Справа № 2а/2508/5337/12
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2508/5337/12
Головуючий у 1-й інстанції: Соловей В.В.
Суддя-доповідач: Губська
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації на
постанову Козелецького районного суду
Чернігівської області від 08 серпня 2012
р. у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання виплатити недоотриману
разову грошову допомогу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач "03" серпня 2011 р. звернулася до
суду з позовом про зобов'язання
нарахувати та виплатити одноразову
грошову допомогу до 5 травня в розмірі
передбаченому Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" за 2011 рік.

Постановою Козелецького районного
суду Чернігівської області від 08
серпня 2012 р. позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації та зобов'язано здійснити
позивачу перерахунок та виплату
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня за 2011 рік в розмірі 3 мінімальних
пенсій за віком.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Оскільки апеляційна скарга подана на
рішення суду першої інстанції,
прийняте в порядку скороченого
провадження, то колегія суддів
приходить до висновку про розгляд
справу у порядку письмово провадження
у відповідності до п. 3) ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
вимога позивача провести перерахунок
разової грошової виплати до 5 травня
підлягає задоволенню, оскільки
відповідачем порушено його право на
отримання належної виплати у розмірі,
передбаченому Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту". Також судом
встановлено, що позивачу разова
виплата до 5 травня має розраховуватися
відповідно до мінімальної пенсії за
віком.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом, позивач є
учасником війни та має право на
отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" розмір щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
учасникам війни складає 3 мінімальні
пенсії за віком.

Проте, зазначена виплата у 2011 році
здійснена відповідачем у розмірі,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України від 04.04.2011 року № 341
"Про розміри разової грошової допомоги,
що виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань".

Аналізуючи правомірність висновків
суду першої інстанції, колегія суддів
зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 КАС України, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру разової грошової допомоги до 5
травня Позивачеві застосуванню
підлягає Закон України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", а не постанова
Кабінету Міністрів України, якою
істотно звужується обсяг встановлених
законом прав.

Зі змісту Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" випливає, що під
час визначення розміру разової
грошової виплати до 5 травня, за основу
її нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Колегією не приймаються до уваги
положення частини третьої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
законом, оскільки наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання разової грошової
допомоги до 5 травня виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

За наведених обставин, орган державної
влади, до компетенції якого віднесено
здійснення виплат громадянам в
порядку, передбаченому Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", зобов'язаний
проводити зазначені виплати у спосіб
та в розмірах, що встановлені
законодавством, чинним на момент їх
здійснення.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що право позивача на отримання
належних йому виплат, розрахованих
відповідно до мінімальної пенсії за
віком, було порушено, а відтак, висновок
суду першої інстанції про задоволення
позовних вимог видається законним та
обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
і апеляційним судом відхиляються.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 08 серпня 2012
р. у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання виплатити недоотриману
разову грошову допомогу - залишити без
задоволення, а постанову Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 08 серпня 2012 р. - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає у відповідності до ч. 10 ст. 183-2
КАС України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.