Справа № 821/2087/13-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

28 січня 2014 р. Справа № 821/2087/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Ковбій О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на Постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Відділу державної виконавчої служби
Білозерського районного управління
юстиції Херсонської області про
захист порушених прав, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Білозерського
районного управління юстиції
Херсонської області (далі-відповідач,
ВДВС) про захист порушених прав шляхом
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 03.04.2013
року, відкритого на підставі вимоги № 30
Ф від 12.03.2013 року та отримана позивачем
22.05.2013 року.

Постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від 13
червня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою задовольнити його
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Сторони по справі сповіщались належним
чином про час, дату та місце проведення
судового засідання, однак своїм правом
на участь в розгляді апеляційної
скарги не скористались та у судове
засідання не з'явилися, тому судовий
розгляд справи здійснено в порядку
письмового провадження згідно ч. 3 ст.
122, ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою головного державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Білозерського
районного управління юстиції
Херсонської області від 03.04.2013 р. №37583448
відкрито виконавче провадження з
виконання вимоги УПФУ Білозерського
районного управління юстиції
Херсонської області № 30 Ф від 12.03.2013
року, яка отримана позивачем 22.05.2013
року. При цьому боржнику було надано
строк для їх виконання у добровільному
порядку у десятиденний строк.

Управління Пенсійного фонду України у
м. Херсоні є органом виконавчої влади,
який здійснює повноваження, покладені
на нього п.12 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-VІ (далі -
Закон № 1058-VІ).

У відповідності до п. 12 Прикінцевих
положень Закону № 1058-VІ у період до
перетворення Пенсійного фонду України
в неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу)
та Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженим Указом
Президента України від 1 березня 2001
року № 121/2001.

Згідно зі ст.1 Положення про Пенсійний
фонд України, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
що здійснює керівництво та управління
солідарною системою
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Таким чином, управління Пенсійного
фонду України у м. Херсоні є державним
органом.

Згідно зі ст. 1 Закону № 606-XIV, виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону № 606-XIV,
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Стаття 25 Закону № 606-XIV встановлює, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Статтею 17 Закону № 606-XIV, передбачено
перелік виконавчих документів за
рішеннями, що підлягають примусовому
виконанню державною виконавчою
службою: виконавчі листи, що видаються
судами, і накази господарських судів, у
тому числі на підставі рішень
третейського суду та рішень
Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних,
кримінальних справах та справах про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; судові
накази; виконавчі написи нотаріусів;
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Так, згідно п. 8 ч. 2 вказаної статті,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Частиною 4 статті 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №
2464-VI.ю в редакції що діяла на час
виникнення спірних праововідносин
(далі - Закон № 2464-VI) передбачено, що
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону № 2464-VI,
вимога територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки
або рішення суду щодо стягнення суми
недоїмки виконується державною
виконавчою службою в порядку,
встановленому законом.

Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України № 2464-VI
недоїмка - сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена територіальними
органами Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених Законом.

Таким чином, прийнята УПФУ на підставі
Закону України № 2464-VІ вимога про
сплату єдиного соціального внеску за
своїм правовим характером та з
урахуванням положень Закону України №
606-ХIV є виконавчим документом, який
підлягає виконанню органами
державної виконавчої служби.

Дослідивши вимогу Управління
Пенсійного фонду України
Білозерського районного управління
юстиції Херсонської області про сплату
боргу № 30 Ф, суд встановив, що даний
виконавчий документ видано на підставі
Закону України "Про виконавче
провадження", а тому правомірно був
прийнятий до виконання головним
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції м. Херсона.

Крім того, вимога УПФУ Білозерського
районного управління юстиції
Херсонської області є виконавчим
документом, який відповідає всім
установленим законодавством вимогам,
які пред'являються до виконавчого
документа, і в результаті відповідач
був зобов'язаний прийняти цю вимогу та
відкрити за нею виконавче провадження,
а тому суд не вбачає ознак
протиправності у діях відповідача щодо
відкриття виконавчого провадження з
виконання вимоги № 30 Ф.

Щодо вимоги позивача про закриття
виконавчого провадження, суд зазначає,
що у разі задоволення цієї вимоги, суд
фактично візьме на себе повноваження,
що надані лише органам виконавчої
служби.

Позивачем не наведено обставин, які б
могли свідчити про протиправність
рішення відповідача щодо відкриття
виконавчого провадження і не надано
відповідних доказів.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції цілком правомірно дійшов до
висновку про законність дій
відповідача, отже позов є
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року по справі № 821/2087/13-а, - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль