Справа № 827/2248/13-а
Суддя: Омельченко В'ячеслав Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 827/2248/13-а

22.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Омельченка В. А.,

суддів Дудкіної Т.М. ,

Дадінської Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи №
827/2248/13-а за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь (суддя Кириленко О.О. ) від
07.11.13

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,99040)

до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
(вул. Кулакова, буд.37, м.Севастополь,99011)

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулись до Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя з адміністративним
позовом до державної податкової
інспекції у Ленінському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Севастополі про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
державної податкової інспекції у
Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у місті
Севастополі від 26 червня 2013 року №
про оплату земельного податку з
фізичної особи - ОСОБА_2 в сумі 814
гривень 02 копійок, № про оплату
земельного податку з фізичної особи -
ОСОБА_3 в сумі 814 гривень 02 копійок.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 07.11.2013 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції позивачі
звернулись з апеляційною скаргою, в
який ставиться питання про його
скасування, та прийняття нового
рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права. А саме, апелянти
посилається на те, що податкові
повідомлення-рішення винесені
податковою інспекцією з порушенням
норм чинного законодавства, оскільки
позивачі не є платниками земельного
податку. Як зазначили апелянти, частка
земельної ділянки під будинком 5 по
вулиці Партизанській позивачам
виділена не була,
правоустановлювальних документів на
таку частку земельної ділянки позивачі
не мають.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 23.12.2013 відкрито апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_2.

У судове засідання сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Згідно з частиною четвертою статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2, ОСОБА_3 мають у власності по 1/2
частці кожна в житловому будинку літ.
"А" нежиле приміщення під магазин
промтоварів загальною площею 65,7 кв.м,
що знаходиться в АДРЕСА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 08 серпня
2007 року. Договір від 08 серпня 2007 року
зареєстровано в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно під
реєстровим № листопада 2012 року.

Позивачі є приватними нотаріусами, що
підтверджується реєстраційними
посвідченнями про реєстрацію
приватної нотаріальної діяльності від
27 грудня 2007 року та від 30 листопада 2007
року № 10 та № 51 відповідно.

13 вересня 2012 року ОСОБА_2 надала до
відповідача заяву в якій просила
поставити її на облік як платника
податку на землю з власника приміщення
в багатоквартирному житловому будинку
АДРЕСА_3.

Державною податковою інспекцією у
Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у місті
Севастополі винесені податкове
повідомлення-рішення від 26 червня 2013
року № про визначення суми
податкового зобов'язання ОСОБА_2 з
земельного податку з фізичних осіб у
розмірі 814 гривень 02 копійок та
податкове повідомлення-рішення від 26
червня 2013 року № про визначення
суми податкового зобов'язання ОСОБА_3 з
земельного податку з фізичних осіб у
розмірі 814 гривень 02 копійок.

Судова колегія, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом (пункт
15.1 статті 15 Кодексу).

Відповідно до пункту 269.1 статті 269
Кодексу платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) і землекористувачі.

Згідно зі статтею 270 Кодексу об'єктами
оподаткування є земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні і земельні частки (паї),
які перебувають у власності.

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1
статті 14 Кодексу земельний податок -
обов'язковий платіж, що справляється з
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв), а також
постійних землекористувачів.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Кодексу (у
відповідній редакції) платники плати
за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Відповідно до абзацу першого пункту 286.5
статті 286 Кодексу, нарахування фізичним
особам сум податку проводиться
органами державної податкової служби,
які видають платникові до 1 липня
поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку визначеному статтею 58 цього
Кодексу.

Власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою (абзац
перший пункту 287.1 статті 287 Кодексу).

Згідно з абзацом першим пункту 287.5
статті 287 Кодексу податок фізичними
особами сплачується протягом 60 днів з
дня вручення податкового
повідомлення-рішення.

Статтею 281 Кодексу встановлений
перелік пільгових категорій фізичних
осіб, які звільняються від сплати
земельного податку, незважаючи на
наявність статусу платника та об'єкта
оподаткування.

Статтею 283 Кодексу визначений перелік
земельних ділянок, які не підлягають
оподаткуванню.

Встановлено, позивачі під пільгові
категорії платників не підпадають.

Згідно зі статтями 125, 126 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до частин першої, другої,
четвертої статті 120 Земельного кодексу
України у разі набуття права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача. У разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Згідно з пунктом 287.6 статті 287 Кодексу
при переході права власності на
будівлю, споруду (їх частину) податок за
земельні ділянки, на яких розташовані
такі будівлі, споруди (їх частини), з
урахуванням прибудинкової території
сплачується на загальних підставах з
дати державної реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 287.8 статті 287
Кодексу власник нежилого приміщення
(його частини) у багатоквартирному
жилому будинку сплачує до бюджету
податок за площі під такими
приміщеннями (їх частинами) з
урахуванням пропорційної частки
прибудинкової території з дати
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Отже, до особи, яка набула право
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені.

Таким чином, оскільки позивачам
належить на праві власності частина
нежилого приміщення у
багатоквартирному жилому будинку, то
позивачі мають сплачувати земельний
податок за площі під такими
приміщеннями.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування, їх посадови
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких підстав, судова колегія
враховуючи усі обставини справи,
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків, викладених у рішенні суду
першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, рішення
суду ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. 195; ст. 196; ст. 197; п.1 ч.1 ст. 198;
ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
07.11.13 у справі № 827/2248/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
В.А.Омельченко

Судді підпис Т.М.
Дудкіна

підпис Т.В. Дадінська

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
В.А.Омельченко