Справа № 822/4260/13-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/4260/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Загороднюка А.Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації про зобов'язання вчинити
дії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до
Департаменту соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації, в якому
просив зобов'язати відповідача надати
позивачу дозвіл на переоформлення
(перереєстрацію) автомобіля марки
Volkswagen Passat, 2001 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, отриманого як
гуманітарна допомога ОСОБА_3, без
сплати мита, зборів та інших податків
передбачених законодавством при
імпорті автомобіля.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від 20
листопада 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовну
заяву.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, надали суду заяви в яких
просять розгляд справи проводити без
їх участі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
батько позивача - ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від
30.08.2010 року.

Позивач, як син померлого інваліда, що
разом з ним проживав однією сім'єю,
звернувся до відповідача із заявою про
переоформлення автомобіля на своє ім'я.
Листом від 30.10.2013 року №03/03-13344 позивачу
було відмовлено у переоформленні
автомобіля на його ім'я.

Відповідач відмовляючи у
переоформленні автомобіля позивачу,
сину померлого інваліда посилався на п.
41 "Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями", який затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.07.2006 року №999 (далі - Порядок від 19
липня 2006 року): після смерті інваліда,
дитини-інваліда автомобіль, визнаний
гуманітарною допомогою, яким інвалід
був забезпечений через головне
управління соціального захисту і
користувався менше ніж 10 років, може
бути переданий у власність одному з
членів сім'ї інваліда за рішенням
Комісії з питань гуманітарної допомоги
при Кабінеті Міністрів України за
умови сплати податків і зборів за
ставками, діючими на день здійснення
митного оформлення автомобіля.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача суд першої інстанції
виходив з того, що права та обов'язки у
членів сім'ї інваліда щодо спірного
автомобіля виникли після смерті
інваліда, а не в момент забезпечення
інваліда автомобілем, тому
застосуванню до спірних правовідносин
підлягає Порядок, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.07.2006 року.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального та
процесуального права, фактичним
обставинам справи.

Частина 1 ст. 58 Конституції України
визначає, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

В Рішенні Конституційного Суду України
від 09.02.1999 року № 1-рп/99, міститься
офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України,
відповідно до пункту 2 якого дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

З метою впорядкування забезпечення
автомобілями різних категорій
інвалідів і спрямований на захист
інтересів інвалідів та у зв'язку з
прийняттям законів України: від 22
грудня 1995 року № 488 "Про внесення змін і
доповнень до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та від 6 червня 1996
року № 230 "Про внесення змін і доповнень
до Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" був затверджений Порядок
від 08.09.1997 року № 999.

Відповідно до п.37 Порядку від 08.09.1997
року (у редакції, чинній на час
прийняття рішення про надання спірного
автомобіля ОСОБА_3) після смерті
інваліда автомобіль, яким він був
забезпечений безоплатно або на
пільгових умовах, залишається його
сім'ї та знімається з обліку в органах
соціального захисту населення.

Статтею 5 ЦК України передбачено, що
акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли він пом'якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше
і регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Визнання закону таким, що втратив
чинність, припиняє його дію в повному
обсязі.

Частиною 4 ст. 4 ЦК України визначено, що
актами цивільного законодавства є
також постанови Кабінету Міністрів
України.

Порядок від 08.09.1997 року був визнаний
таким, що втратив чинність, постановою
Кабінету Міністрів України від 19.07.2006
року.

Отже, питання про вилучення після
смерті інваліда, який помер у 2010 році,
автомобіля, отриманого ним як
гуманітарна допомога, повинно
вирішуватись на підставі
нормативно-правових актів, чинних на
час смерті інваліда.

Таким чином, до даних правовідносин
повинен застосовуватися Порядок від
19.07.2006 року, відповідно до п.41 якого (у
редакції, чинній на час смерті ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1) автомобіль, отриманий
інвалідом як гуманітарна допомога,
після його смерті, у разі несплати
членом сім'ї інваліда податків і зборів
(обов'язкових платежів), повертається
(вилучається) головному управлінню
соціального захисту і здається
підприємству, що здійснює заготівлю та
переробку металобрухту, або видається
в порядку черговості інваліду, який
перебуває на обліку.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Загороднюк А.Г.

/підпис/ Сушко О.О.

З оригіналом згідно:

секретар