Справа № 607/18294/13-а
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2013-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2013 Справа №607/18294/13-а

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого - судді
Стельмащука П.Я.

при секретарі
Гапій В.А.;

за участю позивача ОСОБА_1;

представників позивача - ОСОБА_2,
ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради,
третя особа - управління земельних
ресурсів Тернопільської міської ради,
про визнання частково протиправним і
часткового скасування рішення сесії
Тернопільської міської ради та
зобов'язання вирішити питання про
приватизацію земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Тернопільської міської ради, третя
особа - управління земельних ресурсів
Тернопільської міської ради, про
визнання частково протиправним
рішення сесії Тернопільської міської
ради №5/22/122 від 27.11.2008р. про відмову у
приватизації частини його земельної
ділянки, площею 216 кв.м., що знаходиться
в АДРЕСА_1, та передачі цієї частини
його присадибної земельної ділянки
йому в оренду терміном на 5 років, а
також скасування цього рішення у цій
частині та зобов'язання Тернопільської
міської ради вирішити питання про
приватизацію другої частини його
земельної ділянки площею 216 кв.м., що
знаходиться в АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позовпозивач
покликається на те, що рішенням
Тернопільського міського суду
Тернопільської області від 02.02.1971р. в
порядку поділу будинковолодіння між
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є рідними
братами та сестрою, за ОСОБА_6 визнано
право власності на 3/5 житлового будинку
та господарських споруд за адресою
АДРЕСА_1 Після ухвалення цього рішення
між співвласниками даного житлового
будинку був проведений поділ земельної
ділянки і позивачу ОСОБА_1 було
виділено 480 кв.м. земельної ділянки,
якою він постійно користується з 1971
року по даний час, що підтверджується
кадастровим планом земельної ділянки,
виданим у 2006 році. У 2008 році позивач
звернувся із заявою до Тернопільської
міської ради про приватизацію
земельної ділянки площею 480 кв.м.
Рішенням Тернопільської міської ради
№5/22/122 від 27.11.2008р. позивачу передано у
приватну власність не всю земельну
ділянку, а лише її частину площею 264
кв.м., а другу частину площею 216 кв.м.
надано позивачу в оренду на 5 років.
Таке рішення міської ради, в частині
передачі йому земельної ділянки в
оренду, на думку позивача, є
протиправним прийняте з порушенням
норм Земельного кодексу України та
повинно бути скасоване.

В судовому засіданні позивач та його
представникипозов підтримали з
підстав наведених в позовній заяві,
доповненні до адміністративного
позову та наданих суду усних
поясненнях, просять задовольнити
позов.

Відповідач явку уповноваженого
представника в судове засідання
13.11.2013р. не забезпечив, про причини
неявки суд не повідомив, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду даної адміністративної
справи. Письмових пояснень (заперечень)
з приводу позову не надав. У попередніх
засіданнях з розгляду даної
адміністративної справи представники
відповідача заперечували щодо
задоволення позову, вказували, що
оскаржуване рішення прийняте з
дотриманням норм чинного
законодавства, у тому числі Земельного
кодексу України.

Від третьої особи - відділу земельних
ресурсів Тернопільської міської ради
надійшло письмове клопотання про
розгляд справи без їх участі.

Згідно ч. 4 статті 128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

На підставі ч. 4 статті 128 КАС України,
справа розглядається без представника
відповідача, на підставі наявних у ній
доказів.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду від 14.10.2010р.,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 31.05.2012р., у задоволенні позову цього
ж позову було відмовлено. Ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 05.03.2013р. згадані постанову від
14.10.2010р. і ухвалу від 31.05.2012 судів першої
та апеляційної інстанції скасовано, а
справу направлено до суду першої
інстанції для нового розгляду.

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 05.03.2013р., зокрема, зазначено,
що суди не з'ясували дотримання
позивачем строку звернення до суду, не
встановили початок його перебігу,
наявність підстав для поновлення
строку у випадку звернення до суду
після закінчення строку. А також,
висновок судів про законність
прийнятого міською радою рішення є
передчасним з огляду на те, що ними
з'ясовувались підстави прийняття
міською радою оскаржуваного рішення в
частині надання позивачу в оренду
земельної ділянки площею 216 кв.м. та не
досліджувались обставини подання
відповідної заяви позивачем.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 03.07.2013р.
позовну заяву залишено без розгляду, як
таку, що подана після закінчення
строків, установлених законом.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2013р.
ухвалу Тернопільського міськрайонного
суду від 03.07.2013р. скасовано, справу
направлено в суд першої інстанції для
продовження розгляду. Даною ухвалою
Львівський апеляційний
адміністративний суд встановив, що
позивачем не пропущено річний строк
звернення до суду, встановлений
статтею 99 КАС України (в редакції, що
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин).

Заслухавши пояснення позивача та його
представників, дослідивши матеріали
справи та оцінивши подані докази, суд
встановив наступні обставини.

Згідно статті 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до статті 6 КАС України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси. Ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 18 КАС України,
місцевим загальним судам як
адміністративним судам
підсудніадміністративні справи, у яких
однією зі сторін є орган чи посадова
особа місцевого самоврядування,
посадова чи службова особа органу
місцевого самоврядування, крім тих, які
підсудні окружним адміністративним
судам.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№8 від 20.05.2013р. «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»,
земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності,
належать до публічно-правових спорів,
на які поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Рішенням Тернопільського міського
народного суду від 02.02.1971р. по справі
№2-139/1971р., в порядку поділу
будинковолодіння між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які є рідними братами та
сестрою, за ОСОБА_6 визнано право
власності на 3/5 житлового будинку та
господарських споруд за адресою
АДРЕСА_1

Згідно реєстраційного посвідчення
виданого 31.10.2003р. Тернопільським
міським бюро технічної інвентаризації,
11/25 частин будинковолодіння АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_1 на праві
приватної власності на підставі
договору довічного утримання
посвідченого Першою Тернопільською
держнотконторою 24.10.2003р. за реєстром
№1-5637.

24.11.2003р. і 09.06.2004р. Тернопільським
міським бюро технічної інвентаризації
складались технічні паспорти на
житловий будинок по АДРЕСА_1 Згідно цих
технічних паспортів, загальна площа
земельної ділянки 820 кв.м.

У 2006 році КП «Земельно-кадастрове бюро»
склало кадастровий план земельної
ділянки по АДРЕСА_1, згідно якого
земельна ділянка площею 0,0883 га була
розподілена між співвласниками
будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1
наступним чином. А саме, ОСОБА_7 і ОСОБА_8
- 0,0403 га, ОСОБА_1 - 0,0480 га.

27.09.2006р. КП «Земельно-кадастрове бюро» у
присутності землекористувача ОСОБА_1 і
суміжних землекористувачів (ОСОБА_7
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8)
складено акт визначення та погодження
на місцевості зовнішніх меж земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1.

07.10.2008р. приватним нотаріусом
Тернопільського районного
нотаріального округу Бриксою Т.І.
засвідчено заяву ОСОБА_7, ОСОБА_8 і
ОСОБА_1 до відділу земельних ресурсів
Тернопільської міської ради про
надання згоди на розподіл між ними
земельної ділянки розташованої по
АДРЕСА_1 в такому порядку: ОСОБА_7 і
ОСОБА_8 - 0,0403 га, ОСОБА_1 - 0,0480 га.

24.10.2008р. до відділу використання
земельних ресурсів Тернопільської
міської ради надійшла заява ОСОБА_1 від
08.10.2008р. на ім'я міського голови
Заставного Р.Й. про передачу безоплатно
у приватну власність земельної ділянки
площею 480 кв.м. для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд за адресою АДРЕСА_1.

Заяви про передачу йому земельної
ділянки в оренду позивач до
відповідача не подавав.

Рішенням Тернопільської міської ради
№5/22/122 від 27.11.2008р. позивачу передано
безоплатно у приватну власність
земельну ділянку площею 264 кв.м., а також
надано в оренду на 5 років земельну
ділянку площею 216 кв.м.

Листом №2396/14 від 07.08.2009р.,на звернення
ОСОБА_12 (матір позивача) від 21.06.2009р.,
відділ використання земельних
ресурсів Тернопільської міської ради
повідомив, що за даними бюро технічної
інвентаризації для будівництва та
обслуговування житлового будинку
раніше передано земельну ділянку
площею 600 кв.м. Згідно статті 118 ЗК
України, органи місцевого
самоврядування приймають у місячний
термін рішення про приватизацію
земельної ділянки на підставі
технічних матеріалів та документів, що
підтверджують їх розмір. Технічними
матеріалами, що підтверджують розмір
раніше наданої в користування
земельної ділянки у м. Тернополі є дані
бюро технічної інвентаризації, а
документами, які встановлюють фактичне
використання земельної ділянки
громадянином на час приватизації є
дані земельно-кадастрової зйомки,
виконаної згідно вимог статті 198 ЗК
України. В 2006р. КП «Земельно-кадастрове
бюро» проведено розподіл земельної
ділянки за взаємною згодою між
співвласниками будинковолодіння
АДРЕСА_1 Виходячи із цього, рішенням
міської ради від 27.11.2008р. позивачу
передано безоплатно у приватну
власність земельну ділянку площею 264
кв.м. для обслуговування житлового
будинку по АДРЕСА_1. Виявлені надлишки
земельної ділянки площею 216 кв.м. у
позивача не вилучались, а тим же
рішенням надані в оренду для
обслуговування житлового будинку за
цією ж адресою. Також інформують, що
згідно статті 116 ЗК України, передача
земельних ділянок безоплатно у
власність громадян у межах норм
визначених цим кодексом, проводиться
один раз по кожному виду використання.
Враховуючи наведене, відділ
повідомляє, що питання приватизації
земельної ділянки площею 480 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1 немає можливості
задовольнити.

Листом №32-50-3141/426/3267 від 22.10.2009р. Головне
управління Держкомзему у
Тернопільській області на звернення
ОСОБА_1 повідомило, що безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться у разі одержання
земельних ділянок із земель
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
статтею 121 Земельного кодексу України,
в даному випадку не більше 0,10 га для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель, споруд та не
більше 2,0 га для ведення особистого
селянського господарства. З метою
вирішення піднятого питання,
рекомендують звернутись з письмовою
заявою до Тернопільської міської ради,
в компетенцію якої входить вирішення
приватизації всієї земельної ділянки
загальною площею 480 кв.м., а в разі
відмови - до суду.

Також позивач звертався до
Тернопільської міської ради та
міського голови листами від 01.11.2009р. і
29.12.2009р. із проханням вирішити питання
надання позивачу у власність всієї
земельної ділянки площею 480 кв.м., які
залишились без задоволення.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
переконання про обґрунтованість
позовних вимог, підтвердження їх
матеріалами справи та необхідність
задоволення позову.

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України,у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

У даній справі суд приходить до
висновку, що оскаржуване рішення
відповідача не відповідає вимогам
пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 8 ч. 3 статті 2 КАС
України.

Відповідно до статті 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 статті 227 КАС України,
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
розгляді справи.

На виконання висновків і мотивів
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 05.03.2013р., судом досліджено
питання подання (неподання) позивачем
заяви про передачу йому в оренду
частини земельної ділянки.

Судом встановлено, що позивач з такою
заявою не звертався, а звертався лише
із заявою від 08.10.2008р. на ім'я міського
голови Заставного Р.Й. про передачу
безоплатно у приватну власність
земельної ділянки площею 480 кв.м. для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд за адресою
АДРЕСА_1.

Дане звернення було обґрунтованим з
огляду на дані наведені в технічному
паспорті на будинковолодіння та в
кадастровому плані земельної ділянки
по АДРЕСА_1.

Згідно ч. 1, 2 статті 118 ЗК України (в
редакції, яка діяла на час звернення
позивача із заявою до відповідача),
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Відповідно до п. г) ч. 1 статті 121 ЗК
України (в редакції, яка діяла на час
звернення позивача із заявою до
відповідача), громадяни України мають
право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) у селах - не
більше 0,25 гектара, в селищах - не більше
0,15 гектара, в містах - не більше 0,10
гектара.

За змістом статті 123 ЗК України(в
редакції, яка діяла на час звернення
позивача із заявою до відповідача),
підставою для прийняття рішення про
надання в оренду земельної ділянки є
відповідне клопотання особи про
отримання її в оренду.

Оскільки позивач не звертався із таким
клопотанням, відповідач приймаючи
рішення від 27.11.2008р., в частині передачі
позивачу земельної ділянки в оренду,
діяв всупереч волі заявника (позивача),
вийшов за межі своїх повноважень,
порушив положення статей 118, 121, 123 ЗК
України, а отже діяв протиправно.

Відповідно до ч. 2 статті 162 КАС України,
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення; зобов'язання відповідача
вчинити певні дії.Суд може прийняти
іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

За встановлених обставин справи, які
підтверджують обґрунтованість
позовних вимог, рішення Тернопільської
міської ради від 27.11.2008р. №5/22/122 в
оскаржуваній частині не може
залишатись в силі, є протиправним і
підлягає скасуванню. Також відповідача
слід зобов'язати вирішити питання про
приватизацію позивачем земельної
ділянки площею 216 кв.м., що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Згідно ч. 1 статті 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Так як рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, з відповідача на користь
позивача слід стягнути понесені ним
витрати в сумі 245,10 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 11, 17, 18, 71, 72, 86, 94,
159-163, 186, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Тернопільської міської
ради, третя особа - управління
земельних ресурсів Тернопільської
міської ради, про визнання частково
протиправним і часткового скасування
рішення сесії Тернопільської міської
ради та зобов'язання вирішити питання
про приватизацію земельної ділянки -
задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати
рішення Тернопільської міської ради
№5/22/122 від 27.11.2008р. «Про передачу в
приватну власність та надання в оренду
земельних ділянок громадянам» в
частині передачі ОСОБА_1 в оренду на
п'ять років земельної ділянки площею 216
кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1.

Зобов'язати Тернопільську міську раду
вирішити питання про приватизацію
ОСОБА_1 земельної ділянки площею 216
кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1.

Стягнути з місцевого бюджету м.
Тернополя на користь ОСОБА_1 245,10 грн.
судових витрат.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Головуючий
П.Я.Стельмащук