Справа № 810/7091/13-а
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15:00

15 січня 2014 року 810/7091/13-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого - судді
Терлецької О.О., при секретарі судового
засідання Акопян Е.Н., за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Харченко
Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 доБориспільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про скасування
рішення про застосування штрафних
санкцій, ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернувся
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач) з позовом до Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області (далі -
відповідач), - про скасування рішення
про застосування фінансових санкцій.

Позивач звернувся до суду з вимогою
скасувати рішення відповідача про
застосування фінансових санкцій від
21.11.13 №000049/10-04-22-30/НОМЕР_1 (далі -
оскаржуване рішення). Свої вимоги
позивач обґрунтовує тим, що
оскаржуване рішення було винесено
безпідставно, оскільки позивачем не
було порушено при реалізації товару
вимоги статті 11-1 та 18 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного
та плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (далі - Закон
№481/95-ВР), а висновки відповідача,
викладені в акті перевірки, щодо
обставин, які могли б свідчити про
порушення зазначеної норми - не
відповідають дійсності.

Представник відповідача проти позову
заперечив, пояснив в судовому
засіданні, що підтримує висновки
викладені в акті перевірки, у зв'язку з
якими було винесено відповідачем
оскаржуване рішення. З відповідей
представника відповідача, наданих на
запитання суду, слідує, що висновки
акта перевірки є достатнім та єдиним
доказом в обґрунтування заперечень
відповідача з приводу заявленого
позову.

Досліджуючи обставини справи суд
встановив наступне.

21.11.2013 відповідачем по справі було
винесено оскаржуване рішення, з тексту
якого слідує, що єдиною підставою для
застосування фінансових санкцій є
висновки акта перевірки
№233/10-36-21/НОМЕР_1 від 14.10.2013, яким було
встановлено порушення позивачем
статті 11-1 Закону №481/95-ВР, а саме -
роздрібна торгівля алкогольними
напоями за цінами, нижчими за
встановлені мінімальні
оптово-відпускні або роздрібні ціни на
такі напої.

В свою чергу, з матеріалів справи
слідує, що 14.10.2013 відповідачем на
підставі наказу від 01.10.2013 №170 та згідно
направлень на перевірку від 14.10.2013 №584
та №583 була проведена фактична
перевірка позивача з питань дотримання
вимог законодавства, що регулює
відносини у сфері алкогольних напоїв
та тютюнових виробів.

За результатами зазначеної перевірки
відповідачем 14.10.2013 було складено Акт
(довідку) «Про результати фактичної
перевірки з питань додержання
суб'єктами господарювання вимог,
встановлених законодавством України,
які є обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами» №233/10-36-21/НОМЕР_1
(далі - Акт перевірки).

Згідно Акта перевірки слідує наступне:
«Під час перевірки встановлено факт
реалізації пляшки горілки «Горілочка»
0,7л. 40% об. виробництва ТОВ
«Золотоніський ЛГЗ «Златогор» по ціні
40,80 грн., що підтверджується Z-звітом від
07.08.13, в той час, коли Постановою КМУ №957
від 30.10.08 мінімальна ціна на таку
горілку у такій тарі встановлена 42,14
грн., чим порушено вимогу ст.18 ЗУ
№481/95-ВР від 19.12.95».

Більше ніяких посилань на норми
законодавства та документи, досліджені
при перевірці відповідачем, Акт
перевірки не містить.

При цьому, представник відповідача
подав в судове засідання копію Z-звіту
позивача від 07.08.13. Достовірність цього
Z-звіту підтвердив і представник
позивача.

З даного документу слідує, що 07.08.2013
позивачем було реалізовано пляшку
горілки об'ємом 0,7 л. під порядковим №58
за ціною 40,80 грн. Однак, з даного Z-звіту
не слідує ніяких відомостей щодо
вмісту спирту в зазначеному товарі
(реалізований горілці). Таким чином,
Z-звіт від 07.08.13 не є джерелом відомостей
для відповідача щодо вмісту спирту в
реалізованому позивачем товарі, а тому
посилання на нього як на таке джерело в
Акті перевірки - є необґрунтованим.

Окрім того, висновки відповідача,
вказані в Акті перевірки щодо вмісту
спирту в реалізованій горілці за
порядковим №58 від 07.08.13, були
спростовані в судовому засіданні
іншими доказами.

Так, з усних свідчень ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працювала продавцем
на час проведення перевірки позивача
та була присутня безпосередньо при
проведенні перевірки, слідує, що
представники відповідача, які
здійснювали перевірку не досліджували
товар, який був на реалізації,
безпосередньо та не запитували щодо
того, який саме товар був реалізований
07.08.2013 і чи є він на реалізації під час
перевірки, як не запитували
сертифікатів якості чи інших
документів щодо товару реалізованого
07.08.2013. Разом з тим, з пояснень свідка
також слідує, що на реалізації як 07.08.2013
так і на момент реалізації, горілка з
назвою «Горілочка» в пляшках об'ємом 0,7
л. була зі вмістом спирту 38%, а не 40%.

З пояснень позивача в судовому
засіданні слідує, що 07.08.2013 була
реалізована пляшка горілки
«Горілочка» 0,7л. 38% об., а - не 40%.
Протилежне відповідачем в судовому
засіданні не було спростовано
належними та допустимими доказами. Як
на доказ відповідач посилався виключно
на висновки Акта перевірки.

Досліджуючи обставини справи суд
відхиляє як неналежні докази копії
сертифікатів якості, фотокартки пляшки
та етикетки пляшки горілки, надані
представником позивача - оскільки ці
документи не містять вказівки на
зв'язок з обставинами, які потребують
доведення в даній справі.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, - в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на зазначене та застосовуючи
вимоги статей 70 та 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає недоведеним зі
сторони відповідача достовірність
своїх висновків щодо того, що позивачем
07.08.2013 було реалізовано горілку
«Горілочка» 0,7л. 40% об. виробництва ТОВ
«Золотоніський ЛГЗ «Златогор» по ціні
40,80 грн. Оскільки саме ця обставини була
єдиною для застосування фінансових
санкцій, то суд приходить до висновку
про необґрунтованість такої обставини,
а тому - про безпідставність
застосування таких фінансових санкцій
та про скасування оскаржуваного
рішення.

Надаючи правову оцінку відносинам які
складають предмет позову, суд виходить
з наступного.

В оскаржуваному рішенні відповідач
посилаються, як на правову підставу
притягнення позивача до
відповідальності на статтю 11-1 Закону
№481/95-ВР. Однак, дана стаття регулює
питання максимальної роздрібної ціни
для тютюнових, а не алкогольних
виробів, а тому застосування даної
норми закону - є необґрунтованим і
некоректним по відношенню до обставин
справи з яких слідує, що відповідачем
досліджувалась реалізація
алкогольних, а не тютюнових виробів.

Абз.11 статті 17 Закону №481/95-ВР
передбачена відповідальність за
здійснення оптової або роздрібної
торгівлі коньяком, алкогольними
напоями, горілкою, лікеро-горілчаними
виробами та вином за цінами, нижчими за
встановлені мінімальні
оптово-відпускні або роздрібні ціни на
такі напої - у вигляді 100 відсотків
вартості отриманої партії товару,
розрахованої виходячи з мінімальних
оптово-відпускних або роздрібних цін,
але не менше 5000 гривень.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 30 жовтня 2008 № 957
«Про встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв»,
мінімальна роздрібна ціна за горілку 40%
об. в тарі об'ємом 0,7 л. становить 42,14 грн.

Однак, зважаючи на те, що відповідачем
не доведено в суді обставину, що
відповідає диспозиції статті 17 Закону
№481/95-ВР, тобто не доведено реалізацію
горілки зі вмістом спирту 40% та в тарі
об'ємом 0,7 л. по ціні нижче 42,14 грн. -
позов підлягає задоволенню, а
оскаржуване рішення про накладення на
позивача фінансових санкцій підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати рішення Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області від
21.11.2013 № 000049/10-04-22-30/НОМЕР_1 про
застосування фінансових санкцій.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 172 (сто сімдесят дві) грн. 06 коп.

Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки встановленими
статтею 186 Кодексу адміністративного
судочинства України та набирає
законної сили в порядку встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Терлецька О.О.

Повний текст постанови виготовлено -
20 січня 2014 р.