Справа № 228/2012/13-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Клименко В.П.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
справа №228/2012/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченка І.В., Жаботинської С.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Докучаєвської
міської ради на постанову
Докучаєвського міського суду
Донецької області від 05 грудня 2013 року
у справі № 228/2012/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Докучаєвської
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Докучаєвського міського
суду Донецької області задоволені
частково позовні вимоги ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Докучаєвської
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Дії управління праці та соціального
захисту населення Докучаєвської
міської ради щодо відмови ОСОБА_2
перерахувати та виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 22.05.2013 року по 22.11.2013 року
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-Ш визнані
протиправними.

Стягнуто з управління праці та
соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради на користь
ОСОБА_2 недовиплачену державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 22.05.2013 року по 22.11.2013 року
відповідно до Закону України «Про
загальнообов?язкове державне
соціальне страхування у зв?язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240-ІІІ, виходячи із
прожиткового мінімуму на працездатну
особу у 2013 році у розмірі 1147 грн.

Справа розглянута в скороченому
провадженні.

З рішенням суду першої інстанції не
погодився відповідач та звернулись з
апеляційною скаргою у якій вказали, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначили, що
позивачці нараховується допомога по
догляду за дитиною у відповідності до
ст. 15 Закону України "Про державну
допомогу сім"ям з дітьми" та п.22 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім"ям з дітьми. Позивачка не
надала відповідачу необхідні
документи для призначення допомоги у
розмірі, що перевищує мінімальний.
Просили скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.3 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивачка є матір?ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у
відповідача та отримує допомогу як
застрахована особа по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

З довідки відповідача убачається, що
позивачці виплачено допомогу
відповідно до Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім"ям з
дітьми, затвердженому постановою КМУ
27.12.2001 року №1751.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов?язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
Законами України.

Пунктом 1 ст.92 Конституції України
встановлено, що виключно законами
України визначаються права і свободи
людини і громадянина, гарантії цих прав
і свобод; основні обов?язки
громадянина.

До 1 січня 2008 року дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі
Закон № 107-VI), правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім?ям з
дітьми» № 2811-ХІІ від 21.11.1992 (далі Закон
№ 2811-ХІІ), дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-ІІІ від 18.01.2001 (далі Закон № 2240-III),
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
внесені відповідні зміни до Закону №
2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема,
змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону № 2240-III виключено
статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки у даній справі предметом
спору є розмір виплати допомоги у
період з 01.05.2013 по 01.11.2013 особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, позивачу у
справі, то за таких обставин суд першої
інстанції дійшов висновку, що на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
(яким є Закон № 2240-III), відповідно до
статті 43 якого допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція наведена у
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року, яка є обов'язковою
для суду відповідно до статті 244-2 КАС
України.

Частинами 1,3 ст. 99 КАС України
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивачка про відмову в перерахунку
допомоги дізналась з листа відповідача
від 18.11.2013р. До суду із позовом
звернулася 22.11.2013р. Тому суд першої
інстанції вірно зазначив про
задоволення позовних вимог за період з
22.05.2013 по 22.11.2013р.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну Управління праці та
соціального захисту населення
Докучаєвської міської ради на
постанову Докучаєвського міського
суду Донецької області від 05 грудня 2013
року у справі № 228/2012/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Докучаєвського міського
суду Донецької області від 05 грудня 2013
року у справі № 228/2012/13-а - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
І.В.Сіваченко

С.В.Жаботинська