Справа № 700/944/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Добриднюк
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Київ

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Старової Н.Е., Файдюка В.В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
на постанову Лисянського районного
суду Черкаської області від 29 серпня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області про
зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Лисянського районного суду
Черкаської області звернулася ОСОБА_2 з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Лисянському районі
Черкаської області про зобов'язання
відповідача поновити їй з 01 липня 2013
року виплату призначеної пенсії за
вислугу років.

Постановою Лисянського районного
суду Черкаської області від 29 серпня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Відповідач, не погоджуючись з
рішенням суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та прийняти нове
рішення, яким в адміністративному
позові відмовити.

Справа розглянута відповідно до
вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, позивач з 01.08.1986 року по
01.11.2007 року працювала викладачем
теоретичних дисциплін Лисянської
дитячої музичної школи.

17 серпня 2011 року їй було
призначено пенсію за вислугу років,
відповідно до Закону України „Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування".

З 01 липня 2013 року дана виплата
була зупинена, внаслідок того, що
посада в музичній школі не передбачена
у Переліку закладів і установ освіти,
охорони здоровя та соціального захисту
і посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
№ 909 від 04.11.1993 року (лист УПФУ № 2477/06 від
13.07.2012 року).

Вважаючи таку відмову незаконною,
оскільки, відповідно до законодавства,
право на пенсію за вислугу років мають
працівники позашкільних навчальних
закладів при наявності спеціального
педагогічного стажу роботи не менше 25
років, який наявний у позивачки, вона
звернулася за захистом свого
порушеного права до суду.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального права та процесуального
права, на які посилається апелянт, та
вважає, що судом надана їм правильна
правова оцінка на підставі
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

Як свідчать матеріали справи,
згідно довідки Лисянської музичної
школи № 31 від 07.08.2012 року, Лисянська
музична школа належить до системи
позашкільної освіти.

У статуті Лисянської дитячої
музичної школи передбачено, що
Лисянська дитяча музична школа є
початковим спеціалізованим мистецьким
навчальним закладом, належить до
системи позашкільної освіти.

Відповідно до пункту «е» ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788-ХІІ, право на пенсію за вислугу років
мають працівники освіти, охорони
здоров'я та соціального забезпечення
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Постанова Кабінету Міністрів
України № 433 від 6 травня 2001 року «Про
затвердження переліку типів
позашкільних навчальних закладів і
Положення про позашкільний навчальний
заклад» відносить музичні школи до
переліку позашкільних навчальних
закладів.

Приймаючи рішення про припинення
виплати пенсії за вилугу років
відповідач не взяв до уваги, що згідно
із ст. 29 Закону України «Про освіту» від
23 травня 1991 року № 1060-ХІІ, позашкільна
освіта разом із загальною середньою,
професійно-технічною, вищою та іншими
освітами становить структуру (систему)
освіти в Україні.

Статтею 21 Закону України «Про
позашкільну освіту» № 1841-ІІІ від 22
червня 2000 року передбачено, що права,
обов'язки та соціальні гарантії для
педагогічних працівників
позашкільного навчального закладу
визначаються Конституцією України,
Законом України «Про освіту», цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами. Педагогічні працівники
позашкільних навчальних закладів
мають право на пенсію за вислугу років
за наявності педагогічного стажу
роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів
України № 963 від 14 червня 2000 року «Про
затвердження переліку посад
педагогічних та науково-педагогічних
працівників», посада викладача
музичної школи включена до переліку
посад педагогічних працівників.

Окрім того, постановою Кабінету
Міністрів України № 909 від 04 листопада
1993 року «Про перелік закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років» (із
змінами внесеними постановою уряду №
1436 від 26 вересня 2002 року) встановлено,
що в музичних і художніх школах право
на пенсію за вислугу років мають особи,
які працювали, зокрема, на посаді
викладача.

За клопотанням Міністерства
соціального захисту населення України
№ 01-3/133-02-2 від 01 лютого 1995 року Кабінет
Міністрів України погодився поширити
на викладачів музичних, художніх,
хорових, хореографічних шкіл, шкіл
мистецтв та інших шкіл естетичного
виховання порядок призначення пенсій
за вислугу років, передбачений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 909 від 04 листопада 1993 року, без
внесення змін до неї.

За таких підстав, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає, що позивач, маючи
спеціальний педагогічний стаж 25 років
та посаду, що відноситься, у
відповідності до чинного
законодавства, до посад педагогічних
працівників, має право на пенсію за
вислугою років та відповідачу належить
виплачувати пенсію за вислугу років
позивачу, з 01 липня 2012 року, тобто з
моменту, коли такі виплати припинилися.

Судова колегія апеляційної
інстанції не вбачає порушень судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, яким надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги
відповідача, не спростовують висновки
суду першої інстанції, викладені у
постанові від 29 серпня 2013 року, та не
можуть бути підставою для її
скасування.

За таких обставин, у
відповідності до ст. 200 КАС України,
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області залишити без
задоволення, а постанову Лисянського
районного суду Черкаської області від
29 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.