Справа № 805/17266/13-а
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Михайлик А.С.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
справа №805/17266/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії: головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів: Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м. Донецька,
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Будьонівському
районі м. Донецька на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року у справі № 805/17266/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м. Донецька до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Будьонівському
районі м. Донецька про стягнення
заборгованості з витрат на виплату та
доставку пенсій,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду
України в Будьоннівському районі м.
Донецька звернулося до Донецького
окружного адміністративного суду із
позовом до Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Будьонівському
районі м. Донецька про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в сумі 3482,33 грн., у тому
числі витрати на доставку - 8,15 грн. В
обґрунтування вимог позивач зазначив,
що органи виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків, починаючи з 1 квітня 2001 року,
повинні відшкодовувати органам
Пенсійного фонду пенсії, сплачені
особам, яким призначено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійних
захворювань та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійних
захворювань. Відповідно до Порядку,
затвердженому спільною постановою
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4, органи Пенсійного фонду
проводять з відділенням виконавчої
дирекції Фонду звірку витрат по
особових справах потерпілих, складають
відповідний акт звірки, в якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду на місцях.
Проте, відповідачем безпідставно не
прийнято до відшкодування витрати на
виплату та доставку пенсій за жовтень
2013 року у розмірі 3482,33 грн., у т.ч.
витрати на доставку в сумі 8,15 грн., у
зв'язку з чим вказана сума має бути
стягнутою в судовому порядку.

Постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2013 року у справі № 805/17266/13-а
позов Управління Пенсійного фонду
України в Будьоннівському районі м.
Донецька до Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Будьонівському
районі м. Донецька про стягнення
заборгованості з витрат на виплату та
доставку пенсій - задоволено частково.
Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Будьонівському
районі м. Донецька (83030, м. Донецьк, вул.
Октября, 17, ) витрати на
виплату та доставку пенсій за жовтень
2013 року у загальному розмірі 116,04 (сто
шістнадцять гривень 4 копійки). У
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Позивач та відповідач не
погодившись з судовим рішенням, подали
апеляційні скарги, в яких позивач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати постанову суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог, в решті постанову суду
залишити без змін.

Сторони в судове засідання не
прибули, про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, тому за
приписами п. 2 ч. ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої та апеляційної
інстанції встановлено, що у листопаді
2013 року Управлінням Пенсійного фонду
України в Будьоннівському районі м.
Донецька направлено до відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Будьонівському
районі м. Донецька акт щомісячної
звірки витрат по особових справах
пенсіонерів, які мають право на
отримання пенсії у зв'язку із нещасним
випадком на виробництві або
професійним захворюванням за жовтень
2013 року. До складу пред'явлених до
відшкодування витрат на виплачені
пенсії за жовтень 2013 року, окрім інших,
включено витрати на виплату пенсій по
втраті годувальника ОСОБА_2 (номер
особового рахунку НОМЕР_1), ОСОБА_3
(номер особового рахунку НОМЕР_2),
ОСОБА_4 (номер особового рахункуі
НОМЕР_3), ОСОБА_5 (номер особового
рахунку НОМЕР_4), ОСОБА_6 (номер
особового рахунку НОМЕР_5), ОСОБА_7
(номер особового рахунку НОМЕР_6).
ОСОБА_8 (номер особового рахунку
НОМЕР_7), ОСОБА_9 (номер особового
рахунку НОМЕР_8). ОСОБА_10 (номер
особового рахунку НОМЕР_9), ОСОБА_11
(номер особового рахунку НОМЕР_10),
ОСОБА_12 (номер особового рахунку
НОМЕР_11), ОСОБА_13 (номер особового
рахунку НОМЕР_12), ОСОБА_14 (номер
особового рахунку НОМЕР_13), ОСОБА_15
(номер особового рахунку НОМЕР_14),
ОСОБА_16 (номер особового рахунку
НОМЕР_15), ОСОБА_17 (номер особового
рахунку НОМЕР_16), ОСОБА_18 (номер
особового рахунку НОМЕР_17), ОСОБА_19
(номер особового рахунку НОМЕР_18),
ОСОБА_20 (номер особового рахунку
НОМЕР_19), ОСОБА_21 (номер особового
рахунку НОМЕР_20). ОСОБА_22 (номер
особового рахунку НОМЕР_21), ОСОБА_23
(номер особового рахунку НОМЕР_22),
ОСОБА_24 (номер особового рахунку
НОМЕР_23), ОСОБА_25 (номер особового
рахунку НОМЕР_24), ОСОБА_26 (номер
особового рахунку НОМЕР_25) та пенсій по
інвалідності ОСОБА_27 (номер особового
рахунку НОМЕР_26) та ОСОБА_28 (номер
особового рахунку НОМЕР_27). Втім,
відповідач відмовився прийняти до
відшкодування витрати позивача на
виплату та доставку пенсії зазначеним
особам в сумі 3482,33 грн., за весь
заявлений період.

Спірним питанням в цій справі є
наявність у відповідача обов'язку
відшкодовувати пенсійному фонду
витрати на виплату та доставку пенсій.
Відповідно до положень статей 8. 10, 81
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» № 1788 від 05 листопада 1991
року пенсійне забезпечення громадян,
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюються
органами Пенсійного фонду України з
виплатою пенсій за рахунок коштів
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Будьонівському
районі м. Донецька.

З набранням чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» №1105 від 23 вересня 1999
року (далі - Закон №1105). обов'язок щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або

особам, які перебувають на його
утриманні пенсій по інвалідності та у
зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті
243акону № 1105, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання затверджений спільною
постановою правлінням Пенсійного
фонду України та правлінням Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України № 376/7697 від 04
березня 2003 року.

Пункт 5 Порядку передбачає, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця/паступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих. За її результатами
складається акт щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, він подається
відповідно Головним Управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Відповідно до статті 21 Закону № 1105 та
Порядку відповідач зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, а саме суму пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, суму пенсії
у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, допомога на поховання
сім'ї померлого, суми витрат Пенсійного
фонду з виплати і доставки вказаних
пенсій. Наведений перелік
відшкодування шкоди при ушкодженні
здоров'я являється вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з частиною 1 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності у годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Як вже було зазначено перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку визначений статтею
21 Закону № 1105-ХІV.

Відповідно до ст. 28 Закону, страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку та
складаються з: 1) страхової виплати
втраченого заробітку (або відповідної
його частини) залежно від ступеня
втрати потерпілим професійної
працездатності; 2) страхової виплати в
установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сім'ї
та особам, які перебували на утриманні
померлого); 3) страхової виплати пенсії
по інвалідності потерпілому; 4)
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника; 5) страхової
виплати дитині, яка народилася
інвалідом внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання її матері під час
вагітності; 6) страхових витрат на
медичну та І соціальну допомогу.

Згідно зі ст. 33 Закону, у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1)
діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до
18 років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; 3)
інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4) неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що у
жовтні 2013 року сума витрат на виплату
та доставку пенсії наступним особам:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_29, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 складає З 166,29
грн., у т.ч. витрати на доставку - 7,24 грн.
Втім, з наявних в матеріалах справи
документів (арк. справи 12-58, 68-103, 115-187)
вбачається, що на день смерті чоловіків
вказані вище особи не досягли 55 річного
віку, а тому не були непрацездатними.

Оскільки на момент втрати
годувальників вказані вище особи не
досягли 55 річного віку,
непрацездатними також не визнавались,
суд першої інстанції дійшов до
висновку, що відповідач не повинен
відшкодовувати позивачу понесені ним
витрати по виплаті пенсій таким особам.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», пенсія
по інвалідності від нещасного випадку
на виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України «"Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві

та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

За змістом частини 2 статті 2 № 1105-ХІУ
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку | відповідно до цього
Закону.

При цьому, право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Абзацом третім пункту 3 розділу XI
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» встановлено, що вся
заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян
держав-учасниць Співдружності
Незалежних Держав у сфері пенсійного
забезпечення від 13 березня 1992 року,
пенсійне забезпечення громадян
держав-учасниць даної Угоди та членів
їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Статті 5 та 6 Угоди визначають, що вона
поширюється на всі види пенсійного
забезпечення громадян.

Призначення пенсій громадянам
держав-учасниць Угоди проводиться за
місцем проживання.

Таким чином, відшкодування шкоди
фізичній особі і відшкодування витрат
на пенсійне забезпечення у зв'язку з
трудовим каліцтвом - це різні поняття,
які регулюються різними
нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи також вбачається,
що у жовтні 2013 року пенсійним органом
було

виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_27 в сумі 200,000 грн. та
ОСОБА_30 в сумі 115,13 грн. (витрати на
доставку 0,91 грн.). З наданих позивачем
документів встановлено, що ОСОБА_27
отримав травму 10 листопада 1982 року на
території Свердловської області,
нинішньої Російської Федерації, у
зв'язку з чим отримує пенсію по
інвалідності (арк. справи 59-67). ОСОБА_30
отримав травму 25 грудня 1993 року на
території Республіки Комі (Воркута,
Російська Федерація), у зв'язку з чим
отримує пенсію по інвалідності (арк.
справи

104-114).

Таким чином, враховуючи наведені
вимоги законодавства та докази, які
підтверджують причинний зв'язок
інвалідності з нещасним випадком на
виробництві, суд першої інстанції
дійшов висновку, що у випадку
відшкодування витрат на виплату пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_27
призначеної в 1982 році, страховиком,
який має виплачувати пенсію по
інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків.

Стосовно позовної вимоги позивача про
стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату пенсій
по трудовому каліцтву, призначеної
ОСОБА_30 виплаченої у жовтні 2013 року, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
вона задоволенню не підлягає, оскільки
каліцтво отримано в 1993 році на
території іноземної держави.

Отже, суд першої інстанції вважає, що
позов підлягає задоволенню в частині
вимог про відшкодування позивачу
понесених ним витрат по сплаті пенсії
ОСОБА_27, який отримав травму за межами
України у 1982 році, за жовтень 2013 року в
сумі 116,04 грн., з яких основний розмір
пенсії -1 15.13 грн. та витрати на доставку
-0,91 грн, з чим погоджується колегія
суддів.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлене судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування судового
рішення відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст.198 ч. 1
п. 1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254
ч. 5 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м. Донецька,
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Будьонівському
районі м. Донецька - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року у справі № 805/17266/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м. Донецька до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Будьонівському
районі м. Донецька про стягнення
заборгованості з витрат на виплату та
доставку пенсій - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
за наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею чинності.

Головуючий суддя
А.А. Блохін

Судді
Г.М. Міронова

І.В.
Юрко