Справа № 2а-806/10/1370
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р.
Справа № 28406/10/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Каралюса В.М., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 14
травня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Підрозділу примусового
виконання рішень Відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про незаконне прийняття
постанови державного виконавця від
30.12.2009 року про зупинення виконавчого
провадження,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Підрозділу
примусового виконання рішень Відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про скасування постанови від
30.12.2009 року про зупинення виконавчого
провадження.

Свої вимоги мотивувала тим, що
постанова про зупинення виконавчого
провадження від 30.12.2009 р. по справі №
2-170/2007 не відповідає вимогам ст. 36
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки, на думку
позивача, судове рішення у справі за
яким відкрито виконавче провадження є
зрозумілим, роз'яснення не потребує, а
тому й немає підстав для зупинення
провадження на час вирішення судом
питання про роз'яснення рішення. Окрім
того, вважає, що державний виконавець
повинен порушити перед судом
клопотання про притягнення до
кримінальної відповідальності
боржника за невиконання рішення суду, а
не зупиняти виконавче провадження.
Також позивач наводить власні
пояснення та міркування щодо заяви про
роз'яснення судового рішення, вважає,
що відповідний суд повинен був
розглянути таку заяву 10-десятиденний
строк, чого не було зроблено, а дії
начальника ППВР Головного управління
юстиції у Львівській області та
начальника Головного управління
юстиції у Львівській області при
виконання судового рішення
незаконними. У зв'язку з цим просила суд
скасувати постанову про зупинення
виконавчого провадження, роз'яснити
відповідачу резолютивну частину
ухвали та стягнути моральну шкоду у
розмірі 5000 грн..

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2010
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідають фактичним
обставинам справи, що і призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, хоч про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі документальними
доказами.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
в провадженні Стрийського
міськрайонного суду (суддя
Бораковський В.М.) перебувала справа №
2-170/2007 за позовом ОСОБА_1 до Стрийської
міської ради, третя особа ОСОБА_3 про
визнання протиправним та скасування
рішення Стрийської міської ради.
Ухвалою суду від 02.04.2007 року зобов'язано
Стрийську міську раду надати
інформацію про розміри та межі
земельних ділянок за адресами АДРЕСА_1
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3.

Постановою державного виконавця ППВР
ВДВС ГУЮ у Львівській області від
17.09.2008р. у відкритті виконавчого
провадження відмовлено (а.с.17).

Вважаючи вказану постанову незаконною,
ОСОБА_1 неодноразово зверталась з
вимогою скасувати таку і відкрити
виконавче провадження та порушити
дисциплінарне провадження щодо певних
посадових осіб (а.с. 26, 42, 44, 50).

Постановою від 12.11.2009 року № 15813764 на
підставі ухвали № 2-170/2007, виданої 02.04.2007
р. відкрито виконавче провадження та
зобов'язано боржника (Стрийську міську
раду) виконати судове рішення негайно
(а.с. 23).

За невиконання рішення суду на
Стрийську міську раду накладено штраф,
про що винесено постанову від 07.12.2009 р.
(а.с. 13) Крім того, ОСОБА_1 подала
начальнику ГУЮ у Львівській області
заяву від 08.12.2009 р. (а.с. 53) в якій просила
за виконання рішення суду накласти на
боржника штраф та заяву від 21.12.2009 р.
(а.с. 56).

Статтею 3 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999р. (з наступними
змінами і доповненнями) передбачено, що
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом, а саме: рішень
та ухвал, що видаються судами (п. 2 ч. 2 ст.
З Закону).

Згідно з ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в статті 3 цього
Закону.

Стаття 5 Закону України «Про виконавче
провадження» надає державному
виконавцеві, при здійсненні
виконавчого провадження, право
одержувати необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки, іншу
інформацію, рівно як і звертатися до
органу, який видав виконавчий документ,
за роз'ясненням рішення з заявою про
видачу дубліката виконавчого
документа, порушувати клопотання про
встановлення чи зміни порядку і
способу виконання, відстрочку та
розстрочку виконання рішення.

Державний виконавець ППВР ВДВС ГУЮ у
Львівській області Германчук Р.В. 30
грудня 2009 року звернувся до суду з
заявою про роз'яснення судового
рішення по справі № 2-170/2007р. в якій
просив роз'яснити вираз резолютивної
частини ухвали «АДРЕСА_1, 41а - 41з»: 1) як №
41- а та № 41- з ; чи 2) з № 41-а по № 41 - з ,
включно.

Постановою від 30.12.2009 р. № 15813764
державний виконавець ППВР ВДВС ГУЮ у
Львівській області Германчук Р.В.
зупинив виконавче провадження на
підставі ч.І п.1 ст.35 Закону України «Про
виконавче провадження» (а.с. 10).
Супровідним листом від 31.12.2009 р. вказану
постанову направлено на адресу
стягувача у справі, яку ОСОБА_1 отримала
13.01.2010 р..

При цьому слід зазначити, що відповідно
до ст. 28 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що у разі
якщо резолютивна частина рішення,
викладена у виконавчому документі є
незрозумілою, державний виконавець, а
також сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення відповідного рішення
чи змісту документа.

Суд, який видав виконавчий документ,
зобов'язаний розглянути заяву
державного виконавця у 10-денний строк з
дня її надходження і при необхідності
дати відповідне роз'яснення рішення чи
змісту документа, не змінюючи їх
змісту. Про роз'яснення рішення чи
змісту документа або відмову у цьому
суд постановляє ухвалу.

Виконавче провадження може бути
зупинено у разі звернення державного
виконавця до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, що підлягає
виконанню, про відстрочку або
розстрочку виконання, а також про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання (п.1 ч.1 ст.35 Закону
України «Про виконавче провадження»).

Поряд з цим, ст.221
Цивільно-процесуального кодексу
України передбачено, що якщо рішення
суду є незрозумілим для осіб, які брали
участь у справі або для держаного
виконавця, суд за їхньою заявою
постановляє ухвалу, в якій роз'яснює
своє рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

Крім цього, державний виконавець ППВР
ВДВС ГУЮ у Львівській області
Германчук Р.В. постановою про відкриття
виконавчого провадження від 12.11.2009 року
(а.с. 23) зобов'язав боржника Стрийську
міську раду надати інформацію про
розміри та межі земельних ділянок за
адресами АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3.

На виконання вимог зазначеної
постанови Стрийською міською радою
було надано до ППВР ВДВС ГУЮ у
Львівській області інформацію про
земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1. А
щодо інших номерів за адресою АДРЕСА_1 -
боржником жодної інформації не надано.
Тому, з метою належного виконання
судового рішення у даній справі
державний виконавець, керуючись правом
наданим йому Законом, звернувся до суду
з відповідною вимогою - роз'яснити
резолютивну частину ухвали, а саме: як
слід розуміти викладене по тексту
«АДРЕСА_1 включно.

Отже, враховуючи вищевказане колегія
суддів прийшла до висновку, що
звернення державного виконавця
Германчука Р.В. до суду з вимогою
роз'яснення судового рішення, було
вимушеною необхідністю для належного
та безпомилкового виконання рішення
суду та дотриманням ним вимог ст. 5 та 28
Закону України «Про виконавче
провадження». Надання інформації
стосувалося земельних ділянок, а тому
встановлення правильної та уточнення
конкретної адреси знаходження
будинковолодінь було необхідним для
належного виконання ухвали суду.

Права апелянта, як сторони виконавчого
провадження, самим зупиненням
виконавчого провадження не порушені,
оскільки як вищезазначалось при
зверненні з роз'ясненням судового
рішення державний виконавець вправі
зупинити виконавче провадження.

Стосовно вимоги апелянта роз'яснити
ППВР ВДВС ГУЮ у Львівській області, то в
ухвалі від 02.04.2007 р. у справі № 2-170/2007 р.
адреси за якими боржника зобов'язано
надати інформацію слід розуміти, як
АДРЕСА_1, включно по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ,
відтак роз'яснення цього рішення може
дати лише той суд, який виносив рішення
та видав виконавчий документ.

Статтею 36 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
впродовж строку на який виконавче
провадження зупинено, виконавчі дії не
провадяться. Після усунення обставин,
які стали підставою для зупинення
виконавчого провадження, державний
виконавець зобов'язаний своєю
постановою поновити виконавче
провадження за власною ініціативою або
заявою стягувача, яка затверджується
начальником відповідного органу
державної виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у 3-денний строк надсилається
сторонам. Таким чином, державний
виконавець не може вчиняти жодних дій
(зокрема й звертатися з поданням про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності) до відновлення
виконавчого провадження. З цього можна
зробити висновок, що вимога апелянта
про спонукання ППВР ВДВС ГУЮ у
Львівській області звернутися із
поданням про застосування
кримінальної відповідальності до
боржника виконавчого провадження за
невиконання судового рішення була
безпідставною.

Щодо вимоги стягнення моральної шкоди
у розмірі 5 000 грн., суд першої інстанції
вірно вказав на те, що апелянтом не
наведено жодних доказів обґрунтування
факту заподіяння моральної шкоди та не
розкрито конкретики її змісту, а також
не подано належного та детального
розрахунку її нарахування, адже шкода
підлягає відшкодуванню лише тоді, коли
вона реально заподіяна незаконними
діями чи бездіяльністю.

Отже, враховуючи зазначені обставини,
суд першої інстанції підставно прийшов
до висновку про те, що виконавче
провадження зупинено у відповідності
до вимог Закону України «Про виконавче
провадження», а апелянтом не було
доведено, що при винесенні
оскаржуваної постанови відбулося
порушення його прав чи інтересів, а
тому його вимоги не підлягали
задоволенню.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
переконання про те, що окружний суд у
відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст.
198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 14
травня 2010 року у справі № 2а-806/10/1370 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий :
Р.М. Гулид

Судді :
В.М. Каралюс

С.М. Кузьмич