Справа № 2а-76/11/12/2018
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

28 січня 2014 року м. Київ
В/800/5092/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів:
Головчук С.В.,

Ліпського Д.В.,

Мойсюка М.І.,

Олексієнка М.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 25
вересня 2013 року, прийнятої за
результатами розгляду касаційної
скарги у справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, Головного Управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області про зобов'язання призначити
пенсії за вислугу років, -

встановила:

ОСОБА_4 звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 25
вересня 2013 року.

Постановою Київського районного суду
міста Харкова від 4 лютого 2011 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково.
Зобов'язано ГУ МВС України в
Харківській області оформити подання
про призначення пенсії ОСОБА_4 по лінії
МВС за вислугу років 26 років 7 місяців 28
днів і направити його для призначення
пенсії до ГУ ПФУ в Харківській області
станом на 1 січня 2004 року. Зобов'язано ГУ
ПФУ в Харківській області призначити
ОСОБА_4 пенсію за вислугу років з 24
лютого 2009 року.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 2 червня 2011
року постанову суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нову, про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 25 вересня 2013 року постанову
суду апеляційної інстанції залишено
без змін.

Як вбачається зі змісту заяви про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 25 вересня 2013 року, ОСОБА_4 в
обґрунтування своїх вимог посилається
на ухвали Вищого адміністративного
суду України від 23 лютого 2010 року
(К-3363/07), від 19 серпня 2010 року (К-2905/08), від
07 жовтня 2010 року (К-21128/07), в яких колегія
суддів дійшла висновку про порушення
прав позивача та зобов'язання
призначити пенсію на підставі пункту
«б» статі 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ».

Водночас, в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 25
вересня 2013 року, на думку заявника
прийнятій в аналогічній справі,
колегією суддів Вищого
адміністративного суду України
зазначено про правомірність
призначення пенсії ОСОБА_4 відповідно
до пункту 2 Постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року №
393, в якому визначено порядок
обчислення вислуги років для
призначення пенсії згідно пункту «а»
статті 12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ».

Саме цю невідповідність ОСОБА_4 вважає
неоднаковим застосуванням одних і тих
самих норм матеріального права та
підставою для перегляду судового
рішення Верховним Судом України.

Відповідно до статті 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
(із змінами та доповненнями, внесеними
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» від 7 липня 2010 року №
2453-VІ) заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 та 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Пунктом 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що підставою для
перегляду судових рішень є неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Разом з тим, вивчивши заяву та додані до
неї матеріали, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не може
погодитись з такими доводами заявника,
оскільки за змістом судових рішень,
судом касаційної інстанції було
застосовано різні норми права при
різних обставинах, і відповідно,
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах немає.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що підстав для допуску
справи за позовом ОСОБА_4 до Головного
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області,
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Харківській області про
зобов'язання призначити пенсії за
вислугу років, немає.

Керуючись статтями 237, 239, 2391, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_4 до Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області, Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Харківській області про зобов'язання
призначити пенсії за вислугу років.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді:
С.В. Головчук

Д.В. Ліпський

М.І. Мойсюк

М.М. Олексієнко