Справа № 2а-47790/09
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 січня 2014 року м. Київ
В/800/5010/13

№ В/800/5010/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко
Є.А.,

суддів: Костенка М.І., Маринчак Н.Є.,
Муравйова О.В., Пилипчук Н.Г.,

розглянувши заяву Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції (ОДПІ) Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
перегляд Верховним Судом України
адміністративної справи № 2-а-47790/09/1670
Полтавського кружного
адміністративного суду

за позовом Приватного підприємства (ПП)
«Будівельна фірма «Каріатида»

до Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у
Полтавськійобласті

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09.10.2013 касаційну скаргу
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області залишено без задоволення, а
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 01.02.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.07.2010 - без
змін.

Кременчуцька ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області звернулась із заявою про
перегляд Верховним Судом України цієї
адміністративної справи, посилаючись
на неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм підпунктів
7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» (Закон
№ 168/97-ВР). Як на приклад неоднакового
застосування цих правових норм ОДПІ
вказує на постанову Вищого
адміністративного суду України від
20.02.2013 у справі № 2а-4458/12/2670 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТ Каргілл» до
Окружної державної податкової служби -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників податків Державної
податкової служби про скасування
податкових повідомлень-рішень.

Згідно зі статтею 237 КАС України заява
про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У судових рішеннях, на які посилається
ОДПІ, відсутнє різне
правозастосування, яке відповідно до
статті 237 КАС України може бути
підставою для перегляду судових рішень
в адміністративній справі Верховним
Судом України.

Так, в ухвалі від 09.10.2013 Вищий
адміністративний суд України, даючи
юридичну оцінку діям ПП «Будівельна
фірма «Каріатида»» щодо включення до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість, сплачених ПП
«Стіларт» у ціні придбання товарів
(будівельних матеріалів), застосував
норми підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 ст. 7
Закону № 168/97-ВР і зробив висновок, що ці
норми не ставлять у залежність право
платника податку на податковий кредит
від виконання вимог закону іншим
платником податку - його контрагентом в
операціях з поставки. Залишаючи без
змін ухвалені у справі судові рішення,
суд касаційної інстанції виходив із
встановлених судами попередніх
інстанцій на підставі оцінки
приєднаних до справи доказів фактів
придбання ПП «Будівельна фірма
«Каріатида»» товарів у вказаного
постачальника, сплати їх вартості, в
тому числі нарахованих сум податку на
додану вартість, наявності у ПП
«Стіларт» статусу платника податку на
додану вартість станом на дати
виписування податкових накладних, на
підставі яких ПП «Будівельна фірма
«Каріатида»» сформував податковий
кредит в податковому обліку за травень,
серпень 2008 року.

Що ж стосується постанови Вищого
адміністративного суду України від
20.02.2013, то в ній ці норми судом
касаційної інстанції застосовані з
врахуванням відсутності у справі
доказів реального здійснення
господарських операцій, на
підтвердження яких були виписані
податкові накладні, з посиланням на які
ТОВ «АТ «Каргіл»» (позивач у справі №
2а-4458/12/2670) задекларував податковий
кредит. Зміст мотивувальної частини
цієї ухвали свідчить про різні
фактичні обставини в порівнянні зі
справою № 2а-47790/09/1670.

З огляду на відсутність різного
правозастосування до подібних
правовідносин в зазначених в заяві
судових рішеннях відсутні підстави для
допуску справи до перегляду Верховним
Судом України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Кременчуцькій об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області у допуску до
провадження з перегляду Верховним
Судом України адміністративної справи
№ 2-а-47790/09/1670 Полтавського кружного
адміністративного суду за позовом
Приватного підприємства «Будівельна
фірма «Каріатида» до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції у Полтавській області про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий суддя:
Є.А. Усенко

Судді:
М.І.
Костенко

Н.Є. Маринчак

О.В. Муравйов

Н.Г. Пилипчук