Справа № 1570/4020/12
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2014 р. м. Київ
К/800/18716/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Блажівської Н.Є.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Іллічівську Одеської області
Державної податкової служби

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013

у справі № 1570/4020/2012

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Монтаж-23»

до Державної податкової інспекції у м.
Іллічівську Одеської області
Державної податкової служби

про визнання протиправним та
скасування наказу, визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Монтаж-23»
звернулось до суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
наказу Державної податкової інспекції
у м. Іллічівську Одеської області
Державної податкової служби № 181 від
16.02.2012, визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Одеської області Державної податкової
служби від 26.03.2012 № , № .

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 12.12.2012 у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013
постанову суду першої інстанції
скасовано; прийнято нову постанову;
позов задоволено частково; податкові
повідомлення-рішення № , №
від 26.03.2012 скасовано; в задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, як таке, що
прийняте з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, податковим органом отримано
лист № 10243/7/15-610 від 28.11.2011 ДПА у
Печерському районі м. Києва, який
містить інформацію щодо проведеної
роботи при відпрацюванні схемного
податкового кредиту, сформованого за
рахунок ризикових контрагентів, а саме:
ТОВ «Забудова Світу», ТОВ
«Тетрабудсервіс», ТОВ «Кафі», в зв'язку
з чим позивачу було направлено запит
№ 24165/10/23-0404 від 14.12.2011 про
надання письмових пояснень та
документального підтвердження
стосовно відносин з зазначеними
контрагентами.

Повідомлення № 21 від 06.02.2012 про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
наказ про її проведення № 181 від 16.02.2012,
були отримані 16.02.2012 головним
бухгалтером ТОВ «Монтаж-23».

За результатами проведеної, на
підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України, позапланової
невиїзної перевірки ТОВ «Монтаж-23» з
питань документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків ТОВ «Тетрабудсервіс» за
період з 01.08 по 30.09.2011, ТОВ «Забудова
Світу» за період з 01.06 по 30.06.2011, ТОВ
«Кафі» за період з 01.10 по 31.10.2011, їх
реальності та повноти відображення в
обліку, складено акт № 565/23-0302/32004980 від
27.02.2012, в якому зафіксовані порушення: п.
п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість за червень
2011 року на суму 8 402,03 грн., за серпень 2011
року - 32 239,85 грн., за вересень 2011 року - 16
650 грн., за жовтень 2011 року - 6 830 грн. та
збільшено розмір від'ємного значення
податку на додану вартість за жовтень
2011 року на 1 206 грн.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 26.03.2012 відповідачем були
прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- № про зменшення розміру
від'ємного значення податку на додану
вартість на суму 1 206 грн.;

- № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 78 053 грн., в
т.ч.: 64 122 грн. основного платежу та 13 931
грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Матеріалами справи встановлено, що в
спірному періоді позивачем були
укладені договори підряду з ТОВ «Кафі»,
субпідряду з ТОВ «Забудова Світу» та
ТОВ «Тетрабудсервіс».

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що в первинних документах
містяться розбіжності, які викликають
сумнів в фактичному здійсненні
господарських операцій з ТОВ «Кафі»,
ТОВ «Забудова Світу», ТОВ
«Тетрабудсервіс»; податковим органом
встановлено відсутність у
контрагентів необхідних умов для
ведення господарської діяльності, за
фактом фіктивності цих підприємств
порушені кримінальні справи; керівники
цих контрагентів зазначають, що не вели
господарської діяльності, не
перетинали кордон України після
реєстрації підприємств та знаходились
за межами України; контрагенти
позивача не декларували податкових
зобов'язань; наявні підстави для
проведення перевірки та наявні
повноваження у голови з комісії з
проведення реорганізації ДПІ у м.
Іллічівську на підписання наказу № 181
від 16.02.2012 про проведення перевірки
позивача.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги частково, апеляційний
адміністративний суд мотивував своє
рішення тим, що позивачем отримано від
контрагентів (субпідрядників) послуги
з будівництва, які в свою чергу були
передані ним (позивачем), як
підрядником, первинним замовникам
зазначених послуг.

Однак, висновки судів попередніх
інстанцій є передчасними та такими, що
зроблені без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі.

Статтею 69 КАС України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним
вимогам не відповідають.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
здійснюється в разі, якщо за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

В даному випадку судами обох інстанцій
не досліджувалось питання щодо моменту
отримання письмового запиту
податкового органу № 24165/10/23-0404 від
14.12.2011 та не встановлено чи надавались у
10-денний термін пояснення та
документальне підтвердження позивачем
стосовно відносин з контрагентами: ТОВ
«Забудова Світу», ТОВ
«Тетрабудсервіс», ТОВ «Кафі».

Крім того, слід зазначити, що надання
податковому органу належним чином
оформлених документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковий орган не встановив та не
довів, що відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

- відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для такого виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку;

- відсутність первинних документів
обліку.

Приймаючи відповідні судові рішення по
даній справі, суди попередніх
інстанцій посилались на докази, які є
обов'язковими, але не вичерпними,
оскільки предмет доказування у справі,
що розглядається, становлять
обставини, що підтверджують або
спростовують реальність здійснення
самих господарських операцій
(виконання робіт за договорами підряду
та субпідряду), а відтак і
обґрунтованість визначення
податкового кредиту позивача.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 11 КАС України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

В даному випадку судами попередніх
інстанцій не досліджено обставин, що
підтверджують або спростовують
реальність здійснення самих
господарських операцій між позивачем
та контрагентами, а саме: можливостей
контрагентів позивача щодо виконання
укладених з позивачем договорів,
зокрема, наявності технічних та
технологічних можливостей; питання
щодо фактичної оплати позивачем
податку на додану вартість в ціні
виконаних робіт, з відповідним
документальним підтвердженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Звільнення від доказування в
адміністративному судочинстві
відповідно до положень ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
можливе лише на підставі вироку суду в
кримінальній справі або постанови суду
у справі про адміністративний
проступок, які набрали законної сили,
стосовно питань, чи мало місце діяння
та чи вчинено воно особою, щодо якої
ухвалено вирок або постанову суду.

Порушення кримінальних справ за фактом
фіктивності контрагентів позивача не є
беззаперечним доказом неправомірності
формування позивачем податкового
кредиту та від'ємного значення податку
на додану вартість спірного періоду.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Іллічівську Одеської
області Державної податкової служби
задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013 та
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 12.12.2012
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ч. 6 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді Н.Є.
Блажівська О.А. Моторний