Справа № 824/966/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року м. Київ
К/800/49915/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска
Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Електронмаш» до Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
про зобов'язання вчинити певні дії,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
на ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року та постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 22
травня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2013 року позивач ПАТ
«Електронмаш» звернувся до суду з
позовом, в якому просив зобов'язати
відповідача - УПФ України в м. Чернівцях
здійснити дії по поверненню
безпідставно стягнутих коштів в сумі
10852,04 грн.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року, позовні вимоги задоволено.

Ухвалюючи судові рішення суди
попередніх інстанцій виходили з
протиправності відмови відповідача в
поверненні стягнутих коштів, оскільки
ухвалою Вищого адміністративний суду
України від 21 червня 2012 року,
зобов'язано УПФ України в
Першотравневому районі м. Чернівців
здійснити дії по призначенню колишнім
працівникам позивача пільгових пенсій
у відповідності до ст. 100 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», що в свою
чергу виключає наявність
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій ПАТ «Електронмаш».

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанцій, як таких,
що постановлені із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

У доводах касаційної скарги,
відповідач зазначає, що судами
попередніх інстанцій не враховано
норми статті 265 КАС України щодо
повороту виконання судових рішень,
крім того не взято до уваги те, що кошти
стягнуті в примусовому порядку
перераховувались відповідачу органами
ДВС України, а не позивачем.

В запереченнях на касаційну скаргу,
позивач просить залишити її без
задоволення, а оскаржувані судові
рішення без змін, оскільки при їх
ухвалені не було допущено порушень
норм матеріального чи процесуального
права.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

13.04.2011 року Першотравневим відділом
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції на підставі заяви стягувача -
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях - відкрито виконавче
провадження про стягнення з ВАТ
«Електронмаш» (правонаступником якого
є позивач) на користь УПФ України в
Першотравневому районі м. Чернівцях
84900,94 грн. заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.

22.04.2011 року державним виконавцем
винесена Постанова про арешт коштів
боржника та в межах виконавчого
провадження стягнуто з рахунків
позивача згідно платіжних вимог
виданих Першотравневим відділом
державної виконавчою служби грошові
кошти:

- 06.05.2011 року з розрахункового рахунку
4 відкритого в АБ «Експрес Банк»
стягнуто 1710,79 грн.;

- 19.05.2011 року з розрахункового рахунку
837 відкритого в ПАТ «Діамантбанк»
стягнуто 9141,25 грн.

Загальна сума, яка стягнута в
примусовому порядку становить 10852,04
грн.

21.06.2012 року ухвалою Вищого
адміністративного суду України по
справі № К/9991/37869/11 залишено в
силі постанову Чернівецького
окружного адміністративного суд від
26.06.2009 року, якою встановлено, що згідно
виданих ВАТ «Електронмаш» уточнюючих
довідок та проведених перевірок на
підприємстві Пенсійним фондом, всі
зазначені позивачем особи працювали на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, передбачених раніше
діючим законодавством, а тому їм
необхідно призначити пільгові пенсії у
відповідності до ст. 100 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

На виконання даного рішення
відповідачем подано заяву до
Першотравневого відділу ДВС у м.
Чернівці за № 18100/08 від 26.09.2012 року про
закриття виконавчого провадження на
підставі, якої 28.09.2012 року державним
виконавцем Першотравневого відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції винесена Постанова про
повернення виконавчого документа
стягувачу.

12.11.2012 року ПАТ «Електронмаш»
звернулось до управління Пенсійного
фонду України в м. Чернівцях з вимогою
повернути стягнуті кошти в розмірі
10852,04 грн., а відповідач в свою чергу,
листом № 22669/03 від 11.12.2012 року, відмовив
у поверненні вказаних коштів.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
мотивів.

Як правильно встановлено судами,
предметом спору є відмова щодо
повернення стягнутої з позивача суми
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в розмірі
10852,04 грн.

Судами попередніх інстанцій зроблено
правильний висновок, що з огляду на
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 21.06.2012 року по справі №
К/9991/37869/11, якою залишено в силі
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26.06.2009 року,
відповідач зобов'язаний призначити
пільгові пенсії у відповідності до
ст. 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», тому не мав правових
підстав для нарахування і стягнення
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій в розмірі 84900,94 грн.,
10852,04 грн. з яких було фактично стягнуто.

Відповідач, визнав вказані обставини,
що доводиться його зверненням на
підставі якого було винесено державним
виконавцем постанову про закриття
виконавчого провадження, відповіддю на
звернення позивача щодо повернення
коштів та письмовими поясненнями по
справі.

При цьому, відповідач не заперечив
підставність вимог позивача про
повернення фактично стягнутих коштів,
а покликався, що повернення таких
можливе в порядку, передбаченому ст. 265
КАС України, однак, не врахував, що в
даному випадку підстав для
застосування положень вказаної статті
не має.

Щодо доводів про стягнення коштів
через органи державної виконавчої
служби України, то слід вказати, що
вказані обставини не спростовують
правильних по суті висновків судів
попередніх інстанцій, оскільки спірна
сума була перерахована саме на рахунок
відповідача, доказом чого є наявні в
матеріалах справи платіжні доручення.

Суди попередніх інстанцій правильно
встановили, що саме в компетенції
відповідача є прийняття рішення про
повернення (чи зарахування в поточні
платежі) спірної суми і такий приймаючи
рішення про відмову у її поверненні,
незважаючи на те, що визнав
безпідставність її нарахування та
стягнення, діяв необґрунтовано та
недобросовісно, не пропорційно, без
дотримання необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав та інтересів особи і цілям, на
досягнення яких спрямовано це рішення.

Доводи касаційної скарги
спростовуються встановленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваних судових рішень,
суди першої та апеляційної інстанції
не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права,
які могли б бути підставою для
скасування чи зміни судових рішень.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
відхилити, а ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 17 вересня 2013 року та постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року в справі № 824/966/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, встановлених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
І.Я. Олендер

Судді
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска