Справа № 2а-2450/10/11/0170
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року м.
Київ К/9991/28986/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 02 червня 2010 року

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 04 квітня 2011 року

у справі № 2а-2450/10/11/0170

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції в м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим про визнання протиправною відмови
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 02 червня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2011
року, позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (позивач) до
Державної податкової інспекції в м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим (відповідач) задоволено в повному
обсязі. Визнано протиправною відмову
ДПІ в м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим, викладену
в листі № 2402/Г/172 від 21 грудня 2009
року, в праві переходу ФОП ОСОБА_3 на
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності. Зобов'язано ДПІ в м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим видати ФОП ОСОБА_3 Свідоцтво про
сплату єдиного податку на 2010 рік.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ФОП ОСОБА_3
витрати із сплати судового збору в
розмірі 3,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, з підстав
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 02 червня 2010 року,
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня
2011 року та прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити в
повному обсязі.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 15 грудня 2009 року ФОП
ОСОБА_3 звернулась до ДПІ в м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим із заявою про право застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності на 2010 рік.

В свою чергу, відповідачем листом №
2402/Г/172 від 21 грудня 2009 року відмовлено у
задоволенні заяви позивача з огляду на
наявність у нього заборгованості з
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 96 307,36 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в повному
обсязі, суди попередніх інстанцій
виходили з наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Статтею 1 Указу Президента України від
03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин;
далі - Указ № 727/98) передбачено, що
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується, в тому
числі, для фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи
членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. гривень.

Право суб'єктів малого
підприємництва-фізичних осіб
самостійно обирати спосіб
оподаткування доходів за єдиним
податком шляхом отримання Свідоцтва
про сплату єдиного податку обумовлено
статтею 2 Указу № 727/98.

Згідно з частинами 3, 4 статті 4 Указу №
727/98 для переходу на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єкт малого підприємництва подає
письмову заяву до органу державної
податкової служби за місцем державної
реєстрації.

Заява подається не пізніше ніж за 15
днів до початку наступного звітного
(податкового) періоду (кварталу) за
умови сплати всіх установлених
податків та обов'язкових платежів за
попередній звітний (податковий) період.

Так, обґрунтовуючи свою правову
позицію, контролюючий орган вказував
на несплату позивачем узгодженої суми
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 96 307,36
грн., визначеної податковим
повідомленням-рішенням № /0 від 26
серпня 2009 року.

Відповідно до підпункту 5.2.2 пункту 5.2
статті 5 Закону України від 21 грудня
2000 року № 2181-III «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон № 2181-III) у
разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган невірно визначив
суму податкового зобов'язання або
прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству з питань
оподаткування або виходить за межі
його компетенції, встановленої
законом, такий платник податків має
право звернутися до контролюючого
органу із скаргою про перегляд цього
рішення, яка подається у письмовій
формі та може супроводжуватися
документами, розрахунками та доказами,
які платник податків вважає за
потрібне надати.

Згідно з підпунктом 5.2.3 пункту 5.2 статті
5 Закону № 2181-III заява, подана із
дотриманням строків, визначених
підпунктом 5.2.2 цього пункту, зупиняє
виконання платником податків
податкових зобов'язань, визначених у
податковому повідомленні, на строк від
дня подання такої заяви до
контролюючого органу до дня закінчення
процедури адміністративного
оскарження. Протягом зазначеного
строку податкові вимоги з податку, що
оскаржується, не надсилаються, а сума
податкового зобов'язання, що
оскаржується, вважається неузгодженою.

Судами встановлено, що податкове
повідомлення-рішення № /0 від 26
серпня 2009 року неодноразово
оскаржувалось в адміністративному
порядку, зокрема, скаргу до Державної
податкової адміністрації України
подано ФОП ОСОБА_3 05
лютого 2010 року та, відповідно,
розглянуто органом державної
податкової служби 22 лютого 2010 року.

А відтак, на час звернення позивача до
контролюючого органу із заявою від
15 грудня 2009 року про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності на
2010 рік сума податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб,
визначена податковим
повідомленням-рішенням № /0 від 26
серпня 2009 року, була неузгодженою, що, в
свою чергу, нівелює доводи відповідача
про наявність у ФОП ОСОБА_3 податкового
боргу.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 02
червня 2010 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2011
року такими, що прийняті з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому суд
касаційної інстанції не знаходить
підстав, які могли б призвести до їх
зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим відхилити,
а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 02 червня 2010 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2011
року у залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав і в порядку, встановленими
главою 3 розділу IV Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Федоров М.О.