Справа № 9101/74457/2011
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2012-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

іменем України

"18" червня 2012 р.справа № 2а-63/10

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.

суддів: Уханенка
С.А. Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Заводської
районної ради м. Дніпродзержинська,
ОСОБА_1

на постанову Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 08 грудня
2010 року

справа № 2а-63/10

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Заводської районної ради м.
Дніпродзержинська

про стягнення боргу з виплати
державної допомоги по догляду за
дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2008 року ОСОБА_1 звернулася у
Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області з позовом до управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Заводської
районної ради м. Дніпродзержинська про
стягнення заборгованості по виплаті
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 5040,25 грн., зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей до 6 років з
серпня 2007 року по червень 2010 року.

Постановою Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 08 грудня
2010 року визнано бездіяльність
відповідача протиправною, зобов'язано
останнього здійснити перерахунок та
виплату позивачу допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, передбаченої статтею
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» за період з 13
жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Заводської районної ради м.
Дніпродзержинська подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційних скарг і заявлених позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що апеляційні
скарги задоволенню не підлягають, з
огляду на наступне.

ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 51), на момент звернення до суду має
право на отримання допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Статтею 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Закон України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» є спеціальним законом,
що регулює правовідносини, пов'язані з
призначення та виплатою державної
допомоги на неповнолітніх дітей.

Задовольнивши позовні вимоги за період
з 13 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку оскільки, згідно абзацу 3
частини 2 статті 56 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
здійснюється за рахунок коштів
відповідної субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що
дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб. Таким чином, після
прийняття рішення Конституційним
судом України відповідач повинен був
здійснити перерахунок допомоги
позивачу у розмірах, передбачених
статтею 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми». Відповідно
до статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленому
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років. Відповідач
здійснював виплати допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку згідно до
вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду
України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007
положення абзацу 3 частини 2 статті 56 та
пункту 14 статті 71 «Про державний бюджет
України на 2007 рік» визнані
неконституційним та втратили чинність
з 09 липня 2007 року.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Приймаючи до уваги той факт, що стаття 71
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» про зупинення дії
статті 12, частини 1 статті 15 та пункту 3
розділу VIII Прикінцеві положення Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», втратила чинність з 09 липня 2007
року, проте, незважаючи на втрату
чинності цими статтями, відповідач
здійснював нарахування та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку на
користь позивача з 13 жовтня 2007 року по 31
грудня 2007 року, включно, в порядку та у
розмірах, встановлених пунктом 14
статті 71 та абзацу 3 частини 2 статті 56
Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», які визнані з 09
липня 2007 року неконституційними, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
такі дії є протиправними.

Щодо визнання дій неправомірними,
стягнення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у 2008 році, то суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції, що вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки
відповідно до положень пункту 23
підпункту 7 розділу II Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік» стаття 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
викладена в наступній редакції:
«допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень».

Вказані положення закону не
визнавалися неконституційними і діють
на цей час.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо часткового задоволення
заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Заводської
районної ради м. Дніпродзержинська,
ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 08 грудня
2010 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим