Справа № 2а-249/09
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року м.
Київ К/9991/18445/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

провівши попередній розгляд справи за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Саксаганської районної у м.
Кривий Ріг ради про стягнення щорічної
грошової допомоги, за касаційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної у м. Кривий Ріг ради на
постанову Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 12 листопада 2009
року та постанову Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16
березня 2011 року, -

у с т а н о в и л а :

У березні 2009 року позивач звернувся із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС І
категорії, інвалід війни 2 групи, а тому
має право на щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат згідно
статті 48 Закону України від 28 лютого 1991
року № 796-XІІ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі Закон № 796-XІІ), а також грошову
допомогу до 5 травня у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком у
відповідності до частини 5 статті 13
Закону України від 22 жовтня 1993 року №
3551 «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» (далі
- Закон № 3551).

Стверджуючи, що розміри виплачених
допомог не відповідають розмірам
передбаченим цими Законами, просив
зобов'язати усунути зазначені
порушення провівши відповідні
перерахунки з 2005 року.

Постановою Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 12
листопада 2009 року, позов задоволено
частково, визнано неправомірними дії
та зобов'язано відповідача зробити
перерахунок і виплату позивачу
грошової допомоги, передбаченої
статтею 48 Закон № 796-XІІ, а також
допомоги до 5 травня згідно статті 13
Закону № 3551 за 2005- 2009 роки, в решті
позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16
березня 2011 року, апеляційну скаргу
задоволено частково, постанову суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог за період 2005-2008 років
скасовано, і в цій частині у
задоволенні позову відмовлено. В іншій
частині постанову залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить судові рішення скасувати та
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС І категорії,
інваліда війни 2 групи.

Задовольняючи частково позов суди, на
підставі наявних у справі даних
встановили і правильно виходили з того,
що у період 2009 року позивачу належить
право на щорічну грошову допомогу до 5
травня, передбачену статтею 13 Закону №
3551 та щорічну допомогу на оздоровлення,
відповідно до статті 48 Закону України
№796-ХІІ.

Як вбачається з матеріалів справи,
одноразова грошова допомога до 5 травня
згідно статті 13 Закону № 3551 та щорічна
допомога на оздоровлення, відповідно
до статті 48 Закону України №796-ХІІ
виплачена позивачу згідно з постановою
Кабінету Міністрів України від 18
березня 2009 року № 211 «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується в 2009 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», «Про жертви нацистських
переслідувань» згідно з Постановою КМУ
№ 562, тобто в абсолютних сумах.

Статтею 48 Закону України №796-ХІІ
передбачена виплата інвалідам 2 групи,
які стали такими внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.

В силу вимог статті 13 Закону № 3551
інвалідам війни 2 групи передбачена
грошова допомога до 5 травня, у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком.

Суд апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку про задоволення
позовних вимог у відповідності до
статті 13 Закону № 3551 та статті 48 Закону
№ 796-ХІІ за 2009 рік, оскільки
спірні допомоги позивачу було сплачено
у меншому розмірі, ніж визначено чинним
законодавством.

Враховуючи те, що Законом України від 26
грудня 2008 року № 835-VI «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» будь-яких
змін до статті 13 Закону № 3551-ХІІ та
статті 48 Закону № 796-ХІІ, які б
зменшували розмір виплат, не вносилось,
суд апеляційної інстанції
обґрунтовано виходив із загальних
засад пріоритетності законів над
підзаконними актами та дійшов
правильного висновку, що при вирішенні
даного спору застосуванню підлягає
саме Закони № 3551-ХІІ та 796-ХІІ, а не
вказані постанови Кабінету Міністрів
України.

Отже, в зазначеній частині рішення суду
апеляційної інстанції відповідає
дійсним обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
судовій практиці, доводи касаційної
скарги їх висновків не спростовують, і
підстав для скасування судових рішень
колегія суддів не вбачає.

Виходячи з наведеного, рішення
апеляційного суду відповідає дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги його
висновків не спростовують, такі
ґрунтуються на помилковому
трактуванні правових норм, а тому
підстав для скасування судового
рішення колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної у м. Кривий Ріг ради відхилити,
а постанову Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16
березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.