Справа № 809/238/14
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р.
Справа № 809/238/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання
Дмитрашко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в
приміщенні суду адміністративну
справу

за позовом державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до приватного підприємства «Захід-А»

про стягнення податкового боргу в сумі
12273,76 грн., -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2014 року державна податкова
інспекція у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до
приватного підприємства «Захід-А»
(надалі - відповідач) про стягнення
податкового боргу в сумі 12273,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач всупереч вимог статті 67
Конституції України та підпункту 16.1.4
пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу
України заборгував сплату до бюджету
єдиного податку з юридичних осіб на
загальну суму 12273,76 грн.

Представник позивача подав до суду
клопотання про розгляд справи в
письмовому провадженні. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі. Просив
позов задовольнити повністю.

Направлена на адресу відповідача
поштова кореспонденція повернулася до
суду з відміткою «за закінченням
терміну зберігання» (а.с. 28-33).
Відповідно до частини 11 статті 35 КАС
України розписку про одержання
повістки (повістку у разі неможливості
вручити її адресату чи відмови
адресата її одержати) належить негайно
повернути до адміністративного суду. У
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. Тому, суд
вважає, що відповідач був належно
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду справи.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
в разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до норм
частини 4 статі 122 та частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглянув справу в
письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом установлено, що приватне
підприємство «Захід-А»
(ідентифікаційний код в ЄДР 32077509) 29.11.2002
року зареєстроване як юридична особа
за адресою: вул. Івана Павла ІІ, буд. 22,
кв. 27, м. Івано-Франківськ, 76018, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 30.12.2013
року за №17887696 (а.с. 16-18).

Відповідач взятий на облік як платник
податків державною податковою
інспекцією у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
ДПІ у м. Івано-Франківську) і є
платником податків, зборів та інших
обов'язкових платежів, установлених
законом.

Судом установлено, що ДПІ у м.
Івано-Франківську проведена перевірка
податкової звітності щодо повноти та
своєчасної сплати відповідачем
єдиного податку, за результатами якої
складений акт від 27.12.2012 року за
№14199/15-1/32077509 (а.с. 6-8).

На підставі вказаного акту винесено
податкове повідомлення-рішення від
27.12.2012 року за №, котрим на
відповідача покладено податкові
зобов'язання зі сплати єдиного податку
в сумі 250,00 грн. Дане податкове
повідомлення-рішення було отримане
відповідачем, однак податкові
зобов'язання нею сплачені не були (а.с.
5).

Також, відповідачем не сплачені
узгоджені податкові зобов'язання з
єдиного податку з юридичних осіб в
розмірі 12012,57 грн., що підтверджується
дослідженими судом податковими
деклараціями платника єдиного податку
- юридичної особи (а.с. 10-15).

Оскільки, податкові зобов'язання
відповідачем сплачені не були, ДПІ у м.
Івано-Франківську на виконання вимог
податкового законодавства виставила
податкову вимогу форми «Ю» від 20.11.2012
року за №1934 на суму 7211,58 грн.
Вищевказана вимога направлена
відповідачу, однак ним виконана не була
(а.с. 9).

Окрім вказаного, податковий борг
відповідача перед бюджетом
підтверджується дослідженими судом
обліковою карткою платника податку,
довідками ДПІ у м. Івано-Франківську
від 25.12.2014 року та становить 12273,76 грн., в
тому числі, штрафні санкції в розмірі
250,00 грн. та пеня в сумі 11,19 грн. (а.с. 19-23).

Частиною 1 статті 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі -
Кодекс) з 01.01.2011 року регулює відносини,
що виникають у сфері справляння
податків і зборів, зокрема, визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до пунктів 8.1 та 8.3 статті 8
Податкового кодексу України в Україні
встановлюються загальнодержавні та
місцеві податки та збори. До місцевих
належать податки та збори, що
встановлені відповідно до переліку і в
межах граничних розмірів ставок,
визначених цим Кодексом, рішеннями
сільських, селищних і міських рад у
межах їх повноважень, і є обов'язковими
до сплати на території відповідних
територіальних громад.

Згідно підпункту 10.1.2 пункту 10.1 статті
10 Кодексу до місцевих податків
належать єдиний податок.

Відповідно до пунктів 16.1.4 статті 16
Кодексу платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно підпунктів 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Кодексу податковий борг - це
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

У відповідності до вимог пункту 36.1
статті 36 Кодексу податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Кодексу
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Кодексу, платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57
Кодексу, у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Кодексу у разі, коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Кодексу у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Пунктом 95.2 статті 95 Кодексу
передбачено, що стягнення коштів
платника податків провадяться не
раніше, ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Згідно пункту 291.2 статті 291 Кодексу
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності - це особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Пунктом 291.3 статті 291 Кодексу
встановлено, що юридична особа чи
фізична особа-підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Згідно пункту 291.4 статті 291 Кодексу
суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на 6 груп платників єдиного
податку.

Відповідно до підпункту 3 пункту 291.4
статті 291 Кодексу четверта група - це
юридичні особи-суб'єкти господарювання
будь-якої організаційно-правової
форми, які протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: середньооблікова кількість
працівників не перевищує 50 осіб, обсяг
доходу не перевищує 5000000 гривень.

Пунктом 295.3 статті 295 Кодексу
встановлено, що платники єдиного
податку третьої - шостої груп
сплачують єдиний податок протягом 10
календарних днів після граничного
строку подання податкової декларації
за податковий (звітний) квартал.

Відповідно пункту 95.4. статті 95 Кодексу
орган державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.

Відповідальність платників податків
та підстави до застосування санкцій за
порушення норм, встановлених Кодексом
та іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, встановлена главою
11 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до статті 109 Кодексу
податковими правопорушеннями є
протиправні діяння (дія чи
бездіяльність) платників податків,
податкових агентів, та/або їх посадових
осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх
посадовими особами та посадовими
особами контролюючих органів порушень
законів з питань оподаткування та
порушень вимог, встановлених іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Кодексом та іншими законами України.

Нормами статті 111 Кодексу встановлено,
що за порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
застосовуються такі види юридичної
відповідальності: фінансова;
адміністративна; кримінальна.
Фінансова відповідальність за
порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства
встановлюється та застосовується
згідно з цим Кодексом та іншими
законами. Фінансова відповідальність
застосовується у вигляді штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) та/або
пені.

Згідно пункту 113.3 статті 113 Кодексу
штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за
порушення норм законів з питань
оподаткування або іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, застосовуються у
порядку та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та іншими законами України.

Застосування за порушення норм законів
з питань оподаткування або іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів), не
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України, не дозволяється.

Отже, суд дійшов висновку, що податкові
зобов'язання відповідача зі сплати
єдиного податку з юридичних осіб в сумі
12273,76 грн., які ним не сплачені,
являються його податковим боргом.

Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідача перед
бюджетом зі сплати єдиного податку з
юридичних осіб станом на момент
розгляду справи судом становить 12273,76
грн.

Відповідно до частини 2 статті 87
Кодексу, джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Заборгованість станом на день розгляду
справи не погашена, а тому підлягає
стягненню в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що вимоги позивача
правомірні та обґрунтовані, а тому
позов слід задовольнити повністю.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 122, 128, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь бюджету з
приватного підприємства «Захід-А»
(ідентифікаційний код 32077509) податковий
борг в сумі 12273 (дванадцять тисяч двісті
сімдесят три) грн. 76 коп. з
розрахункових рахунків в банках, які
обслуговують дане підприємство та за
рахунок готівки, що йому належить.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, установлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/ Ю.О.
Бобров

Постанова складена в повному обсязі о
10:25 год. 28.01.2014 року.