Справа № 823/2543/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів:
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Черкаська м'ясна
компанія» до Державної податкової
інспекції у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 20
серпня 2013 року -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Черкаська м'ясна компанія»
звернулося у суд із адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Черкасах,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області, у якому просило
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
08.02.2008 року №/0, №/0 та від
26.02.2008 року №/0.

Постановою Господарського суду
Черкаської області від 14 квітня 2008
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2009
року, адміністративний позов
задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13 травня 2013 року зазначені
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасовано з підстав
неповного з'ясування обставин справи, а
справу направлено на новий розгляду до
місцевого суду.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції, та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін з таких підстав.

Так, суд першої інстанції дійшов
висновку, що позивачем, як
сільськогосподарським
товаровиробником, задекларовано
податковий кредит за вересень, жовтень
та листопад 2007 року відповідно до вимог
чинного законодавства, а тому рішення
про визначення податкових зобов'язань
з податку на додану вартість
податковим органом винесені
безпідставно.

З такими висновками суду не можна не
погодитися.

Колегією суддів установлено, що
відповідачем проводились виїзні
позапланові перевірки
фінансово-господарської діяльності
позивача з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
вересень, жовтень та листопад 2007 року,
за підсумками яких складено акти
№233/23-4/21374213 від 04.02.2008 року, №234/23-4/21374213
від 04.02.2008 року та №320/23-4/2137423 від 18.02.2008
року. З висновків зазначених актів
слідує, що контролюючим органом в ході
податкових перевірок виявлено
порушення ТОВ «Черкаська м'ясна
компанія» вимог пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», що призвело до завищення
бюджетного відшкодування за вересень
2007 року на 419832 грн., за жовтень 2007 року
на 370702 грн., за листопад 2007 року на 460827
грн.

На підставі зазначених актів
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 08.02.2008 року
№/0, яким зменшено позивачу суму
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за вересень 2007 року на
419823 грн., №/0, яким зменшено
позивачу суму бюджетного
відшкодування за жовтень 2007 року на 370702
грн., та від 26.02.2008 року №/0, яким
зменшено позивачу суму бюджетного
відшкодування за листопад 2007 року на
460827 грн.

Не погоджуючись із діями відповідача
щодо прийняття таких рішень, позивач
звернувся у суд.

Обговорюючи правомірність прийняття
відповідачем зазначених податкових
повідомлень-рішень, судова колегія
зважає на таке.

Колегія суддів зазначає, що спірні
правовідносини склались в період
чинності Закону України «Про податок
на додану вартість».

Відповідно до пп. 6.2.6 п. 6.2 ст. 6 вказаного
Закону, в редакції, яка була чинною в 2007
році, за нульовою ставкою
оподатковуються до 1 січня 2008 року
поставки переробним підприємствам
молока та м'яса живою вагою
сільськогосподарськими
товаровиробниками всіх форм власності
і господарювання.

Підпунктом 7.2.8 п. 7.2 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
встановлено, що платники податку
зобов'язані вести окремий облік
операцій з поставки та придбання
товарів (послуг), які підлягають
оподаткуванню цим податком, а також які
не є об'єктами оподаткування згідно із
статтею 3 та звільнених від
оподаткування згідно із статтею 5 цього
Закону. Зведені результати такого
обліку відображаються у податкових
деклараціях, форма і порядок
заповнення яких визначаються
відповідно до закону.

Згідно з п. 10.6 ст. 10 Закону України «Про
податок на додану вартість» форми
декларації та податкових розрахунків з
цього податку встановлюються
відповідно до закону.

Відповідно до положень п. 11.21 ст. 11
Закону до 1 січня 2008 року сума податку
на додану вартість, що повинна
сплачуватися до бюджету переробними
підприємствами усіх форм власності за
реалізовані ними молоко та молочну
продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у
повному обсязі спрямовується виключно
для виплати дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними
переробним підприємствам молоко і
м'ясо в живій вазі.

Сума податку на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету
сільськогосподарськими
підприємствами усіх форм власності за
реалізовані ними молоко, худобу, птицю,
вовну, а також за молочну продукцію та
м'ясопродукти, вироблені у власних
переробних цехах, повністю залишається
у розпорядженні цих
сільськогосподарських підприємств і
спрямовується на підтримку власного
виробництва тваринницької продукції
та продукції птахівництва.

Порядок нарахування і використання
зазначених коштів встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку
нарахування, виплат і використання
коштів, спрямованих для виплати
дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1999 р. № 805 (у редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 березня 2007 р. № 596), цей Порядок
встановлює механізм нарахування та
виплат дотацій переробними
підприємствами сільськогосподарським
товаровиробникам незалежно від форми
власності і господарювання, включаючи
особисті селянські господарства, за
поставлені ними у період з 1 січня 2007 р.
до 1 січня 2008 р. переробним
підприємствам молоко та м'ясо в живій
вазі.

Порядок обліку, звітування по податку
на додану вартість регулюється Законом
України «Про податок на додану
вартість». Разом з тим, окремий облік
операцій з придбання
сільськогосподарськими
товаровиробниками товарів (робіт,
послуг) для виробництва м'яса в живій
вазі та з поставки м'яса в живій вазі
цим Законом не передбачений.

Чинне в 2007 році законодавство, в тому
числі й затверджений наказом Державної
податкової адміністрації України від
30.05.1997 року № 166 Порядок заповнення
податкової декларації з податку на
додану вартість, не передбачали
подання скороченої податкової
декларації платниками податку, які
застосовують нульову ставку податку на
додану вартість, передбачену пп. 6.2.6 п.
6.2 ст. 6 Закону України «Про податок на
додану вартість».

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції в тому, що відображення
позивачем обсягів поставок м'яса в
живій вазі та сум податку на додану
вартість, сплачених (нарахованих) у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), які використовувалися для
виробництва м'яса в живій вазі, у
загальній декларації відповідає
вимогам Закону України «Про податок на
додану вартість».

В ухвалі від 13 травня 2013 року суд
касаційної інстанції звернув увагу на
неврахування судами попередніх
інстанції при вирішенні
адміністративного спору положень
Порядку нарахування, виплат і
використання коштів, спрямованих для
виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.05.1999 року №805, що призвело до
неповного з'ясування обставин, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Зазначений Порядок, згідно п. 1,
встановлює механізм нарахування та
виплат дотацій переробними
підприємствами сільськогосподарським
товаровиробникам незалежно від форми
власності і господарювання, включаючи
особисті селянські господарства (далі -
сільськогосподарські
товаровиробники), за поставлені ними у
період з 1 січня 2007 р. до 1 січня 2008 р.
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі.

Згідно пункту 5 зазначеного Порядку
перерахування коштів
сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
молоко та м'ясо в живій вазі
здійснюється за платіжними
дорученнями з поточного рахунка
переробного підприємства за цінами
відповідно до укладених договорів, а
сум дотацій - з його небюджетного
рахунка, відкритого в територіальному
органі Державного казначейства (далі -
небюджетний рахунок), на окремі рахунки
сільськогосподарських
товаровиробників (крім тих, що ведуть
особисте селянське господарство), які
вони повинні відкрити в обслуговуючих
банках протягом одного звітного
періоду. Оплата особистим селянським
господарствам вартості поставлених
ними переробному підприємству молока
та м'яса в живій вазі і виплата дотацій
здійснюються готівкою безпосередньо з
каси переробного підприємства або
згідно з договорами доручення.
Переробні підприємства у кінці кожного
робочого тижня перераховують половину
зарахованої їм на поточний рахунок
суми податку на додану вартість,
нарахованого на обсяги поставленої
ними готової продукції, на небюджетні
рахунки. Остаточний розрахунок
належної до перерахування на
небюджетний рахунок суми податку на
додану вартість здійснюється щомісяця
відповідно до окремої податкової
декларації.

Враховуючи наведене, складання окремої
податкової декларації передбачено для
переробних підприємств, в той час як
позивач у 2007 році був саме
сільськогосподарським
товаровиробником, до видів діяльності
якого віднесено, зокрема: розведення
свиней, розведення великої рогатої
худоби, оптова торгівля живими
тваринами, що підтверджується наявними
в матеріалах справи довідками
Державної податкової інспекції у м.
Черкасах та Головного управління
статистики у Черкаській області.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції в тому, що позивачем
правомірно задекларовано податковий
кредит та заявлені суми до бюджетного
відшкодування.

Таким чином, судом першої інстанції
винесене законне та обґрунтоване
рішення, висновки якого не
спростовуються доводами апелянта, а
тому апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 206, 212, 254
КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області залишити без
задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М