Справа № 2а-10930/11
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Мельничук
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області на
постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 30
листопада 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, у якому просила визнати
протиправною відмову Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області в здійсненні
перерахунку пенсії та зобов'язати
перерахувати пенсію з урахуванням
премій, встановлених наказами Міністра
оборони України від 05 листопада 2010 року
№ 576, від 28 січня 2011 року № 50 та від 25
червня 2011 року № 355.

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 30
листопада 2011 року вказаний
адміністративний позов було
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про задоволення позову. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
підставою для перерахунку пенсії є
прийняття Кабінетом Міністрів України
нормативно-правового акту про зміну
хоча б одного з видів грошового
забезпечення. Натомість накази
Міністра оборони України не є
підставою для перерахунку пенсії.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області -
задовольнити, постанову Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 30 листопада 2011 року -
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову виходячи
із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що у зв'язку
зі зміною розміру премії
військовослужбовців, які проходять
службу на даний час, позивач має право
на перерахунок пенсії.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він не відповідає
вимогам матеріального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» усі призначені за
цим Законом пенсії підлягають
перерахунку у зв'язку зі зміною розміру
хоча б одного з видів грошового
забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою статті 51 цього Закону.

Порядок перерахунку пенсій з 01 січня 2008
року регулюється постановою КМ України
«Про затвердження Порядку проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» № 45 від 13 лютого 2008 року.

Згідно п. 1 вказаного Порядку
перерахунок раніше призначених
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» пенсій проводиться у разі
прийняття рішення Кабінетом Міністрів
України про зміну розміру хоча б одного
з видів грошового забезпечення для
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за Законом, або у
зв'язку із введенням для них нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
установлених законодавством.

З наведених норм права вбачається, що
однією з підстав для перерахунку
пенсії є введення нових премій для
відповідних категорій
військовослужбовців.

Судом встановлено, що наказами
Міністра оборони України № 576 від 05
листопада 2010 року, від 28 січня 2011 року №
50 та № 355 від 25 червня 2011 року не було
введено нових видів премій, а лише
змінено максимальний їх розмір.

Зазначеними наказами визначено
максимальний розмір премій, що можуть
бути призначені військовослужбовцям,
які на даний час проходять військову
службу, в залежності від їх особистого
вкладу в загальний результат служби.

Таким чином, вказані накази не можуть
бути підставою для перерахунку пенсії
відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Крім того, накази Міністра оборони
України № 576 від 05 листопада 2010 року,
від 28 січня 2011 року № 50 та № 355 від 25
червня 2011 року були прийняті на
виконання постанови КМ України «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу» № 1294
від 07 листопада 2007 року.

Відповідно до пп. 2 п. 5 вказаної
постанови керівникам державних
органів у межах асигнувань, що
виділяються на їх утримання надано
право здійснювати преміювання
військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової
військової служби), осіб рядового і
начальницького складу відповідно до їх
особистого вкладу в загальний
результат служби у межах фонду
преміювання, утвореного у розмірі не
менш як 10 відсотків посадових окладів
та економії фонду грошового
забезпечення.

Тобто, наказами Міністра оборони
України № 576 від 05 листопада 2010 року,
від 28 січня 2011 року № 50 та № 355 від 25
червня 2011 року було встановлено розмір
премій військовослужбовців з
урахуванням видатків, передбачених для
їх грошового утримання, на чітко
визначений період часу.

З огляду на те, що премії, визначені
такими наказами, носять тимчасовий
характер, у відповідача відсутні
підстави, передбачені ч. 3 ст. 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», для перерахунку
пенсії позивача у зв'язку з прийняттям
вищевказаних наказів.

Аналогічні висновки були викладені
Верховним Судом України в ухвалі від 14
травня 2013 року у справі № 21-109а13.

У відповідності до ч. 1 ст. 2442 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 30
листопада 2011 року, та є підставами для
її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. В зв'язку з цим колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області -
задовольнити, постанову Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 30 листопада 2011 року -
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області - задовольнити.

Постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 30
листопада 2011 року - скасувати.

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. ШостакГоловуючий суддя

Горяйнов А.М.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.