючи питання про те,
чи поширюється компетенція
адміністративного суду на даний спір,
суд має врахувати правовий характер
рішення, що оскаржується позивачем.

Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Залежно від компетенції органу, який
прийняв такий документ, і характеру та
обсягу відносин, що є врегульованими
ним, акти поділяються на нормативні і
такі, що не мають нормативного
характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим
органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово.

Що ж до актів ненормативного характеру
(індивідуальних актів), то вони
породжують права і обов'язки тільки у
того суб'єкта (чи визначеного ними
певного кола суб'єктів), якому вони
адресовані.

При цьому оформлення результатів
документальних планових і
позапланових (виїзних/невиїзних)
перевірок суб'єктів господарської
діяльності-юридичних осіб з питань
дотримання ними норм податкового
законодавства України здійснюється
відповідно до Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010р. № 984 (далі - Порядок № 984)
(зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 січня 2011 року за №
34/18772).

Згідно п. 1 Порядку № 984 цей Порядок
розроблено відповідно до вимог
Податкового кодексу України (далі -
Кодекс) та Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» для
застосування посадовими (службовими)
особами органів державної податкової
служби при оформленні матеріалів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - юридичними
особами (резидентами і нерезидентами)
та їх відокремленими підрозділами
(далі - платники податків).

Абзацами першим і другим п. 3 Порядку №
984 передбачено, що результати
документальних перевірок оформлюються
у формі акта або довідки. У разі
встановлення під час перевірки
порушень складається акт, а у разі
відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби (п. 4 цього
Порядку).

За результатами документальної
перевірки в акті викладаються всі
суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
платника податків, які мають
відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби (п. 5 цього
Порядку).

Виходячи з наведеного в сукупності, акт
документальної позапланової виїзної
перевірки, який містить висновки
органу державної податкової служби
України щодо результатів перевірки, не
набуває статусу рішення в розумінні п. 1
ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України, не є актом
державного чи іншого органу в
розумінні цього Кодексу, оскільки
такий акт не породжує жодних правових
наслідків, що спрямовані на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин і не має обов'язкового
характеру для платника податків, який
перевірявся, оскільки не містить
обов'язкового припису для нього, а
відтак не є правовим актом
індивідуальної дії.

В спірних правовідносинах актом, що має
певні правові наслідки, породжує права
та обов'язки для позивача (актом
індивідуальної дії), в даному випадку є
рішення органу державної податкової
служби України у вигляді податкового
повідомлення-рішення, прийняте за
результатами проведеної перевірки.

Саме в цьому контексті слід розглядати
положення п. 56.1 ст. 56 Податкового
кодексу України про можливість
оскарження рішення контролюючого
органу в судовому порядку, тобто в
контексті процесуальних правил та
приписів, визначених Кодексом
адміністративного судочинства України
- закону з питань адміністративного
судочинства, відповідно до якого
здійснюється адміністративне
судочинство, провадження в
адміністративних справах (ст. 5 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Якщо справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, суд закриває провадження
у справі (п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Відповідно до частини другої статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо провадження у справі
закривається з підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої цієї статті,
суд повинен роз'яснити позивачеві, до
юрисдикції якого суду віднесено
розгляд таких справ.

Частиною другою статті 124 Конституції
України передбачено, що юрисдикція
судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Отже, суди розглядають виключно спори,
які виникають між учасниками певних
правовідносин. Виходячи з наведеного,
відсутність правовідносин виключає
можливість звернення до суду, оскільки
відсутнє право, що підлягає судовому
захисту, а отже, суд не повинен
розглядати справу в тому разі, якщо
пред'явлені позивачем вимоги не
випливають із певних правовідносин, а
отже, не підпадають під судову
юрисдикцію.

Виходячи з наведеного, відсутність
правовідносин виключає можливість
звернення до суду, оскільки відсутнє
право, що підлягає судовому захисту, а
отже, суд не повинен розглядати справу
в тому разі, якщо пред'явлені позивачем
вимоги не випливають із певних
правовідносин, а отже, не підпадають
під судову юрисдикцію.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про необхідність закриття
провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування акту
перевірки від 27.05.2013 року № 2396/22-30/16280214
«Про результати документальної
невиїзної позапланової перевірки ТОВ
«ТАС-Фарма» (код за ) з
підтвердження відомостей по
взаємовідносинам з платником податків
ТОВ «САНОІЛ ТОРГ» (код за )
за період з 01.09.2012 року по 31.12.2012 року та
за період з 01.02.2013 року по 28.02.2013 року».

Суд зазначає, що оскільки акт перевірки
відповідача від 27.05.2013 року №
2396/22-30/16280214 не породжує прав і
обов'язків у ТОВ «ТАС-Фарма», він не є
юридичною формою рішення відповідача,
питання щодо визнання його незаконним,
має провадиться за межами будь-якої
юрисдикції.

Керуючись ст. 2, ст. 17, ст. 105, ст. 157, ст. 160,
ст. 165 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТАС-Фарма» до
Державної податкової інспекції
Головного управління Мін доходів у
Дарницькому районі у місті Києві в
частині позовних вимог про визнання
протиправним та скасування акту
перевірки ДПІ у Дарницькому районі м.
Києва ДПС від 27.05.2013 р. №2396/22-30/16280214
закрити.

2. Копії ухвали про закриття
провадження у справі в частині
позовних вимог невідкладно надіслати
сторонам.

3. Роз'яснити позивачу, що повторне
звернення з тими самими позовними
вимогами не допускається.

4. У випадку оскарження ухвали позовні
матеріали будуть скеровані до
апеляційної інстанції разом з
апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена за правилами,
встановленими в ст. ст. 185 - 187 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідно.

Суддя
І.М. Погрібніченко

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 27.01.2014 р.