Справа № 725/5729/13-а
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/5729/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2014 Першотравневий районний суд
м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Слободян В.О.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Бірюк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання призначити пенсію ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівці про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
призначити пенсію.

Посилався на те, що він є громадянином
України, однак постійно проживає на
території Сполучених штатів Америки.

11.07.2013 року він звернувся до
відповідача з заявою про призначення
пенсії на загальних підставах, однак
листом від 28.08.2013 року Управлінням
Пенсійного фонду України в м.Чернівцях
в призначенні пенсії йому було
відмовлено та повідомлено, що
громадянам України, які отримали
дозвіл на постійне місце проживання до
держав, з якими не укладено міжнародних
договорів в галузі пенсійного
забезпечення, пенсія в Україні не
призначається.

Вважає дії відповідача неправомірними,
оскільки рішенням Конституційного
суду України положення п.2 ч.1 ст.49,
другого речення ст.51 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» було визнано
неконституційними.

Просив визнати дії відповідача щодо
відмови в призначенні пенсії
неправомірними та зобов'язати
Управління пенсійного фонду в
м.Чернівці призначити йому пенсію за
віком з 11.07.2013 року.

02.10.2013 року по адміністративній
позовній заяві ОСОБА_3 до Управління
пенсійного фонду України в м. Чернівці
було відкрито скорочене провадження.

17.10.2013 року відповідачем через
канцелярію суду було подано
заперечення проти позову.

Ухвалою судді справу було призначено
до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача у судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав та підтвердив, викладені в
ньому обставини. Просив позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала в підстав,
викладених у поданих до суду письмових
запереченнях. Просила відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
вважає, що адміністративний позов
ОСОБА_3 необґрунтований та задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач
ОСОБА_3 11.07.2013 року звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Чернівцях із заявою про призначення
йому пенсії за віком (а.с.6-7). Вказана
заява була отримана відповідачем 19.08.2013
року, що підтверджується копією
поштового повідомлення (а.с.7зв.)

Управлінням пенсійного фонду України в
м. Чернівці у задоволенні заяви
позивача було відмовлено у зв'язку з
тим, що громадянам України, які
отримали дозвіл на постійне проживання
до держав, з якими не укладено
міжнародних договорів в галузі
пенсійного забезпечення, пенсія в
Україні не призначається (а.с.37).

Статтею 46 Конституції України
визначено, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших,
випадках передбачених законом.

Таким чином, право на отримання пенсії
в Україні є конституційним правом
громадянина України.

Положеннями ч.1-2 ст.24 Конституції
України визначено, що громадяни мають
рівні конституційні права і свободи та
є рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Як вбачається з досліджених матеріалів
справи, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1
та до виїзду на постійне місце
проживання до США до 16.04.1989 року був
громадянином Союзу радянських
соціалістичних республік, що
підтверджується копією його паспорту,
проживав на території Чернівецької
області (а.с.19-20).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України
«Про громадянство України» від 18.01.2001
року, громадянами України є усі
громадяни колишнього СРСР, які на
момент проголошення незалежності
України 24 серпня 1991 року постійно
проживали на території України.

Разом з тим, з довідки Державної
міграційної служби України №6.4/313-14 від
21.01.2014 року судом встановлено, що ОСОБА_3
громадянином України не являється.

Згідно ст.8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування», право на отримання
пенсій та соціальних послуг із
солідарної системи мають: громадяни
України, які застраховані згідно із
цим Законом та досягли встановленого
цим Законом пенсійного віку чи
визнані інвалідами в установленому
законодавством порядку і мають
необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж, а в разі смерті цих осіб - члени
їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього
Закону, та інші особи, передбачені цим
Законом; особи, яким до дня набрання
чинності цим Законом була призначена
пенсія відповідно до Закону України
"Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 )
(крім соціальних пенсій) або була
призначена пенсія (щомісячне довічне
грошове утримання) за іншими
законодавчими актами, але вони мали
право на призначення пенсії за Законом
України "Про пенсійне забезпечення" - за
умови, якщо вони не отримують пенсію
(щомісячне довічне грошове утримання) з
інших джерел, а також у випадках,
передбачених цим Законом, - члени їхніх
сімей.

Іноземці та особи без громадянства,
які перебувають в Україні на законних
підставах, мають право на отримання
пенсійних виплат і соціальних послуг
із системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
нарівні з громадянами України на
умовах та в порядку, передбачених цим
Законом, якщо інше не передбачено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач, який не є громадянином України
та перебуває на території США, до
жодної з наведених в ст.8 Закону
категорій осіб не відноситься та не
має права на отримання пенсії на
території держави України.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що правовий порядок в
Україні грунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На підставі вище викладеного, з
урахуванням того, що позивач ОСОБА_3 не
є громадянином України та не проживає
на її території, а тому суд вважає, що
останній не має право на соціальний
захист держави Україна та приходить до
висновку, що його позовні вимоги про
визнання дій відповідача щодо відмови
в призначенні пенсії неправомірними та
зобов'язання Управління пенсійного
фонду в м.Чернівці призначити позивачу
пенсію - не обґрунтовані та
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 6, 12,14, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 186 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
призначити пенсію - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Стоцька Л. А.