Справа № 826/18543/13-а
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2013 року 11:45
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 доКиївської міської
ради провизнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулася ОСОБА_1 (надалі -
позивач) з позовом до Київської міської
ради (надалі - відповідач або КМР), в
- визнати протиправною бездіяльність
Київської міської ради, яка не
розглянула заяву ОСОБА_1 від 08.08.2013 року
на пленарному засіданні та не прийняла
відповідне рішення в місячний строк як
це передбачено ч. 2 ст. 118 ЗК України;
- зобов'язати Київську міську раду у
місячний строк з моменту вступу
рішення суду у закону силу розглянути
на пленарному засіданні заяву ОСОБА_1
від 08.08.2013 року про приватизацію
земельної ділянки, яка перебуває у
користуванні ОСОБА_1, та прийняти
відповідне рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27.11.2013 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового розгляду
у судовому засіданні на 11.12.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що звернувшись до
Київської міської ради із заявами про
приватизацію земельної ділянки,
останні в порушення вимог ст. 118
Земельного кодексу України не були
розглянуті відповідачем, чим, на думку
позивача, порушено його права та
охоронювані законом інтереси.

У судове засідання 11.12.2013 року з'явилися
представники позивача, які позов
підтримали у повному обсязі та просили
суд задовольнити його з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, явку свого повноваженого
представника не забезпечив, хоча
належним чином повідомлений про дату,
час і місце судового розгляду,
відповідно до ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України), що
підтверджується наявним у матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення. Про причини
неявки у судове засідання відповідач
суду не повідомляв, заяв та клопотань
про відкладення судового засідання або
про розгляд справи за їх відсутності не
подавав.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Суд у судовому засіданні від 11.12.2013 року
на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України
перейшов до розгляду справи у порядку
письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд зазначає
про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернулася до КМР із заявою від
08.08.2013 року, зі змісту якої вбачається,
що остання просила відповідача
прийняти рішення про приватизацію
земельної ділянки площею 0,0913 га, із
зазначенням, що раніше позивачем
земельна ділянка за даним цільовим
призначенням не приватизовувалася. До
вказаної заяви в якості додатків
зазначено: копію рішення виконавчого
комітету Київської міської ради
депутатів трудящих від 04.10.1995 року №1301
з додатком до нього переліку земельних
ділянок у кварталі АДРЕСА_1;
нотаріально завірену копію свідоцтва
про право власності на 59/100 частин
будинко-володіння розташованого по
АДРЕСА_2 виданого Московською районною
державною адміністрацією м. Києва
26.06.2001 року, зареєстрованого БТІ 18.07.2001
року за реєстром №42216; нотаріально
завірену копію свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на 41/100 частин
житлового будинку виданого Другою
Київською державною нотаріальною
конторою22.08.2006 року та зареєстрованим
Київським БТІ 03.10.2006 року за реєстром
№41216; копію чергового кадастрового
плану та реєстру земельних ділянок
(витяг з бази даних Державного
земельного кадастру); копію технічного
паспорту на садибний (індивідуальний)
житловий будинок по АДРЕСА_2; копію
паспорту громадянина України; копію
довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера; копію плану
встановлення меж земельної ділянки по
АДРЕСА_2.

За наслідками розгляду вказаної заяви
Департаментом земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київська міська державна
адміністрація) листом від 27.08.2013 року
№0 проінформовано позивача, що за
дорученням заступника міського голови
- секретаря Київради Гереги Г.Ф.
Департаментом розглянуто клопотання
щодо надання у власність земельної
ділянки для ведення садівництва та
повідомлено про те, що клопотання не
підлягає розгляду по суті, оскільки
відповідно до ст. 21 Тимчасового порядку
передачі (надання) земельних ділянок у
користування або у власність із земель
комунальної власності у місті Києві,
який затверджено рішенням Київської
міської ради від 28.02.2013 року №63/9120, до
клопотання не надано наступні
документи: викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали у масштабі не менше 1:2000, на
яких зазначено бажане місце
розташування та розмір земельної
ділянки; витяг з містобудівного
кадастру; витяг з міського земельного
кадастру (оригінал); нотаріально
посвідчена письмова згода
землекористувача на вилучення
земельної ділянки чи її частини при
формуванні нової земельної ділянки (у
разі необхідності вилучення земельної
ділянки). Крім того, вказано, що згідно з
Тимчасовим порядком не зазначено згоди
позивача на обробку відповідно до
Закону України «Про захист
персональних даних» в автоматизованій
системі «Програмний комплекс
«Кадастр» персональних даних ОСОБА_1, а
також до клопотання не додано
інформації щодо уточнення адреси
земельної ділянки.

Надалі, позивач звернувся до КМР із
заявою від 18.09.2013 року, в якій зазначено,
що заява ОСОБА_1 від 05.08.2013 року про
приватизацію земельної ділянки, яка
перебуває у її користуванні, не
розглянута та не прийнято відповідне
рішення згідно вимог ч. 2 ст. 118
Земельного кодексу України, у зв'язку з
чим просила КМР розглянути заяву від
05.08.2013 року. До вказаної заяви в якості
додатків зазначено перелік документів,
які, як зазначено у вказаній заяві,
надіслані до КМР разом із попередньою
заявою від 05.08.2013 року.

За наслідками розгляду заяви позивача
від 18.09.2013 року Департаментом земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київська міська державна
адміністрація) листом від 23.10.2013 року
№1 проінформовано позивача, що за
дорученням заступника міського голови
- секретаря Київради Гереги Г.Ф.
Департаментом розглянуто клопотання
щодо надання у власність земельної
ділянки для ведення садівництва на
АДРЕСА_2 та повідомлено про те, що
клопотання не підлягає розгляду по
суті, оскільки відповідно до ст. 21
Тимчасового порядку передачі (надання)
земельних ділянок у користування або у
власність із земель комунальної
власності у місті Києві, який
затверджено рішенням Київської
міської ради від 28.02.2013 року №63/9120, до
клопотання не надано наступні
документи: викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали у масштабі не менше 1:2000, на
яких зазначено бажане місце
розташування та розмір земельної
ділянки; витяг з містобудівного
кадастру; витяг з міського земельного
кадастру (оригінал); нотаріально
посвідчена письмова згода
землекористувача на вилучення
земельної ділянки чи її частини при
формуванні нової земельної ділянки (у
разі необхідності вилучення земельної
ділянки). Крім того, вказано, що згідно з
Тимчасовим порядком не зазначено згоди
позивача на обробку відповідно до
Закону України «Про захист
персональних даних» в автоматизованій
системі «Програмний комплекс
«Кадастр» персональних даних ОСОБА_1, а
також до клопотання не додано
інформації щодо уточнення адреси
земельної ділянки.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.

Порядок набуття та реалізації права на
землю врегульовано Земельним кодексом
України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ (надалі -
ЗК України).

За твердженнями позивача та його
представників земельна ділянка, за
приватизацією якої позивач звернулася
до суду, належить ОСОБА_1 на праві
користування, проте, у матеріалах
справи відсутні докази, які б свідчили
про перебування у користуванні
позивача земельної ділянки, набутого у
відповідності до положень земельного
законодавства, а, відтак, виходячи з
обставин даної справи, суд дійшов
висновку, що позивач звертався до
відповідача із заявами про отримання
земельної ділянки у межах норм
безоплатної приватизації.

Так, ч. 1 ст. 116 ЗК України визначено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
(ч. 6 ст. 118 ЗК України).

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК
України, відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Статтею 121 ЗК України встановлено норми
безоплатної передачі земельних
ділянок громадянам. Громадяни України,
зокрема, мають право на безоплатну
передачу їм земельних ділянок із
земель державної або комунальної
власності для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у наступних
розмірах: у селах - не більше 0,25 гектара,
в селищах - не більше 0,15 гектара, в
містах - не більше 0,10 гектара (п. «г» ч. 1
ст. 121 ЗК України).

З урахуванням вищевикладених положень
ЗК України, суд дійшов висновку, що
розглянути по суті можна лише
клопотання з конкретно визначеною
земельною ділянкою, щодо якої, зокрема,
можна з'ясувати наявність на ній
будівель та споруд, а також перебування
земельної ділянки у користуванні інших
осіб станом на час звернення та інші
обставини, пов'язані з можливою
передачею цієї земельної ділянки у
власність.

Як вбачається з матеріалів справи,
заяви позивача не були розглянуті по
суті з посиланням на невідповідність
приписам Тимчасового порядку передачі
(надання) земельних ділянок у
користування або у власність із земель
комунальної власності у місті Києві,
який затверджено рішенням Київської
міської ради від 28.02.2013 року №63/9120.

На виконання положень, зокрема, ЗК
України та Закону України «Про місцеве
самоврядування» з метою визначення
порядку передачі (надання) земельних
ділянок в користування або у власність
із земель комунальної власності
Київською міською радою прийнято
рішення від 28.02.2013 року №63/9120, яким
затверджено Тимчасовий порядок
передачі (надання) земельних ділянок у
користування або у власність із земель
комунальної власності в місті Києві
(надалі - Тимчасовий порядок від 28.02.2013
року).

Так, громадяни, зацікавлені в одержанні
земельної ділянки у межах м. Києва для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
індивідуального гаражного та дачного
будівництва чи ведення садівництва,
подають безпосередньо до Київської
міської ради клопотання про передачу
земельної ділянки у власність, а у разі
наміру одержати земельну ділянку для
зазначених цілей в оренду - клопотання
в довільній формі про надання дозволу
на розроблення документації із
землеустрою (ч. 1 ст. 21 Тимчасового
порядку від 28.02.2013 року).

Приписами ч. 2 ст. 21 Тимчасового порядку
від 28.02.2013 року визначено, що у
клопотанні про передачу земельної
ділянки у власність, а у разі наміру
одержати земельну ділянку в оренду - у
клопотанні про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки,
зазначаються цільове призначення
ділянки, орієнтовний розмір і місце
розташування земельної ділянки (далі -
клопотання). У клопотанні відповідно до
Закону України «Про захист
персональних даних» також
зазначається в довільній формі згода
громадянина на обробку в ПК «Кадастр»
його персональних даних, зазначених у
клопотанні та доданих до нього
документах.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 21
Тимчасового порядку від 28.02.2013 року, до
клопотання додаються: викопіювання з
кадастрової карти (плану) або інші
графічні матеріали у масштабі не менше
1:2000, на яких зазначено бажане місце
розташування та розмір земельної
ділянки; витяг з містобудівного
кадастру; витяг з міського земельного
кадастру; нотаріально посвідчена
письмова згода землекористувача на
вилучення земельної ділянки чи її
частини при формуванні нової земельної
ділянки (у разі необхідності вилучення
земельної ділянки) або припинення
права користування земельною ділянкою
чи її частиною при формуванні нової
земельної ділянки (у разі добровільної
відмови від права користування
земельною ділянкою) із зазначенням
розмірів передбаченої для вилучення
(припинення права користування)
земельної ділянки та умов її вилучення,
а також документи, що посвідчують
правонаступництво землекористувача,
якщо таке було, або у разі ненадання чи
відмови у наданні такої згоди - рішення
суду про вирішення цього питання;
нотаріально посвідчені копії
документів щодо правового статусу
об'єктів нерухомого майна (житлового
будинку та інших будівель, споруд) та
копія матеріалів технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна (житлового будинку та інших
будівель, споруд), якщо такі
розташовані на земельній ділянці;
копії рішень уповноважених органів про
передачу земельної ділянки в
користування (у разі подачі клопотання
щодо земельної ділянки, яка надавалась
в користування до 15.03.91 - до введення в
дію Земельного кодексу Української
РСР) або довідка Департаменту
містобудування та архітектури про
відсутність в архіві документів щодо
відведення відповідної земельної
ділянки (крім подачі клопотання щодо
передачі сформованої земельної
ділянки без зміни її цільового
призначення); копії документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
(за наявності, а у разі подачі
клопотання щодо передачі сформованої
земельної ділянки без зміни її
цільового призначення - обов'язково);
копія реєстраційного номера облікової
картки платника податку (крім громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податку
(ідентифікаційного номера), офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України); копія
паспорта громадянина; довіреність або
засвідчена в установленому порядку її
копія, на підставі якої інтереси
заявника (громадянина) представляє
його уповноважена особа (у разі якщо
клопотання подається представником).

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Тимчасового
порядку від 28.02.2013 року, секретаріат
Київської міської ради разом з
дорученням (резолюцією) Київського
міського голови або заступника
міського голови - секретаря Київради у
день надходження клопотання або
протягом наступного робочого дня
надсилає його через приймальню
Київради з земельних питань для
опрацювання до Департаменту земельних
ресурсів.

При цьому, у разі невідповідності
клопотання та складу доданих до нього
документів вимогам цього Порядку
клопотання по суті не розглядається
Департаментом земельних ресурсів, про
що громадянин інформується
відповідним листом протягом семи
робочих днів з дня надходження
клопотання з секретаріату Київської
міської ради. У цьому разі громадянин
або його уповноважена особа отримують
додані до клопотання документи у
Департаменті земельних ресурсів для
приведення їх у відповідність до вимог
цього Порядку, а при отриманні
документів на звороті клопотання
громадянином або уповноваженою ним
особою робиться відповідна відмітка з
описом отриманих документів, яка
скріплюється підписом громадянина або
уповноваженої ним особи із зазначенням
дати отримання документів. Після
приведення документів, що були додані
до клопотання, у відповідність до вимог
цього Порядку громадянин подає
клопотання до Київської міської ради в
порядку, встановленому цією статтею (ч.
5 ст. 21 Тимчасового порядку від 28.02.2013
року).

З аналізу вищевикладеного вбачається,
що лише у разі відповідності
клопотання та складу доданих до нього
документів вказаним вимогам
Тимчасового порядку від 28.02.2013 року,
Департамент земельних ресурсів за
результатами опрацювання клопотання
розробляє проект рішення Київської
міської ради про надання дозволу на
розроблення відповідної документації
із землеустрою із зазначенням
орієнтовного розміру та меж земельної
ділянки (або проект рішення про відмову
у наданні такого дозволу), який
розглядається Київською міською радою
в порядку, встановленому Регламентом
Київської міської ради, та у строк,
встановлений законодавством.

Отже, враховуючи заявлені позовні
вимоги, а саме: визнання протиправною
бездіяльність Київської міської ради,
яка не розглянула заяву ОСОБА_1 від
08.08.2013 року на пленарному засіданні та
не прийняття відповідного рішення в
місячний строк як це передбачено ч. 2 ст.
118 ЗК України та зобов'язання Київської
міської ради у місячний строк з моменту
вступу рішення суду у закону силу
розглянути на пленарному засіданні
заяву ОСОБА_1 від 08.08.2013 року про
приватизацію земельної ділянки, яка
перебуває у користуванні ОСОБА_1, та
прийняти відповідне рішення, суд
звертає увагу, що вищезазначені
позовні вимоги є передчасними,
оскільки Департаментом земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київська міська державна
адміністрація) у межах наданих йому
положеннями Тимчасового порядку від
28.02.2013 року повноважень не виконано
всіх дій необхідних для подальшого
розгляду заяви позивача Київською
міською радою, а, отже, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

В контексті з викладеним, слід
зазначити, що позивачем не надано суду
доказів скасування Тимчасового
порядку від 28.02.2013 року, а, відтак, суд
виходить з того, що Тимчасовий порядок
від 28.02.2013 року на момент розгляду даної
справи у суді є чинним.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та відповідно такими,
що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Т.О. Скочок