Справа № 2а-4006/11/2670
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2014 року 14:05
Справа № 2а-4006/11/2670
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі Пасічнюк С.В.,
представника позивача - Буряк О.О.,
представника відповідача - Глушковська
розглянувши у судовому засіданні
матеріали адміністративного позову
Київського комунального об'єднання
зеленого будівництва та експлуатації
зелених насаджень міста
«Київзеленбуд» до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулось Київське комунальне
об'єднання зеленого будівництва та
експлуатації зелених насаджень міста
«Київзеленбуд» (далі - позивач, КК ОЗБЗН
«Київзеленбуд») до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва (далі -
відповідач) про визнання недійсними
податкові повідомлення-рішення №
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06.10.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2012 року,
у задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27.03.2013 року, прийнятою за
наслідком перегляду вказаних судових
рішень в касаційному порядку,
касаційну скаргу позивача задоволено
частково, постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06.10.2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2012 року скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
думку позивача, висновки щодо порушень
позивачем вимог податкового
законодавства ґрунтуються на
встановлених в ході перевірки
недостовірних фактах, а тому прийняті
відповідачем за результатами
повідомлення-рішення про нарахування
та сплату грошових зобов'язань є
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив суд позов
У судовому засіданні судом допущено
заміну неналежного відповідача на
належного, а саме на Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві).
Представник відповідача проти позову
заперечував з підстав, викладених у
письмових запереченнях проти позову та
поясненнях і просив відмовити у
задоволенні позову повністю.
В обґрунтування заперечень проти
позову, відповідач зазначив, що з
позовними вимогами не погоджується,
вважає, що для задоволення позову не
має підстав, оскільки відповідач діяв в
межах наданих повноважень й у
відповідності до вимог чинного
законодавства України.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає встановленими наступні
обставини та відповідні їм
КК ОЗБЗН «Київзеленбуд» зареєстроване
28.10.1992 року у Державній адміністрації
Шевченківського району м. Києва, код за
Позивача взято на податковий облік в
органах державної податкової служби
обліку у ДПІ у Шевченківському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві.
Також, на час проведення перевірки,
позивач був зареєстрований платником
податку на додану вартість, відповідно
до свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість від 27.06.1997
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві відповідно до
плану-графіку на підставі направлень
проведено планову виїзну перевірку КК
ОЗБЗН «Київзеленбуд» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2008 р. по
31.03.2010 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2008 р. по
За результатами перевірки складений
акт № 1790/23-02/03362123 від 19.07.2010 р., в якому
зафіксовані виявлені порушення вимог
пп. 7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» №168/97-ВР
від 03.04.1997 року, зі змінами та
доповненнями (далі - Закону України
«Про ПДВ»), що призвело до заниження
підприємством податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 2 303 957,00 грн.
та порушення п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п.п. 9.12.2 п.
9.12 ст. 9, п.п «а»п. 17.2 ст. 17, п.п. «а»п. 19.2 ст.
19 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», в результаті чого
занижено податкове зобов'язання в сумі
На підставі акту перевірки ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві винесене податкове
повідомлення - рішення від 02.08.2010 р.
зобов'язань з податку на додану
вартість в сумі 2 303 957,00 за основним
платежем та 1 151 979,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.
За результатами розгляду первинної
скарги КК ОЗБЗН «Київзеленбуд» від
10.08.2010 р. №148-2304 на податкове
повідомлення - рішення від 02.08.2010 р.
м. Києва рішенням від 27.09.2010 р. №7173/10/25-026
про результати розгляду первинної
скарги збільшила на 79 637,00 грн. суму
податкового зобов'язання з ПДВ та на 39
819,00 грн. штрафну (фінансову) санкцію,
визначені у податковому повідомленні -
рішенні ДПІ у Шевченківському районі м.
чим винесено податкове повідомлення -
рішення від 12.10.2010 р. №/1 про сплату
2 383 594,00 грн. - податку на додану вартість
та 1 191 798,00 грн. - штрафних (фінансових)
санкцій.

В подальшому, під час підготовки
вищезазначеного податкового
повідомлення-рішення від 12.10.2010 р.
№/1 у зв'язку з допущенням
технічної помилки, ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві визнала його недійсним, про що
повідомила КК ОЗБЗН «Київзеленбуд»
листом від 03.11.2010 р. №14919/10/23-225 та
прийняла податкові
повідомлення-рішення від 03.11.2010 р.
№/1 про сплату 2 303 957,00 грн. податку
на додану вартість та 1 151 979,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій та
№/0 про сплату 79 637,00 грн. податку
на додану вартість та 39 819,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Крім того, ДПІ у Шевченківському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві проведено
позапланову виїзну перевірку позивача
з питань достовірності нарахування
суми бюджетного відшкодування податку
на додану вартість за січень 2009 року,
яка виникла внаслідок від'ємного
значення з податку на додану вартість,
що декларувалось в періоди з 01.05.2008 року
по 31.05.2008 року, з 01.07.2008 року по 31.07.2008
року, з 01.09.2008 року по 30.09.2008 року, з 01.09.2008
року по 30.09.2008 року, з 01.10.2008 року по
31.10.2008 року.

За результатами зазначеної
позапланової виїзної перевірки
складено акт від 23.04.2009 року №
674/23-06/03362123, в якому зафіксовано
висновок податкового органу про
завищення КК ОЗБЗН «Київзеленбуд» суму
бюджетного відшкодування за січень 2009
року у розмірі 68 973,33 грн.

За результатами планової виїзної
перевірки, проведеної 19.07.2010 р. та
процедури адміністративного
оскарження відповідачем винесені
податкові повідомлення-рішення №
/0 від 02.08.2010 року, № /1 від
03.11.2010 року, № /0 від 03.11.2010 року та
№ /2 від 31.12.2010 року.

Позивач не погоджується з рішеннями,
прийнятими податковими органами,
вважає, що вони прийняті з порушенням
положень податкового законодавства та
підлягають скасуванню в судовому
порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень та норми
закону, які діяли на момент виникнення
правовідносин між сторонами, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог виходячи з наступного.

До набуття чинності Податковим
кодексом України, (чинний з 01.01.2011 р.)
спірні правовідносини регулювалися
Конституцією України, Законом України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 р. № 168/97-ВР, Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (із змінами та
доповненнями) та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з п. 1.7 статті 1 Закону України
«Про податок на додану вартість» (в
редакції, чинній в момент виникнення
спірних правовідносин) податковий
кредит - сума, на яку платник податку
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Згідно із п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

У силу вимог п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими документами,
зазначеними підпунктом 7.2.6, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Первинні документи для надання їм
юридичної сили повинні мати
обов'язкові реквізити, передбачені
статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №
996-XIV. В іншому випадку, відповідно до
п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», у платника
податків не виникає права відносити до
складу податкового кредиту, витрати
без належних на те документів,
обов'язковість заповнення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону
визначено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»).

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок,
встановлений Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Як свідчать матеріали справи, КК ОЗБЗН
«Київзеленбуд» отримано податкову
накладну від власної філії - Міського
декоративного розсадника «Теремки»
(далі - МДР «Теремки») та включено до
складу податкового кредиту за березень
2009 року суму ПДВ у розмірі 2 990 000.00 грн.
по авансовому платежу на будівництво
виробничої бази.

Податковий орган стверджує та як
зафіксовано в акті перевірки, що
договір на виконання робіт по
будівництву виробничої бази № 04/11-2008
від 04.11.2008 року, який був укладений між
філією апелянта МДР «Теремки»та ТОВ
«НВК «Укртехбуд» не мав реального
характеру правочину.

Як вбачається з акту перевірки №
1790/23-02/03362123 від 19.07.2010 р., МДР «Теремки»,
що є структурним підрозділом КК ОЗБЗН
«Київзеленбуд», в особі директора
ОСОБА_3, укладено договір генерального
підряду № 04/11-2008 від 04.11.2008 року з ТОВ
«НВК «Укртехбуд» (), в
особі директора ОСОБА_4, на виконання
робіт по будівництву виробничої бази
та житлових будинків в с. Малютянка
Києво - Святошинського району
Київської області.

За період з 27.06.1997 року по 31.12.2008 року МДР
«Теремки» було зареєстровано
платником податку на додану вартість
на загальних підставах. У зв'язку з тим,
що МДР «Теремки» є філією КК ОЗБЗН
«Київзеленбуд» станом на 01.01.2009 року
свідоцтво МДР «Теремки» в якості
платника ПДВ було скасовано.

Перевіркою встановлено, що згідно умов
договору від 04.11.2008 року №04/11-2008,
Генпідрядник (ТОВ «НВК Укртехбуд»)
приймає на себе генеральний підряд на
виконання робіт по будівництву
виробничої бази Замовника (МДР
«Теремки») відповідно до кошторису за
договірною ціною, а Замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Відповідно до договору в комплекс
робіт по будівництву виробничої бази
входять будівництво: двоповерхового
блоку приміщень службового -
побутового призначення загальною
площею 500 кв.м.; гаражу на 10 одиниць
автотранспортної техніки з двома
ремонтними боксами, обладнаними
кран-балками з електротельферами до
3-тон, гідропідіймачами до 5-ти тон та
механічною майстернею, з відділенням
для зарядки акумуляторів загальною
площею до 500 кв.м. складу для зберігання
навісного обладнання площею до 500 кв.м ;
оранжереї для зберігання навісного
обладнання площею до 500 кв.м.; оранжереї
для контейнерного вирощування
саджанців площею до 5000 кв.м. висотою до
артезіанської свердловини з насосною
станцією для забору води до 25 м /год.;
водонапірної башти питної води
відповідної ємкості; чотирьох
зблокованих житлових будинків (по 2
трикімнатні квартири в кожному)
загальною площею до 640 кв.м. Будівництво
мало здійснюватись за адресою: с.
Малютянка, Києво-Святошинського району
Київської області. Строк виконання
робіт - 31.12.2010 р.

В акті перевірки зазначено, що згідно з
договором №04/11-2008 від 04.11.2008 року МДР
«Теремки» (Замовник) було перераховано
аванс ТОВ «НВК Укртехбуд»
«Генпідрядник», проте ТОВ «НВК
Укртехбуд» не здійснено жодних робіт
по проектуванню та будівництву вище
зазначених об'єктів. Позивачем не
надано до перевірки первинні документи
на виконання умов вказаного договору.

Разом з цим, відповідач посилається на
відсутність у ТОВ «НВК Укртехбуд»
основних фондів та наявність лише 1
працівника товариства, відсутність
показників залишку товарів на складах
(згідно даних рядків 01.2 «приріст ТМЦ»
та 04.2 «убуток ТМЦ» декларації на
прибуток), що є ознаками того, що дана
операція не має економічної суті (не є
господарською) та свідчить про
відсутність
адміністративно-господарських
можливостей які надали б можливості,
виконання вимог п. 1.2 договору від 04.11.2008
року №04/11-2008 року, а саме роботи
виконуються Генпідрядником із своїх
матеріалів, на своєму обладнанні і
своїми інструментами.

З огляду на зазначене, податковим
органом зроблено висновок про те, що
договір є недійсним, який не створює
юридичних наслідків, що призвело до
завищення податкового кредиту з ПДВ за
березень 2009 року МДР «Теремки», та у
свою чергу, згідно отриманої накладної
по консолідації КК ОЗБЗН
«Київзеленбуд».

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначені статтею 203 ЦК України,
відповідно до якої зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 228 ЦК
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Суд звертає увагу, що доказом наявності
вини сторони у формі умислу може бути
лише вирок по кримінальній справі
відносно посадових осіб товариства,
який набрав законної сили. Матеріали
справи таких відомостей не містять.

Між тим, головною підставою вважати
правочин нікчемним являється її
недійсність, встановлена законом. Саме
законом, а не актами, які б факти в ньому
не були відображені.

Вказані ж в акті висновки є суто
суб'єктивною думкою державного
податкового ревізора-інспектора,
оскільки були зроблені за відсутності
інформації, яка надається в
передбаченому законодавством порядку.

В ході судового розгляду, судом
встановлено, що старшим
оперуповноваженим ОВС ГУБОЗ МВС
України Падалко Д.В. під час досудового
слідства в приміщенні МДР «Теремки»
проведена виїмка оригіналів наступних
документів: лист ТОВ «НВК Укртехбуд»
від 05.06.2009р. (1 арк.), лист ТОВ «НВК
Укртехбуд від 10.06.2009р. № 112 (1 арк.), лист
ТОВ «НВК Укртехбуд від 14.08.2009р. № 124 (1
арк.), лист ТОВ «НВК Укртехбуд від
26.08.2009р. № 135 (1 арк.), лист ТОВ «НВК
Укртехбуд від 15.09.2009 р. № 141 (1 арк.), лист
ТОВ «НВК Укртехбуд від 06.10.2009 р. № 147 (1
арк.), лист МДР «Теремки» від 01.06.2009р. № 57
(1 арк.), лист МДР «Теремки» від 09.06.2009 р.
№ 59 (1 арк.), лист МДР «Теремки» від 28.07.2009
р. № 74 (1 арк.), претензія МДР «Теремки»
від 07.09.2009р. № 91/1, Договір № 04/11-2008 від
04.11.2008 р. (6 арк.), додаток № 2 до договору
№ 04/11-2008 від 04.11.2008 р. (1 арк.), акт
приймання-передачі зведеного
кошторисного розрахунку від 04.11.2008 р.
між МДР «Теремки», КК ОЗБЗН
«Київзеленбуд» та ТОВ «НВК
«Укртехбуд», банківська виписка від
06.03.2009 р. (1 арк.), податкова накладна № 1/28
від 06.03.2009 року (1 арк.).

Відповідно до п. 85.9. ст. 85 Податкового
кодексу України у разі, коли до початку
або під час проведення перевірки
оригінали первинних документів,
облікових та інших регістрів,
фінансової та статистичної звітності,
інших документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів, а також
виконання вимог іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, були
вилучені правоохоронними та іншими
органами, зазначені органи зобов'язані
надати для проведення перевірки
контролюючому органу копії зазначених
документів або забезпечити доступ до
перевірки таких документів.

У разі якщо документи, зазначені в
абзаці першому цього пункту, було
вилучено правоохоронними та іншими
органами, терміни проведення такої
перевірки, у тому числі розпочатої,
переносяться до дати отримання
вказаних копій документів або
забезпечення доступу до них.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем всупереч зазначених вище
норм податкового законодавства
терміни перевірки позивача не
перенесено до отримання вилучених
правоохоронними органами документів, а
перевірку проведено лише на підставі
інформації інших податкових органів та
баз даних.

Окрім того, при винесенні спірних
податкових повідомлень-рішень
відповідач фактично зробив власне
судження про нікчемність правочину,
вчиненого філією позивача та про
нереальність проведених на виконання
цього правочину господарських
операцій без перевірки первинних
бухгалтерських документів.

В ході розгляду даної справи, з метою
з'ясування всіх обставин у справі, на
виконання ухвали Вищого
адміністративного суду України від
27.03.2013 року, судом вживались заходи щодо
витребування вищезазначених
документів від структурних
підрозділів МВС України, однак надані
до суду не були.

Щодо посилання в ухвалі на
необхідність дослідження договору
підряду, то суд зазначає, що сумнівів у
його наявності немає, оскільки, до
перевірки він був наданий,
відповідачем переглядались умови
вказаного договору, про що зафіксовано
в акті перевірки. А сам договір, як уже
зазначалось, був вилучений старшим
оперуповноваженим ОВС ГУБОЗ МВС
України Падалко Д.В. під час досудового
слідства в приміщенні МДР «Теремки»
згідно протоколу виїмки від 11.06.2010 року.

Таким чином, ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві не
доведено, що зміст зазначеного вище
правочину не відповідає дійсним
намірам сторін щодо набуття цивільних
прав і обов'язків чи свідчить про намір
сторін ухилитися від оподаткування
доходів, отриманих внаслідок виконання
договору або приховування дійсного
об'єкту оподаткування, зменшення бази
оподаткування, створення штучних
підстав для незаконного відшкодування
сум сплачених податків за рахунок
коштів бюджету, отримання незаконних
пільг з оподаткування тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не доведено правомірність
та обґрунтованість прийнятих ним
оскаржуваних рішень.

Натомість, позивачем доведено
протиправність прийнятих відносно
нього податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та наявних в матеріалах справи
доказів, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог і на
підставі ч. 2 ст. 11, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає, що для повного захисту прав,
свобод та інтересів позивача, про
захист яких він просить необхідно
позов задовольнити повністю, визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 02.08.2010 року № /0, від
03.11.2010 року № /1, від 03.11.2010 року №
/0, від 31.12.2010 року № /2.

Враховуючи викладене, системно
проаналізувавши приписи законодавства
України, оцінивши докази, які наявні в
матеріалах справи, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні та
враховуючи всі наведені обставини, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими,
а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Київського
комунального об'єднання зеленого
будівництва та експлуатації зелених
насаджень міста «Київзеленбуд»
задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
/0 від 02.08.2010 року, № /1 від
03.11.2010 року, № /0 від 03.11.2010 року, №
/2 від 31.12.2010 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та
підписаний 24.01.2014 року.

Суддя
В.П. Шулежко