Справа № 121/10791/13-а
Суддя: Цалко А. А.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року Ялтинський міський суд
Автономної Республіки Крим у складі:
головуючого судді Цалко А.А., при
секретарі Сьомченко В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Ялті адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ялта АРК про визнання незаконним та
скасування рішення, зобов'язання
виконати певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
адміністративним позовом до
відповідача, у якому просить суд
визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в АР Крим від 13.11.13 № 61 про
відмову в призначенні їй пільгової
пенсії та зобов'язати останнього
зарахувати в пільговий стаж період
роботи з 16.01.1989 року по 04.02.1998 року та з
01.04.2005 року по 31.10.2013 року, призначити та
виплачувати їй пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2, згідно
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з моменту звернення із
заявою про призначення пенсії з 04.11.2013
року.

Позов мотивовано тим, що 04 листопада 2013
року вона звернулася до відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ялта АР Крим із заявою про
призначення їй пільгової пенсії за
Списком № 2 та додала усі необхідні
документи. Однак, їй було відмовлено
відповідачем в призначені цієї пенсії
за віком на пільгових умовах. Але,
вважає це рішення незаконним з підстав,
які викладені у її позову.

Позивач надала суду письмову заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримує та просить
суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином, надав суду заяву про
розгляд справи за відсутності
представника та просив у задоволені
позову відмовити у повному обсязі з
підстав викладених у письмових
запереченнях, які долучені до
матеріалів справи.

За таких обставин, суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
сторін, без фіксування судового
засідання технічними засобами
відповідно до положень ч. 1 ст. 41 КАС
України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України,- органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» гарантовано право
громадян на державне пенсійне
забезпечення.

У відповідності із ст. 12 цього Закону
жінки мають право на пенсію за віком
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 20 років.

Згідно до п. 2 розділу XV Прикінцеві
Положення Закону України «Про загальне
обов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди: 1)
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

В силу п. б ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону
(ч. 4 ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»).

Згідно із ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», - особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Судом встановлено, що 04 листопада 2013
року ОСОБА_1 звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ялта АР
Крим із заявою про призначення їй
пенсії на пільгових умовах за Списком
№ 2, оскільки вона працювала зі
шкідливими умовами праці, при цьому
надала трудову книжку та відповідні
довідки, а саме: довідку № 852 від 08
листопада 2013 року про реєстрацію та
перереєстрацію підприємства (а.с.16);
довідку № 851 від 08 листопада 2013 року
(а.с.15); довідку про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній № 850 від 08 листопада 2013
року (а.с.14) та трудову книжку (а.с.9-13).

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в м. Ялта АР Крим № 61 від 13
листопада 2013 року ОСОБА_1 було
відмовлено в призначені пенсії зі
зниженням віку за списком № 2, оскільки
до довідки № 850 від 08 листопада 2013 року,
виданої Центром медичної реабілітації
санаторного лікування «Алупкінський»,
не додані копії наказів про результати
атестації робочих місць та перелік
посад, котрі дають право на призначення
пенсії за списком, видана довідка про
те, що атестація робочих місць з 1985 по
липень 2013 року не проводилася. Станом
на 26 листопада 2013 року згідно трудової
книжки та наданих документів для
зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу
періоду роботи в Центрі медичної
реабілітації санаторного лікування
«Алупкінський» з 16.01.1989 по 04.02.1998 та з
01.04.2005 по 31.10.2013 підстав не має.

Суд не може погодитись з такими
причинами відмови та вважати їх
законними з наступних підстав:

Стаття 62 Закону «Про пенсійне
забезпечення» передбачає, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

У відповідності з пунктом 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Відповідно до копії довідки № 850 від 08
листопада 2013 року, виданої Центром
медичної реабілітації та санаторного
лікування «Алупкінський» (а.с.14) -
позивачка ОСОБА_1 працювала повний
робочий день в Алупкінському
центральному військовому клінічному
санаторії і за період з 16.01.1989р. (Наказ №
14 від 16.01.1989р.) по 04.02.1998р. (Наказ № 37 від
29.01.1998р.) та з 01.04.2005р. (Наказ № 791 від
02.04.2005р.) по теперішній час виконувала
безпосереднє обслуговування хворих на
туберкульоз, за професією, посадою
медична сестра з масажу, що передбачена
списком № 2 розділу ХХІV підрозділу 24-а,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 16.01.2003р. № 36.

Отже, судом встановлено, що по
досягненню позивачкою 50 років її стаж
становить більш ніж 41 рік (41 рік 5
місяців 9 днів), з яких понад 10 років на
посаді медичної сестри з масажу при
повному робочу дні і виконувала роботу
з обслуговування хворих на
туберкульоз, що підтверджується
вказаною вище довідкою № 850 (а.с.14) та
трудовою книжкою серії БТ-І № 3864849,
датою заповнення 19 вересня 1980 року
(запис № 14) (а.с.9-13). Тобто, станом на 04
листопада 2013 року, позивачка мала
встановлений Законом загальний
трудовий стаж, у тому числі стаж роботи
на посаді, яка дає право на отримання
пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 36 від 16 січня 2003
року «Про затвердження списків»
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових
умовах», розділ ХХІV підрозділом 24а, - на
пільгове пенсійне забезпечення мають
право працівники, які безпосередньо
обслуговують хворих у туберкульозних
та інфекційних закладах, відділеннях,
кабінетах молодші медичні сестри,
молодші медичні сестри з догляду за
хворими, сестри-господині, молодші
спеціалісти з медичною освітою.

Отже, посада, яку займала ОСОБА_1
входить до Списку № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваного постановою Кабінету
Міністрів України, зайнятість в якої
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах.

Що стосується доводів відповідача щодо
відсутності доказів щодо проведення
атестації робочого місця, то такі не
можуть бути взяті судом до уваги з
наступних підстав:

Так, у відповідності до п. 1, 2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року № 442, - атестація
робочих місць за умовами праці (надалі
- атестація) проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому. Основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення,
пільги та компенсації за роботу у
несприятливих умовах. Частиною 2 п. 4
цього Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації, а тому її не
проведення не може позбавляти
позивачку її конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Таким чином, з'ясувавши у повному
обсязі обставини справи, дослідивши
надані докази, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню в частині
визнання протиправним та скасування
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Ялта АР Крим № 61 від 13
листопада 2013 року, а також зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ялта АР Крим зарахувати в пільговий
стаж ОСОБА_1 період роботи з 16.01.1989 року
по 04.02.1998 року та з 01.04.2005 року по 31.10.2013
року в Алупкінському центральному
військовому клінічному санаторії, та
призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 36 від 16 січня 2003
року, згідно зі ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» з моменту
звернення із заявою, а саме від 04
листопада 2013 року.

Що стосується вимог позивачки в
частині зобов'язання відповідача
виплачувати їй пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2, згідно
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», то в цій частині позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
оскільки це є виключними
повноваженнями відповідача відповідно
до закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 14, 19, 55 Конституції України, ст.
ст. 12, 13, 100 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення", Постановою КМУ від № 36
від 16 січня 2003 року, п. 1, 2, ч. 2 п. 4
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року № 442, ст. ст. 2, 6, 9, 10,
11, 17, 71, 87, 94, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Ялта АР Крим № 61 від 13
листопада 2013 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Ялта АР Крим
зарахувати в пільговий стаж ОСОБА_1
період роботи з 16.01.1989 року по 04.02.1998
року та з 01.04.2005 року по 31.10.2013 року в
Алупкінському центральному
військовому клінічному санаторії, та
призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 36 від 16 січня 2003
року, згідно зі ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» з моменту
звернення із заявою, а саме від 04
листопада 2013 року.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через
Ялтинський міський суд в порядку та
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

СУДДЯ: