Справа № 815/6965/13-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 р. Справа № 815/6965/13-а

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Марин П. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко
Л.П.судді -Домусчі С.Д. судді -Кравець
О.О.

при секретарі - Гречаному В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 28
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року фізична
особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_4
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Суворовському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області
(далі ДПІ у Суворовському районі м.
Одеси) про визнання недійсними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 21 травня 2013
року:

- № щодо визначення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість (далі ПДВ) у розмірі 88
185,50 грн.;

- № щодо визначення
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на 148 110 грн.,

та визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 06
серпня 2013 року № щодо визначення
суми штрафних (фінансових) санкцій з
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування у
розмірі 37 028 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказувала, що вона неправильно
заповнила податкову декларацію про
майновий стан і доходи, однак це не
вплинуло на сплату нею ПДФО в належному
обсязі і, тому, донарахування їй цього
податку є неправомірним. Також, на
думку позивача, відповідач
безпідставно завищив їй суму грошового
зобов'язання з ПДВ

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що вважає його необґрунтованим.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову ФОП ОСОБА_4 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу, в якій
апелянтом ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та прийняття нової постанови про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

У період з 10 по 23 квітня 2013 року ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси
проведена планова документальна
перевірка господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства ФОП
ОСОБА_4 за період з 01 січня 2010 року по 31
грудня 2012 року, за результатами якої
складено акт від 30 квітня 2013 року
№1430/17-2/НОМЕР_1.

Зазначеним актом перевірки
встановлено заниження ФОП ОСОБА_4
податкових зобов'язань за 4 кв. 2011 року з
ПДВ, чим порушено вимоги ст.ст. 185, 187, 188
ПК України, у зв'язку з чим,
донараховано ПДВ на суму 70 140 грн., п.203.1
ст. 203 ПК України за неподання
податкових декларацій з ПДВ за період
жовтень-грудень 2011 року, п.177.5.3 п.177.5 ст.
177 ПК України, у зв'язку з чим
встановлено не нарахування податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 148 110 грн.

На підставі акта перевірки ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси прийнято
податкові повідомлення-рішення від 21
травня 2013 року: №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ за основним платежем на 70 140,40 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) на 18 045,10 грн. та №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування за основним
платежем на 148 110 грн.

За результатами адміністративного
оскарження вказані рішення залишено
без змін. Крім того, ДПІ у Суворовському
районі м. Одеси прийнято податкове
повідомлення-рішення від 06 серпня 2013
року №, яким позивачу визначено
суму штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 37 028 грн.

ФОП ОСОБА_4 за 4 кв. 2011 року отримала
чистий дохід у розмірі 330 140 грн., сума
ПДФО складає 35 549,37 грн., яка сплачена
позивачем відповідно до наявних в
матеріалах справи платіжних доручень.
У 2012 р. ФОП ОСОБА_4 отримала чистий дохід
у розмірі 1 170 736 грн., сума ПДФО склала 196
449,91 грн., яка також сплачена позивачем у
повному обсязі, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
платіжними дорученнями.

Поряд з цим, в податковій декларації
про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_4
за 2011 рік позивач помилково заповнила
додаток №7 до податкової декларації
про майновий стан і доходи, а саме: у р. 06
вказано суму авансових платежів з
податку, які були розраховані як 100%
річної суми податку з оподатковуваного
доходу за минулий рік, та сплачувались
платником податку протягом звітного
податкового періоду до бюджету по 25%
щокварталу, тобто сума податку на
доходи фізичних осіб за 2011 рік, яка
складає 55 559,37 грн. повинна була
зменшуватись ФОП ОСОБА_4 на суму
авансових внесків, які були нараховані
на початок 4 кв. 2011 року. Оскільки ФОП
ОСОБА_4 за період з 01 січня 2012 року не
здійснювала торгівельну діяльність,
яка підлягає патентуванню, тобто не
сплачувала збір за провадження деяких
видів підприємницької діяльності, то
відповідно не мала підстав для
зменшення суми податку на доходи
фізичних осіб за 2012 року.

Як вбачається з картки особового
рахунку ФОП ОСОБА_4 з податку на доходи
фізичних осіб у позивача існує
переплата у сумі 148 120,63 грн., проте ця
переплата не може бути зарахована в
рахунок майбутніх платежів з цього
податку або повернена платнику податку
в порядку, передбаченому ПК України,
так як виникла в результаті порушень
при заповненні податкової декларації.

Поряд з цим, у податковій декларації
про майновий стан і доходи за 2012 рік
позивач помилково внесла до р. 04 (сума
збору за провадження деяких видів
підприємницької діяльності) додатку №5
до декларації суми у розмірі 194 120 грн.
та не відобразила суму авансових
платежів у р. 06 у розмірі 56 000 грн., в
результаті чого відбулось заниження
відображення суми податку, що підлягає
сплаті до бюджету у розмірі 138 120 грн.

Позивач не заперечує, що нею було
допущено помилки при заповненні
податкової декларації про майновий
стан і доходи за 4 кв. 2011 року та
податкової декларації про майновий
стан і доходи за 2012 рік, проте зазначає,
що певні помилки у додатку №5 до
податкової декларації про майновий
стан і доходи за 2012 рік не дають
підстави для нарахування ПДФО і не
впливають на правильність визначення
його розмірів та строків сплати.

Щодо податкового повідомлення-рішення
від 06 серпня 2013 року №, прийнятого
за результатами розгляду первинної
скарги позивача, яким останньому
визначено суму штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 37 028 грн., суд першої
інстанції встановив наступне.

При прийнятті податкового
повідомлення-рішення від 21 травня 2013
року № ДПІ у Суворовському районі
м. Одеси не було враховано, що фінансова
відповідальність за порушення законів
з питань оподаткування та іншого
законодавства встановлюється та
застосовується згідно з ПК України та
іншими законами, фінансова
відповідальність застосовується у
вигляді штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів) та/або пені.

На підставі п.123.1 ст. 123 ПК України ГУ
Міндоходів в Одеській області
застосувало до ФОП ОСОБА_4 штрафні
санкції з податку з доходів фізичних
осіб у розмірі 148 110 грн. х 25% =37 028 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення
від 21 травня 2013 року № про
визначення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість (далі ПДВ) у
розмірі 88 185,50 грн., суд
першої інстанції встановив наступне.

ФОП ОСОБА_4 у 1-3 кварталі 2011 року
здійснювала діяльність за спрощеною
системою оподаткування відповідно до
вимог Указу Президента України від 03
липня 1998 року №727/98 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» та у 4 кв. 2011 року
перейшла на загальну систему
оподаткування. Валовий дохід за 1-3
квартали 2011 р. склав 499 994 грн.

Позивачем не надавались податкові
декларації з ПДВ за період
жовтень-грудень 2011 року.

Так, за період з 01 жовтня 2011 року по 31
грудня 2011 року ФОП ОСОБА_4 повинна була
задекларувати податкових зобов'язань з
ПДВ на суму 70 140,40 грн.

Позивач підтверджує наявність
зазначеного порушення та визнає його,
посилаючись при цьому на складність
податкового законодавства.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що податковим органом
повністю доведена правомірність
оскаржуваних рішень, у зв'язку з чим, у
задоволенні позовних вимог належить
відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів частково не
погоджується з вказаними висновками
суду першої інстанції, з таких підстав.

Стосовно податкового
повідомлення-рішення від 21 травня 2013
року № щодо визначення грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на 148 110 грн.,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з п.п.3.2, 3.3, 3.4, 3.5 акта перевірки
(а.с.13, 14), у 2011, 2012 роках: валовий дохід;
витрати, безпосередньо пов'язані з
одержанням доходу; оподатковуваний
(чистий) дохід визначені ФОП ОСОБА_4
правильно, податок сплачений до
бюджету в повному обсязі і своєчасно.

З цих даних, встановлених перевіркою,
слідує, що податкові зобов'язання за 2011,
2012 роки погашені ФОП ОСОБА_4 повністю і
добросовісно.

Разом з тим, у цьому же п.3.5 акта
перевірки (а.с.15) вказується, що в
зв'язку з помилковим заповненням
додатків до податкових декларацій за 4
кв. 2011 року і за 2012 рік, відбулося
заниження податкових зобов'язань у цих
деклараціях, відповідно, на 9 999 грн. та
138 120 грн.

На підставі зазначеного податковий
орган визначив ФОП ОСОБА_4 грошове
зобов'язання з ПДФО у розмірі 148 110 грн. (9
990 + 138 120 = 148 110).

Таким чином, встановивши факт повної
сплати позивачем грошового
зобов'язання з ПДФО у 2011, 2012 роках,
податковий орган одночасно визначив їй
грошове зобов'язання з цього податку у
розмірі 148 110 грн., що є очевидним
протиріччям.

Зазначене протиріччя не було усунено
протягом процедури адміністративного
оскарження, протягом якого відповідні
податкові органи фактично лише
повторювали висновки акта перевірки.
Під час судового розгляду суд першої
інстанції прийняв беззаперечно
правову позицію відповідача без
надання їй належного аналізу.

Так, суд першої інстанції дійшов
висновку, що порушення у податковій
звітності позивача призвели до
заниження суми податку з доходів
фізичних осіб, що підлягає сплаті до
бюджету, однак, як узгодити цей
висновок з фактом повної сплати
податку, встановленим перевіркою, суд
першої інстанції не вказав.

Колегія суддів звертає увагу, що
помилкові остаточні розрахунки,
зроблені позивачем у додатках до
податкових декларацій за 4 кв. 2011 року і
за 2012 рік, мають бути виправлені, однак,
це не повинно тягнути за собою
визначення позивачу грошового
зобов'язання з повністю та своєчасно
сплаченого податку.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що відповідачем не доведена
правомірність повідомлення-рішення
від 21 травня 2013 року № щодо
визначення грошового зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб, що
помилково не було встановлено судом
першої інстанції.

Отже, це податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню і, відповідно, підлягає
скасуванню похідне від нього податкове
повідомлення-рішення від 06 серпня 2013
року № щодо визначення суми
штрафних (фінансових) санкцій з податку
на доходи фізичних осіб у розмірі 37 028
грн.

Стосовно податкового
повідомлення-рішення від 21 травня 2013
року № щодо визначення грошового
зобов'язання з ПДВ у розмірі 88 185,50 грн.,
колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
валовий дохід ФОП ОСОБА_4 за 1-3 квартали
2011 року, коли вона була суб'єктом
спрощеної системи оподаткування, склав
499 994 грн.

Згідно з чинним на той час Указом
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва», вказана система не
поширювалась на фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи
членів їх сімей, протягом року
перебуває більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік
перевищує 500 тис. гривень.

У зв'язку з цим, з 01 жовтня (з 4 кварталу)
2011 року ФОП ОСОБА_4 здійснювала
діяльність на загальній системі
оподаткування.

Валовий дохід за 4 квартал 2011 року склав
350 702 грн., відповідно, податкові
зобов'язання з ПДВ дорівнюють 70 140, 4 грн.
(20% від 350 702 грн.).

На думку позивача, вона повинна була
зареєструватися платником ПДВ лише
після того, як її дохід у 4 кв. 2011 року
перевищив 300 000 грн. і сплатити ПДВ лише
з суми перевищення, тобто з 50 702 грн. (350
702 - 300 000 = 50 702).

Проте, вказані доводи позивача є
помилковими, оскільки податкові
зобов'язання з ПДВ виникли у неї з
початку 4 кварталу 2011 року, тобто з того
моменту, коли спрощена система
оподаткування вже не поширювалась на
неї.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
податкове зобов'язання з ПДВ у розмірі
70 140, 40 грн. правильно визначено
податковим повідомленням-рішенням від
21 травня 2013 року №.

Стосовно штрафних санкції, у розмірі 18
045, 10 грн., визначених цим рішенням,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.6 підрозділу 10 розділу XX
«Інші перехідні положення» ПК України,
не застосовуються фінансові санкції до
платників податку на прибуток
підприємств та платників податків, що
перейшли на загальну систему
оподаткування, за порушення
податкового законодавства за
наслідками діяльності у другому -
четвертому календарних кварталах 2011
року.

Колегія суддів вважає, що оскільки
позивач перейшла на загальну систему
оподаткування у 4 кв. 2011 року та
допустила в цьому кварталі порушення
щодо несплати податкового зобов'язання
з ПДВ, то наведена норма дає підстави
для незастосування до неї штрафних
санкцій за вказане порушення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що податкове
повідомлення-рішення від 21 травня 2013
року № щодо визначення грошового
зобов'язання з ПДВ у розмірі 88 185,50
грн. належить скасувати на суму
штрафних санкції, а саме: на 18 045, 10 грн.

Враховуючи, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст.
202 КАС України вважає необхідним,
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою задовольнити частково позовні
вимоги ФОП ОСОБА_4 до ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4
ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити -
частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2013
року -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 - задовольнити
частково.

Визнати недійсними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 21 травня 2013 року:

- № щодо визначення
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на 148 110 грн.,

- № щодо визначення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в частині застосування
штрафних санкції у розмірі 18 045, 10 грн.

Визнати недійсними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 06 серпня 2013 року
№ щодо визначення суми штрафних
(фінансових) санкцій з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування у розмірі 37 028 грн.

Відмовити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог
щодо визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 21 травня 2013 року
№ щодо визначення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в частині основного платежу у
розмірі 70 140, 4 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлено 03 лютого 2014 року.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко Суддя:
С.Д. Домусчі Суддя: О.О. Кравець