Справа № К/9991/6422/11
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року м.
Київ К/9991/6422/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Трускавці
Львівської області про перерахунок
пенсії, за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Трускавці Львівської області на
ухвалу Трускавецького міського суду
Львівської області від 13 серпня 2010 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2011
року, -

у с т а н о в и л а :

У травні 2009 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Трускавці Львівської
області про перерахунок пенсії,
передбаченої статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
від 18 листопада 2004 року №2195-ІV (далі
Закон №2195-ІV) за 2007-2008 роки.

Постановою Трускавецького
міського суду Львівської області від 31
грудня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 8 липня 2010
року позовні вимоги задоволені
частково, визнано протиправною
бездіяльність та зобов'язано
відповідача провести перерахунок і
виплату позивачу підвищення до пенсії,
передбаченої статтею 6 Закону №2195-ІV у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
з 9 липня по 31 грудня 2007 року та 22 травня
по 31 грудня 2008 року, в решті позову
відмовлено.

У серпні 2010 року відповідач звернувся
із заявою про роз'яснення зазначеного
рішення суду першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою
Трускавецького міського суду
Львівської області від 13 серпня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2011
року в задоволенні заяви про
роз'ясненні судового рішення
відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та направити справу
на новий розгляд.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхилення скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
роз'яснення судового рішення суди
попередніх інстанцій, на підставі
наявних у справі даних встановили і
правильно виходили з того, що воно за
змістом і суттю є зрозумілим.

У відповідності з частиною 1 статті 170
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Як убачається з судових рішень,
ухвалених по суті вирішення спору
сторін, задовольняючи частково позов,
суди виходили з положень статті 6
Закону №2195-ІV з урахуванням рішень
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 рок № 6-рп/2007 та 22 травня 2008
року №10рп-2008.

Суди дійшли правильного висновку, що
пенсія позивача має бути перерахована
та виплачена відповідачем за період з 9
липня по 31 грудня 2007 року та 22 травня по
31 грудня 2008 року відповідно до статті 6
Закону №2195-ІV, і правильно визнали
можливим застосувати до спірних
правовідносин положення статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Таким чином зазначене судове рішення
за змістом і суттю є зрозумілим, а тому
з урахуванням вимог статті 170 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення заяви
щодо його роз'яснення у судів не було.

За таких обставин, судові рішення
відповідає дійсним обставинам справи
та нормам процесуального права, доводи
касаційної скарги їх висновків не
спростовують, а тому підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 170, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Трускавці
Львівської області відхилити, а ухвалу
Трускавецького міського суду
Львівської області від 13 серпня 2010 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2011
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.