Справа № 827/212/14
Суддя: Водяхін С.А.
Дата ухвалення: 2014-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2014 року місто Севастополь 17 год.
41 хв. Справа №827/212/14

Окружний адміністративний суд міста
Севастополя у складі:

судді - Водяхіна С.А.,

секретар - Прокопенко О.О.,

за участю:

представника позивача - Ленінської
районної державної адміністрації м.
Севастополя - Башук Микити Григоровича,
посвідчення № 545 строком дії до жовтня
2014 року, довіреність від 25 грудня 2013
року за вих. № 5201/43/2.04;

представника відповідача - Голови
громадського об'єднання «Городское
движение по защите прав граждан
«Народный контроль» Неганова Віктора
Вадимовича - в судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
причин неявки або про поважність
причин неприбуття суду не повідомив;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Ленінської районної державної
адміністрації міста Севастополя до
Голови громадського об'єднання
«Городское движение по защите прав
граждан «Народный контроль» Неганова
Віктора Вадимовича про обмеження права
на проведення мирного зібрання, -

В С Т А Н О В И В :

26 січня 2014 року Ленінська районна
державна адміністрація міста
Севастополя звернулась до Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя з адміністративним
позовом до Голови громадського
об'єднання «Городское движение по
защите прав граждан «Народный
контроль» Неганова Віктора Вадимовича
про обмеження права на проведення
мирного зібрання шляхом заборони
Неганову Віктору Вадимовичу
проведення мітингу 26 січня 2014 року з 14.00
до 17.00 годин за адресою: м. Севастополь,
район Гоголя, 2 та Нахімова, 3.

Позов обґрунтовано тим, що у зв'язку з
незавчасним повідомлення відповідачем
органів виконавчої влади про
проведення мірного зібрання,
неможливістю Управлінням МВС України у
м. Севастополі забезпечити громадський
порядок під час проведення мітингів,
Ленінська районна державна
адміністрації м. Севастополя
позбавлена можливості здійснити ряд
підготовчих заходів для забезпечення
безперешкодного проведення акції
протесту, підтримання громадського
порядку, охорони прав і свобод інших
людей.

У судовому засіданні представник
позивача наполягав на задоволенні
позовних вимог з підстав викладених у
позовній заяві. Зазначив, що головою
громадського об'єднання «Городское
движение по защите прав граждан
«Народный контроль» Негановим
Віктором Вадимовичем порушені строки
подачі завчасного повідомлення
органів виконавчої влади, яким
відповідно до висновку Венеціанської
комісії та ОБСЕ/БДІПЛ, прийнятому на 88-ї
пленарної сесії 14-15 жовтня 2011 року,
вважається 4-денний період.

Заслухавши пояснення представника
позивача, встановивши обставини
справи, дослідивши докази, якими
обґрунтовуються позовні вимоги, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що головою
громадського об'єднання «Городское
движение по защите прав граждан
«Народный контроль» Негановим
Віктором Вадимовичем 26 січня 2014 року до
Управління міністерства внутрішніх
справ України у м. Севастополі надано
повідомлення про проведення 26 січня 2014
року з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. мірного
зібрання у районі вул. Гоголя, 2 та вул.
Нахімова, 3 міста Севастополя з метою
обговорення громадсько-соціальних
питань.

У повідомленні зазначено, що
орієнтовна кількість учасників акції
складає 50 осіб.

Зазначене повідомлення 26 січня 2014 року
від Управління Міністерства
внутрішніх справ України у м.
Севастополі було передано до
Ленінської районної державної
адміністрації м. Севастополя.

Відповідно до статті 11 Європейської
конвенції з прав людини кожна людина
має право на свободу мирних зборів і
свободу асоціації з іншими, включаючи
право створювати профспілки і вступати
до них для захисту своїх інтересів.
Здійснення цих прав не підлягає жодним
обмеження, за винятком тих, які
встановлені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної або
громадської безпеки, з метою
запобігання заворушенням і злочинам,
для захисту здоров'я або моралі чи з
метою захисту прав і свобод інших
людей. Ця стаття не перешкоджає
запровадженню законних обмежень на
здійснення цих прав особами, що входять
до складу збройних сил, поліції або
органів державного управління.

За змістом статті 64 Конституції
України конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно зі статтею 34 Конституції
України кожному гарантується право на
свободу думки і слова, на вільне
вираження своїх поглядів і переконань.
Кожен має право вільно збирати,
зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене
законом в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя.

Відповідно до частини першої статті 39
Конституції України громадяни мають
право збиратися мирно, без зброї і
проводити збори, мітинги, походи і
демонстрації, про проведення яких
завчасно сповіщаються органи
виконавчої влади чи органи місцевого
самоврядування.

Згідно з частиною другою статті 39
Конституції України обмеження щодо
реалізації цього права може
встановлюватися судом відповідно до
закону і лише в інтересах національної
безпеки та громадського порядку - з
метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я
населення або захисту прав і свобод
інших людей.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України у справі за
конституційним поданням Міністерства
внутрішніх справ України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 39 Конституції
України про завчасне сповіщення
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування про
проведення зборів, мітингів, походів і
демонстрацій (справа щодо завчасного
сповіщення про масові зібрання) від 19
квітня 2001 року № 4-рп/2001 (справа № 1-30/2001)
організатори таких мирних зібрань
мають сповістити зазначені органи про
проведення заходів заздалегідь, тобто
у прийнятні строки, що передують даті
їх проведення. Ці строки не повинні
обмежувати передбачене статтею 39
Конституції України право громадян, а
має служити його гарантією і водночас
надавати можливість відповідним
органам вжити заходів щодо
безперешкодного проведення
громадянами зборів, мітингів, походів і
демонстрацій, забезпечення
громадського порядку, прав і свобод
інших людей. При здійсненні
громадянами права на свободу думки і
слова на вільне поширення своїх
поглядів і переконань не повинно бути
посягань на права і свободи, честь і
гідність інших людей.

За вимогами частини п'ятої статті 182
Кодексу адміністративного судочинства
України суд задовольняє вимоги
позивача в інтересах національної
безпеки та громадського порядку в разі,
якщо визнає, що проведення зборів,
мітингів, походів, демонстрацій чи
інших зібрань може створити реальну
небезпеку заворушень чи злочинів,
загрозу здоров'ю населення або правам і
свободам інших людей.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про основи національної безпеки
України» національна безпека - це
захищеність життєво важливих
інтересів людини і громадянина,
суспільства і держави, за якої
забезпечуються сталий розвиток
суспільства, своєчасне виявлення,
запобігання і нейтралізація реальних
та потенційних загроз національним
інтересам; національні інтереси - це
життєво важливі матеріальні,
інтелектуальні і духовні цінності
Українського народу як носі
суверенітету і єдиного джерела влади в
Україні, визначальні потреби
суспільства і держави, реалізація яких
гарантує державний суверенітет
України та її прогресивний розвиток.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону
об'єктами національної безпеки є
людина і громадянин - їхні
конституційні права і свободи.

Статтею 70 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

У ході судового розгляду справи судом
встановлено, що Негановим В.В., як
відповідальним за проведення заходу 26
січня 2014 року з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00
хв., було надано до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Севастополі повідомлення, на якому
керівництвом органу внутрішніх справ
накладено резолюцію для виконання
відповідальними особами ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 «для организации охраны
общественного порядка и безопасности
дорожного движения».

З повідомлення про проведення акції
вбачається, що заходи, проведення яких
заплановано відповідачем, є мірними та
вони не носять протестного характеру.

Доказів того, що під час проведення
мірного зібрання відповідачем може
бути створена реальна небезпека
заворушень чи злочинів, загроза
національної безпеці, громадському
порядку, здоров'ю населення або правам
та свободам інших людей суду не надано.

За таких обставин суд вважає позов не
підлягаючим задоволенню.

Керуючись статтями 158 - 163, 182 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, та може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду у порядку і
строки, передбачені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
(підпис) С.А.
Водяхін

З оригіналом згідно

Суддя
С.А. Водяхін