Справа № 145/2253/13-а
Суддя: Ратушняк І. О.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 145/2253/13-а
Провадження №2-а/145/4/2014
ПОСТАНОВА

іменем України

21.01.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до ВДАІ Тиврівського РВ
УМВС України у Вінницькій області про
визнання протиправною постанови по
справі про адміністративне
правопорушення та її скасування, -

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в
якому вказує, що 15 жовтня 2013 року ним,
отримано поштою постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ВН1 №199739 від 04 жовтня 2013 року та
протокол про адміністративне
правопорушення серії АА2 №287440 від 04
жовтня 2013 року.

Відповідно до постанови в справі про
адміністративне правопорушення серії
ВН1 №199739 від 04 жовтня 2013 року,
винесеної державтоінспектором ВДАІ
Тиврівського РВ УМВС старшим
лейтенантом міліції Чепайкіним І.І.,
його було визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, за
те що він, керуючи автомобілем марки
ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1, 04.10.2013
року о 10 год. 10 хв. на перехресті вулиці
Леніна та вулиці Жовтнева в смт. Тиврів
здійснив зупинку на вказаному
перехресті, про що складено протокол
про адміністративне правопорушення
серії АА2 №287440 від 04 жовтня 2013 року.

Вважає, що накладене адміністративне
стягнення не відповідає фактичним
обставинам справи, складання
матеріалів про притягнення його до
адміністративної відповідальності, а
також розгляд справи про
адміністративне правопорушення,
передбаченого частиною 1 статті 122
КУпАП, здійснено із порушенням норм
матеріального права та недотриманням
процесуальних вимог, передбачених цим
Кодексом, а тому Постанова є незаконною
та такою, що підлягає скасуванню за
наступних підстав.

Згідно до вимог статті 8 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, відповідальності
підлягають особи, які вчинили
адміністративне правопорушення, а
відповідно до вимог статті 247 КУпАП
України, провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю, зокрема за
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

Положення частини 1 статті 122 КУпАП
передбачає настання адміністративної
відповідальності за перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину,
порушення вимог дорожніх знаків та
розмітки проїзної частини доріг,
правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками.

Правил дорожнього руху він не
порушував, оскільки здійснив зупинку
свого транспортного засобу не менше
ніж за 15 метрів до пішохідного
переходу, який знаходиться перед
зазначеним у Протоколі перехрестям
(тобто відстань до самого перехрестя
була ще більшою), а відповідно до п.15.9
«г», «ґ» ПДР, зупинка транспортних
засобів забороняється ближче 10 метрів.
Будь-яких дорожніх знаків, які б
забороняли зупинку у тому місці, де він
зупинився не було.

Після зупинки транспортного засобу, в
місці, де не заборонена стоянка
транспортних засобів, він разом з
ОСОБА_3 покинули автомобіль та пішли у
справах.

Повернувшись приблизно через 20 хвилин,
вони сіли в автомобіль та побачили, що
до них наближається працівник ДАІ, який
проводив відеозйомку його автомобіля
на мобільний телефон, що є порушенням
його прав, як громадянина України,
гарантованих ст. 32 Конституції України.

Необхідно зазначити, що службового
автомобіля ДАІ поблизу не було, а
працівник ДАІ був один.

Підійшовши до них, працівник ДАІ
нерозбірливо представився та поставив
вимогу надати йому документи на
автомобіль та посвідчення водія, тому
що він, за його словами порушив ПДР, а
саме здійснив зупинку у забороненому
місці. На його пояснення, що зупинка
здійснена ним у місці, яке не
заборонено ПДР, працівник ДАІ у грубій
та зухвалій формі сказав йому вийти з
машини, на що він повідомив, що такі дії
не притаманні працівнику
правоохоронних органів і є по своїй
суті протизаконними. На це працівник
ДАІ відреагував знову ж таки зухвало та
сказав: «Вилазь з машини, я тобі кажу та
давай документи». Він відмовився
виходити із машини, надавши останньому
для перевірки документи, зазначені у
п.2.1 ПДР.

В цей же час під'їхав автомобіль ДАІ,
який зупинився на іншому боці дороги
позаду них приблизно у 7-8 метрів.

Надані ним документи (свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу,
посвідчення водія, поліс обов'язкового
страхування) працівник ДАІ забрав та
направився у напрямку службового
автомобіля ДАІ.

Через 20 хвилин, коли він разом із ОСОБА_3
перебували у його автомобілі, до них
під'їхав автомобіль ДАІ та через
переднє пасажирське вітрове вікно
інший невідомий йому працівник ДАІ (не
той, що забирав документи) віддав йому
вказані вище документи, вибачився та
поїхав.

Будь-яких документів про притягнення
його до адміністративної
відповідальності, працівником ДАІ на
місці не складались та йому для огляду,
вивчення та підпису не пред'являлись.

Свідком усієї вказаної ситуації був
лише громадянин ОСОБА_3 Інших свідків
події, а зокрема тих, що зазначені у
Протоколі не було.

Таким чином, він стверджує, що ПДР не
порушував, а тому відповідно до вимог
статті 247 КУпАП України, провадження в
справі про адміністративне
правопорушення підлягає закриттю,
зокрема за відсутністю в його діях
події і складу адміністративного
правопорушення, а Постанова є
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню.

Протокол про адміністративне
правопорушення серії АА2 №287440 від 04
жовтня 2013 року, був складений у його
відсутності, що є прямим порушенням
вимог ст. 254 КУпАП, відповідно до
положень якої, протокол складається в 2
екземплярах, один із яких під розписку
вручається особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
чого взагалі зроблено не було, будь-які
матеріали про притягнення його до
адміністративної відповідальності,
працівником ДАІ не складались, що може
підтвердити громадянин ОСОБА_3.

У протоколі відсутні будь-які
відомості про роз'яснення його прав та
обов'язків, передбачених ст. 63
Конституції України, ст. 268 КУпАП, так
само як і відсутнє повідомлення про
місце і час розгляду справи, оскільки
працівник ДАІ взагалі вказані
положення норм права йому не
роз'яснював, що є порушенням вимог
ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Вважає за необхідне звернути увагу
суду, що порушення норм процесуального
права було допущено працівником ДАІ не
лише при складанні Протоколу, а й при
винесенні Постанови в справі про
адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до вимог ст. 285 КУпАП,
постанова оголошується негайно після
закінчення розгляду справи, а копія
постанови протягом трьох днів
вручається або висилається особі, щодо
якої її винесено із відповідною
відміткою у справі.

Вважає, що притягнення його до
адміністративної відповідальності за
порушення вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП -
безпідставне та незаконне, отже
постанова в справі про адміністративне
правопорушення серії ВН1 №199739 від 04
жовтня 2013 року, винесена
державтоінспектором ВДАІ Тиврівського
РВ УМВС старшим лейтенантом міліції
Чепайкіним Іваном Івановичем, про
визнання його винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
гривень підлягає скасуванню, як
незаконна, а провадження у справі про
адміністративне правопорушення -
закриттю.

Просить визнати протиправною та
скасувати як незаконну постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії ВН1 №199739 від 04
жовтня 2013 року, винесену
державтоінспектором ВДАІ Тиврівського
РВ УМВС старшим лейтенантом міліції
Чепайкіним Іваном Івановичем, про
визнання його винним у скоєнні
адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав,
просить їх задоволити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач - державтоінспектором
ВДАІ Тиврівського РВ УМВС старшим
лейтенантом міліції Чепайкін І.І. в
судове засідання не з'явився, про
розгляд справи повідомлений своєчасно
у встановленому законом порядку. Про
причини неявки в суд не повідомив,
заяви про відкладення розгляду справи
не надходило.

Відповідно до ст.128 КАС п.4 у разі
неприбуття відповідача суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття, суд, враховуючи думку
позивача, який не заперечує проти
розгляду справи у відсутності
відповідача, вважає за можливе,
провести розгляд справи у відсутності
відповідача.

Свідок ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, подав заяву, в якій вказує,
що був в автомобілі ОСОБА_1, протокол
складено не було, інших свідків також.
Документи інспектор взяв і через 20
хвилин із вибаченнями повернув.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 62 Конституції
України усі сумніви щодо доведеності
вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються, судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року N 14 "Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті" зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП інспектор
ДАІ зобов'язаний з'ясувати: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що
постановою державтоінспектора ВДАІ
Тиврівського РВ УМВС Чепайкіна І.І. ВН 1
№199739 від 04.10.2013 року ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що він в смт
Тиврів, керуючи транспортним засобом
ВАЗ 21093, здійснив зупинку на
перехресті.

Згідно п.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, однак відповідач
правомірність свого рішення не довів.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що правил
дорожнього руху не порушував, протокол
про адміністративне правопорушення у
присутності позивача не складався,
йому не вручався, постанова виносилась
у його відсутності, ним отримана не
була .

Дані пояснення позивача нічим не
спростовані.

Згідно п.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, однак відповідач
правомірність свого рішення не довів.

Доказів, на яких ґрунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення, у
постанові не викладено, в судове
засідання представник відповідача не
з'явився, доказів на спростування
доводів позивача не надав, що
сприймається судом як визнання позову,
а тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1
відсутній склад правопорушення,
передбачений ч.1 ст.122 КУпАП, а відтак
оскаржувана постанова ВН1 №199739 від
04.10.2013 р. та накладення на нього штрафу в
розмірі 255 гривень підлягає скасуванню,
а провадження по справі про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП -
закриттю у зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення.

Керуючись ст. 7-12, 69, 71, 128, 159-163,
171-2 КАС України, ст.ст. 14-1, 254, 268, 283-285, 288
КУпАП, ст.62 Конституції України, -

постановив :

Позов задоволити.

Постанову ВН1 №199739 в справі про
адміністративне правопорушення від
04.10.2013 року, винесену
державтоінспектором ВДАІ Тиврівського
РВ УМВС Чепайкіним І.І., про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та
накладення адміністративного
стягнення в розмірі 255 гривень,
скасувати.

Провадження по справі про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Суддя
Ратушняк І. О.