Справа № 2-а-8133/11
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а-8133/11 Головуючий
у 1-й інстанції: Горобець О.К.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Старової Н.Е., Файдюка
В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Шполянському районі Черкаської
області на постанову Шполянського
районного суду Черкаської області від
08.12.2011 року у справі за позовом ОСОБА_2
до управління Пенсійного фонду України
у Шполянському районі Черкаської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Шполянського
районного суду Черкаської області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Шполянському районі Черкаської
області про зизнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Шполянського районного
суду Черкаської області від 08.12.2011 року
позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
позові. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілою від наслідків
аварії на ЧАЕС віднесений до 4
категорії, що підтверджується
посвідченням, яке міститься в
матеріалах справи.

У відповідності до ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно до ч. 3 ст. 51 Закону - особам,
віднесеним до категорії 4, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 15
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, позивач має
право на одержання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 15 % мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону -
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Між тим, позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26
липня 1996 року.

Враховуючи, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з вищезазначеною Постановою
Кабінету Міністрів України, а тому
відповідач неправомірно виплачував
додаткову пенсію в меншому розмірі ніж
це передбачено ст. ст. 39, 51 зазначеного
Закону.

Крім того, відповідно до ч. 2 статті 46
Конституції України - право громадян на
соціальний захист гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Виходячи з тлумачення зазначеної
норми, колегія суддів приходить до
висновку, що непередбаченість в
Бюджеті України коштів на здійснення
вказаних виплат не може позбавити
позивача права на їх отримання.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про правомірність доводів
суду першої інстанції про наявність у
позивача права на додаткову пенсію та
доплату до пенсії в розмірі
передбаченому Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Однак, колегія суддів звертає увагу на
те, що судом першої інстанції не було
враховано, що 14.06.2011 Верховною Радою
України прийнято Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» №
3491-VI, відповідно до якого п. 7 ч. 1
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Згідно наведеної норми, визначення
порядку та розмірів виплат зазначеним
категоріям громадян делеговано
Кабінету Міністрів України.

На реалізацію наведеного положення
Закону України «Про внесення змін до
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» Кабінетом Міністрів України 06.07.2011
року прийнята постанова «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» № 745 (набрала
законну силу з 23.07.2011 року), п. 6 якої
встановлено, що дітям війни до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 грн.

Тобто з 23.07.2011 року при нарахуванні
належних позивачу виплат застосуванню
підлягає постанова Кабінету Міністрів
України «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» від
06.07.2011 року № 745, яка прийнята на
реалізацію вказаного Закону.

Таким чином, суд першої інстанції мав
зазначити кінцевий строк - 22.07.2011 року,
по який позивачу належить здійснювати
виплати в розмірах встановлених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки постанова суду
ухвалена після набуття чинності
постанови Кабінету Міністрів України
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» від 06.07.2011
року № 745.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів, не погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог, а тому апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Шполянському районі
Черкаської області необхідно
задовольнити частково, а постанову
Шполянського районного суду
Черкаської області від 08 грудня 2011 року
- змінити: в абзаці 2 та 3 резолютивної
частини постанови дату «з 24.05.2011 року по
24.11.2011 року» змінити на дату «з 24.05.2011 по
22.07.2011 року», оскільки постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального права. В решті постанову
- залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 201, 205, 207 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Шполянському районі Черкаської
області - задовольнити частково.

Постанову Шполянського районного суду
Черкаської області від 08 грудня 2011 року
- змінити: в абзаці 2 та 3 резолютивної
частини постанови дату «24.05.2011 року по
24.11.2011 року» змінити на дату «з 24.05.2011 по
22.07.2011 року».

В решті постанову Шполянського
районного суду Черкаської області від
08 грудня 2011 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення та відповідно до ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Чаку Є.В.

Судді:

Файдюк В.В.

Старова Н.Е.