Справа № 806/7001/13-а
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 806/7001/13-a

категорія 8.2.13

27 січня 2014 р.
м. Житомир

час прийняття : 16 год. 40 хв.

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Панкеєвої В.А.,

за участі
секретаря - Бондаренка Д.А.,

за участі представника
позивача Капелюх В.О. ,

за участі представника відповідача
Пилипаки В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом квартирно-експлуатаційного
відділу м.Житомира до Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання дій
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення №
2 від 04.06.2013 р. і податкової вимоги
№ 1384-17 від 09.07.2013 р.,-

встановив:

Квартирно-експлуатаційний відділ
м.Житомира звернувся з позовом про
визнання дій протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення № 2 від
04.06.2013 р. і податкової вимоги № 1384-17 від
09.07.2013 р. Бердичівської об'єднаної
державної податкової інспекції.

В обґрунтування позову зазначив, що
податковим органом була проведена
камеральна перевірка по порушенню
сплати (перерахунку) податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів, в
результаті якої складено акт № 1632/08492505
від 20.05.2013 року, а на підставі висновків
акту прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення та виставлена
податкова вимога. Позивач посилається
на те, що відповідачем проведена
камеральна перевірка податкової
звітності по неіснуючому податку, а
сама ж заборгованість по податку з
власників трансопртних засобів
сплачена. Крім того, позивач зазначає,
що контролючим органом не застосовано
строки давності, передбачені
податковим законодавством.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала та просила
його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити в його задоволенні, з
підстав, викладених у письмових
запереченнях.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи письмові докази, суд вважає що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.05.2013 року
Бердичівською ОДПІ було проведено
камеральну перевірку по порушенню
правил сплати (перерахування) податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Житомир, про що складено акт № 1632/08492502.

Зокрема, в акті перевірки вказано про
порушення правил сплати
(перерахування) суми податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
деклараціях (розрахунках), уточнюючих
деклараціях (розрахунках), та
відповідальність платника передбачена
п.126.1 ст.126 розділу ІІ Податкового
кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки
прийнято податкове
повідомлення-рішення № 2
від 04.06.2013 р. про нарахування штрафу на
підставі ст.126 Податкового кодексу
України в сумі 8578,60 грн. та виставлена
податкова вимога форми "Ю" № 1384-17 від
09.07.2013 р. на суму 42367,71 грн., у тому числі
штрафні (фінансові) санкції - 8578,6 грн. та
пеня - 33789,11 грн. (а.с.10-11).

Судом встановлено, що постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 17.03.2010 р.
(справа № 2-а-26483/08), яка набрала
чинності, стягнуто з
квартирно-експлуатаційного відділу
м.Житомира на користь Бердичівської
ОДПІ 75081,07 грн. заборгованості по
податках (а.с.47-49).

Даною постановою, зокрема встановлено,
що в грудні 2007 року та у вересні 2008 року
працівниками Бердичівської ОДПІ була
проведена виїзна позапланова
документальна перевірка з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів за
період з 01.07.2005 року по 30.06.2008 року. За
наслідками перевірок складено довідки
про результати перевірок і акти
перевірок від 10.12.2007 року № 3528/23-01/08322588
та від 17.09.2008 року № 2962/23-01/08322588
відповідно до висновків яких
встановлено порушення Закону України
"Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів". За результатами розгляду
актів перевірок податковою інспекцією
винесене податкове
повідомлення-рішення № 00012/1702/0 від
19.09.2008 року, яким визначено податкове
зобов'язання по податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
розмірі 39602 грн. за основним платежем і
19801 грн. штрафних санкцій. Вказане
податкове повідомлення-рішення
відповідачем не оскаржене, вступило в
законну силу і вважається узгодженим.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини встановлені постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 17.03.2010 р., не
потребують доказування.

Камеральною перевіркою податкової
звітності позивача від 20.05.2013 р.
встановлено, що граничний термін
сплати податку з власників
транспортних засобів (код платежу 120201) -
14.10.2008 р. та 15.07.2008 р., 17.05.2013 р. згідно
платіжного документу № 230 позивачем
сплачено 39602 грн. та 3291 грн. відповідно
(а.с.7).

Представник позивача зазначила, що
висновки акту, щодо сплати грошового
зобов'язання 17.05.2013 р. є безпідставними,
оскільки сума боргу повністю погашена
31 січня 2013 р., що підтверджується копією
платіжної вимоги № 610 від 30.01.2013 р. (а.с.17)

Суд не приймає до уваги дані пояснення,
оскільки, як видно, з матеріалів справи,
датою сплати податку з власників
транспортних засобів є 16.05.2013 р. (а.с.13-15).

Щодо доводів позивача про порушення
контролюючим орган строку давності
слід зазначити наступне.

Встановлено, що 01.01.2011 року набрав
чинності Податковий кодекс України
згідно якого Закон України "Про податок
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів"
втратив чинність з 01.01.2011 року.

Відповідно до п.102.1. ст.102 Податкового
кодексу України контролюючий орган,
крім випадків, визначених пунктом 102.2
цієї статті, має право самостійно
визначити суму грошових зобов'язань
платника податків у випадках,
визначених цим Кодексом, не пізніше
закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку. У разі подання платником
податку уточнюючого розрахунку до
податкової декларації контролюючий
орган має право визначити суму
податкових зобов'язань за такою
податковою декларацією протягом 1095
днів з дня подання уточнюючого
розрахунку.

Пункт 102.4. ст.102 ПК України передбачає,
що у разі якщо грошове зобов'язання
нараховане контролюючим органом до
закінчення строку давності,
визначеного у пункті 102.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
такого грошового зобов'язання, може
бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

Отже, наведена законодавча норма
встановлює строк примусового
стягнення податкового боргу - це 1095
днів з дня виникнення податкового
боргу.

Згідно п.126.1. ст.126 Податкового кодексу
України у разі якщо платник податків не
сплачує узгоджену суму грошового
зобов'язання та/або авансових внесків з
податку на прибуток підприємств
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Підпунктом 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 ПК
України передбачено, що пеня
нараховується після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується.

Як встановлено судом контролюючим
органом під час камеральної перевірки
20 травня 2013 р. визначено не суму
грошового зобов'язання по податку з
власників транспортних засобів, а
кількість днів затримки сплати
узгодженого грошового зобов'язання за
постановою суду в розмірі 42367,71 грн., у
зв'язку з чим до позивача застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
8578,6 грн. та нараховано пеню в розмірі
33789,11 грн.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що Бердичівською об'єднаною
державною податковою інспекцією було
правомірно винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення №
2 від 04.06.2013 року та виставлено
податкову вимогу № 1384-17 від 09.07.2013 року,
підстави для визнання їх
протиправними та скасування відсутні.

Також підстав для визнання дій
відповідача протиправними не
встановлено, а тому позовні вимоги
квартирно-експлуатаційного відділу
м.Житомира задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 94, 159-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

В задоволенні позову
квартирно-експлуатаційного відділу
м.Житомира до Бердичівської об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання дій протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення № 2 від
04.06.2013 р. і податкової вимоги № 1384-17
від 09.07.2013 р. відмовити за
безпідставністю.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
В.А. Панкеєва