Справа № 812/82/14
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2014 рокуЛуганськСправа № 812/82/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду С.В.Борзаниця,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Лутугинському
районі Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Державного підприємства
"Луганськвугілля" про стягнення
заборгованості в сумі 772611,69 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Лутугинському
районі Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Державного підприємства
"Луганськвугілля" про стягнення
заборгованості в сумі 772611,69 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що ДП
«Луганськвугілля» в особі ВП «Шахта
«Лутугінська» у зв'язку з несплатою сум
узгодженого податкового зобов'язання
має податковий борг з земельного
податку в загальній сумі 772611.69 грн.,
який виник за період з 30.06.2012 по 30.11.2013,
та складається з податкового
зобов'язання, визначено платником
самостійно в податкових деклараціях з
земельного податку, штрафних санкцій
та пені.

Податковим органом на адресу
відповідача було направлено податкові
вимоги: від 05.08.2004 №1/72 та від 27.09.2004 №2/85.
Проте, податковий борг відповідача
залишається несплаченим.

За таких підстав позивач просив
стягнути з Державного підприємства
"Луганськвугілля" податковий борг в
сумі 772611,69 грн.

Відповідачем були надано до суду
пояснення, в яких зазначено, що
підприємство є планово-збитковим,
коштів від реалізації вугільної
продукції не вистачає для оплати всіх
необхідних видатків, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість в сумі 772611,69
грн. Крім того, представник відповідача
зазначив, що сума боргу в
бухгалтерському обліку підприємства
значиться, тому позов є обґрунтованим.

Дослідивши надані докази, розглянувши
справу в межах заявлених позовних
вимог і наданих доказів, оцінивши
докази відповідно до вимог статей 69-72
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що
Державне підприємство
"Луганськвугілля" зареєстроване в
якості юридичної особи управлінням
державної реєстрації та міського
реєстру Луганської міської ради 09.04.2003
(а.с.7).

Відокремлений підрозділ «Шахта
«Лутугінська» є філією Державного
підприємства "Луганськвугілля" без
права юридичної особи та створений
відповідно до наказу Міністерства
палива та енергетики України від 11.12.2003
№119 (а.с.16, 17).

Відокремлений підрозділ «Шахта
«Лутугінська» Державного підприємства
"Луганськвугілля" перебуває на
податковому обліку в ДПІ в
Лутугинському районі з 03.03.2004 за №31
(а.с.19).

З матеріалів справи встановлено, що ДП
«Луганськвугілля» в особі ВП «Шахта
«Лутугінська» має податковий борг з
земельного податку на суму 772611,69 грн. за
період з 30.06.2012 по 30.11.2013, який утворився
у зв'язку з несплатою податкового
зобов'язання:

- за податковою декларацією з плати за
землю № 1439 від 20.02.2012;

- за податковою декларацією з плати за
землю № 1446 від 20.02.2012;

- за податковою декларацією з плати за
землю № 1445 від 20.02.2012;

- за податковою декларацією з плати за
землю № 1448 від 20.02.2012;

- за податковою декларацією з плати за
землю № 1447 від 20.02.2012;

- за податковою декларацією з плати за
землю № від 31.01.2013;

- за податковою декларацією з плати за
землю № від 31.01.2013;

- за податковою декларацією з плати за
землю № від 31.01.2013;

- за податковою декларацією з плати за
землю № від 31.01.2013;

- за податковою декларацією з плати за
землю № від 31.01.2013;

- відповідно до податкового
повідомлення-рішення №06.12.2012 №;

- відповідно до податкового
повідомлення-рішення №06.12.2012 №;

- відповідно до податкового
повідомлення-рішення №06.12.2012 №;

- відповідно до податкового
повідомлення-рішення №06.12.2012 №.

Крім того, відповідач має борг зі
сплати пені на сумі 21278,39 грн.

Статтею 14 Податкового кодексу України
наведено перелік основних понять, які
використовуються у Податковому
кодексі України, зокрема:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
визначати у визначених цим Кодексом
випадках суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків
(підпункт 20.1.27 пункту 20.1); застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28
пункту 20.1); звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним
(підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Розділом ХІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та платою за
землю.

Статтею 269 Податкового кодексу України
передбачено, що платниками податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до статті 285 Податкового
кодексу України базовим податковим
(звітним) періодом для плати за землю є
календарний рік, який починається 1
січня і закінчується 31 грудня того ж
року (для новостворених підприємств та
організацій, а також у зв'язку із
набуттям права власності та/або
користування на нові земельні ділянки
може бути меншим за 12 місяців).

Платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і до 1
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій.

У відповідності із підпунктом 287.3
статті 287 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(підпункти 95.2 та 95.3 статті 95
Податкового кодексу України).

Так, через несплату ДП
«Луганськвугілля» в особі ВП «Шахта
«Лутугінська» суми податкового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, ДПІ в
Лутугинському районі Луганської
області на адресу відповідача було
направлено першу податкову вимогу від
05.08.2004 №1/72, яку відповідач отримав
26.08.2004 та другу податкову вимогу від
27.09.2004 №2/85, яку відповідач отримав
05.10.2004 (а.с.20, 21). Однак, ужиті заходи не
призвели до добровільного погашення
податкового боргу відповідачем.

Заявлена до стягнення сума податкового
боргу згідно наданих документів
виникла за період з 30.06.2012 по 30.11.2013. З
цього вбачається, що ні перша, ні друга
податкові вимоги не могли включати в
собі суму податкового боргу,
заявленого до стягнення у позові.

Суддею встановлено, що податковим
органом не надсилалася податкова
вимога щодо податкового боргу на суму,
яка заявляється до стягнення,
внаслідок чого відповідно до положень
п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу
України відсутні підстави для
задоволення позову Державної
податкової інспекції у Лутугинському
районі Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Державного підприємства
"Луганськвугілля" про стягнення
заборгованості в сумі 772611,69 грн. з
рахунків платника податків у банках.
Визначена сума заборгованості
відповідно до положень ст. 87
Податкового кодексу України підлягає
стягненню за рахунок майна.

Враховуючи те, що відповідач за час
судового розгляду справи доказів, які б
спростовували доводи позивача, суду не
надав, у добровільному порядку
податкову заборгованість з
узгодженого податкового зобов'язання
не сплатив, позовні вимоги визнаються
судом обґрунтованими, доведеними і
такими, що підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 14, 16, 20, 49, 54, 57, 87, 95, 202,
203, 285, 287 Податкового кодексу України,
статтями 11, 71, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Лутугинському
районі Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Державного підприємства
"Луганськвугілля" про стягнення
заборгованості в сумі 772611,69 грн.
задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
"Луганськвугілля" ()
кошти за податковим боргом з
земельного податку в сумі 772611,69 грн.
(сімсот сімдесят дві тисячі шістсот
одинадцять гривень 69 копійок) за
рахунок майна.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції у разі її прийняття в
письмовому провадженні подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
С.В. Борзаниця