Справа № 724/82/14-а
Суддя: Руснак А. І.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/82/14-аПровадження № 2-а/724/14/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року Хотинський районний суд
Чернівецької області у складі:

головуючого: судді
Руснака А.І.

при секретарі:
Рябий О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора УДАІ УМВС України в
Закарпатській області ст. сержанта
міліції Дебича С.П. про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою, в якій просить
поновити строк для оскарження
постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
ВА № 122896 від 21.05.2013 року, скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії ВА1 № 122896 від 21
травня 2013 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову вказав, що
оскаржувана ним постанова була
винесена 21.05.2013 року інспектором УДАІ
УМВС України в Закарпатській області
ст. сержантом міліції Дебичем С.П.

Цією постановою на нього накладено
штраф в сумі 255 гривень за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.
Відповідно до оскаржуваної постанови
він 21.05.2013 року о 16-35 годині в с. Апша по
вул. Головній Тячівського району
Закарпатської області, керуючи
автомобілем Ауді, д.н.з. НОМЕР_1, рухався
зі швидкістю 83 км/год.

Вважає, що даного правопорушення не
вчиняв.

Про те, що інспектор ДАІ Дебич С.П.,
який зупинив його, в подальшому склав
протокол про адміністративне
правопорушення і виніс оскаржувану ним
постанову, він дізнався тільки після
того, як його про це повідомили
працівники ВДВС Хотинського РУЮ 20.09.2013
року. Вважає, що працівник ДАІ допустив
грубі процесуальні порушення, зокрема:
отримавши його документи інспектор без
його відома і без його присутності
склав відповідний протокол, не надав
можливості записати в протоколі
заперечення; в порушення норм КУпАП
виніс постанову не повідомивши його
про час і місце розгляду справи.

Вважає, що у відповідача були відсутні
будь-які докази вчинення ним
адміністративного правопорушення,
тому він вимушений звернутися з даним
адміністративним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, але надав заяву з проханням
розгляну справу у його відсутності.
Позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач - інспектор УДАІ УМВС
України в Закарпатській області ст.
сержант міліції Дебич С.П. у судове
засідання двічі не з'явився, про час та
місце слухання справи був повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття, розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши надані докази в
сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП - скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою прокурора, особи,
щодо якої винесено постанову, може бути
поновлено органом, правомочним
розглядати скаргу.

З постанови серії ВА1 №122896 від 21.05.2013
року вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у
сумі 255 гривень за перевищення
встановленої швидкості руху, рухався
зі швидкістю 83 км/ год, швидкість
вимірювалась приладом "Візир" №011193, чим
допущено порушення п.12.4 ПДР України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав
постанову про накладення на нього
адміністративного стягнення тільки 20
вересня 2013 року у відділі ДВС
Хотинського РУЮ, а тому строк для
оскарження даної постанови має
вираховуватися з моменту її отримання.
За таких обставин, вимога ОСОБА_1 про
поновлення строку на оскарження
постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
ВА1 № 122896 від 21 травня 2013 року про
накладення на ОСОБА_1 стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 225 гривень -
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КпАП України -
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками - тягнуть за собою накладення
штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно ст. 251 КпАП України - доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

В постанові не зазначено в якому режимі
використовувався прилад для фіксації
швидкості руху автомобіля під
керуванням ОСОБА_1, не зазначено про
наявність функції фото і кінозйомки,
тощо. Не було надано доказів
проходження особою, яка проводила
вимірювання швидкості, відповідного
навчання, що вимагається п.п. 20.1, 20.2
Інструкції з діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції, що затверджена
наказом МВС № 111 від 27 березня 2009 року.

Згідно ч. 3 ст. 70 КАС України - докази,
одержані з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України
- в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що оскільки
відповідачем не надано доказів
стосовно правомірності свого рішення,
а саме: дане правопорушення не
зафіксовано технічними приладами та
технічними засобами, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, а також іншими
документами, то доказів відносно
наявності адміністративного
правопорушення у діях ОСОБА_1 не
встановлено, а тому постанова підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст. 122, ст. ст. 251, 289 КУпАП, ст. ст. 70, 71,
158-163,171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора
УДАІ УМВС України в Закарпатській
області ст. сержанта міліції Дебича С.П.
про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення
задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ВА1 № 122896 від 21.05.2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності та
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
А.І. Руснак