Справа № 162/1513/13-а 2-а/162/435/2013
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 р.
Справа № 876/14397/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 04 жовтня 2013 року
по справі № 162/1513/13-а за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Любешівському районі Волинської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2013 позивач звернувся до
Любешівського районного суду
Волинської області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про визнання
протиправними дій управління
Пенсійного фонду України у
Любешівському районі Волинської
області щодо відмови в проведенні
перерахунку та виплати зі збільшенням
пенсії на 1% заробітку за кожен рік
роботи понад мінімальний стаж 20 років,
зобов'язання відповідача провести
такий перерахунок за період в межах
строку позовної давності.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 04 жовтня 2013
року адміністративний позов
задоволено частково, визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області щодо відмови в проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її
збільшенням на 1% заробітку за кожен рік
роботи понад мінімальний стаж 20 років;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
з 19.03.2013 року відповідно до вимог ч.2 ст.56
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із збільшенням пенсії на
один процент заробітку за кожний рік
роботи понад встановлений стаж - 20
років, але не вище 75% заробітку.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції її оскаржив
відповідач, вважає, що суд першої
інстанції при ухваленні рішення
порушив норми матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому суд апеляційної
інстанції, у відповідності до ч.1 ст.197
КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та скаргу
в межах наведених у ній доводів,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступного.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої
інстанції з позовом до Управління
Пенсійного фонду Любешівському районі
про визнання дій протиправними щодо
відмови перерахунку доплати до пенсії
в розмірі 1% заробітку за кожний рік
роботи встановлений мінімальний стаж 20
років та зобов'язання провести такий
перерахунок.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
він отримує пенсію за віком, призначену
йому на підставі ст. 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" та ст. 55
Закону України "Про статус та
соціальний захист, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до вимог ст. 56 ч. 2 Закону
України "Про статус та соціальний
захист які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" упраління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі повинно було
провести з дня призначення пенсії
доплату в розмірі 1% заробітку за кожний
рік роботи понад встановлений цим
Законом стаж роботи не менше як 20 років
для чоловіків, але не більше 75 %
заробітку.

Оскільки йому пенсія призначена
відповідно до Закону України "Про
статус та соціальний захист які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", то і збільшення її має бути
проведене в розмірах встановлених
цим Законом, що не було здійснено
відповідачем.

Приймаючи оскаржувану постанову суд
першої інстанції виходив з наступних
доводів.

Судом першої інстанції безспірно
встановлено, що позивачу призначено
пенсію по віку відповідно до ст. 12
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та ст. 55 Закону № 796-12,
оскільки він є потерпілим внаслідок
Чорнобильської катастрофи і набула
пенсійного віку, що підтверджується
посвідченням потерпілої внаслідок
Чорнобильської катастрофи серії Б №
190321 від 01.04.1993 року.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про
статус та соціальний захист які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (в редакції від 01.07.1992 року),
чинною на момент призначення позивачу
пенсії за віком, призначення та виплата
пенсій потерпілим від Чорнобильської
катастрофи провадиться відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" і цього Закону.

Частиною 2 статті 56 Закону України "Про
статус та соціальний захист які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", визначено, що право на
пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4, за умови стажу роботи не менш як:
чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із
збільшенням пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж, але не
вище 75 процентів заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
списком N 1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 процентів заробітку.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Виходячи із строків звернення до
адміністративного суду, судом першої
інстанції вірно задоволені позовні
вимоги позивача за період з 19 березня
2013 року і визнано дії УПФУ в
Любешівському районі по непроведенні
позивачу розрахунку з 19 березня 2013 року
1% заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений мінімальний стаж 20 років
протиправними.

Вимога позивача про зобов'язання УПФУ в
Любешівському районі провести
перерахунок пенсії із збільшенням її
розміру на один процент заробітку за
кожний рік роботи понад встановлений
стаж - 20 років підлягає до задоволення з
19 березня 2013 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З врахуванням вище наведеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 04 жовтня 2013
року по справі № 162/1513/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів з моменту направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
І.І. Запотічний

Судді
О.І. Довга

А.М. Ліщинський