Справа № 2а-4730/09/1370
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
Справа № 29495/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

з участю представника позивача Греділя
В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Держкомзему у Городоцькому
районі Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2010
року у адміністративній справі
№2а-4730/09/1370 за позовом Управління
Держкомзему у Городоцькому районі
Львівської області до Державної
інспекції з контролю за цінами у
Львівській області про скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Управління Деркомзему у Городоцькому
районі Львівської області звернулось
до суду з адміністративним позовом до
Державної інспекції з контролю за
цінами у Львівській області про
скасування рішення про застосування
економічних санкцій в розмірі 12 225 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
рішення Державної інспекції з контролю
за цінами у Львівській області про
застосування економічних санкцій
суперечить нормам чинного
законодавства України.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23.06.2010р. в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивачем подана
апеляційна скарга, в якій зазначає, що
постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального права, зокрема Законів
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» та «Ціни та
ціноутворення». Просить постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нову постанову, якою позов
задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного
розгляду справи проведено заміну
позивача Управління Деркомзему у
Городоцькому районі Львівської на його
правонаступника Відділ
Держземагнетсва у Городоцькому районі
Львівської області, представник якого
апеляційну скаргу підтримав з підстав
зазначених у скарзі, та просив
постанову суду скасувати та
задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання явку
уповноваженого представника не
забезпечив, хоча належним чино був
повідомлений про дату судового
засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС
України, неприбуття в судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга піддягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне. 16
вересня 2008 року Державною інспекцією з
контролю за цінами у Львівській
області було проведено перевірку
позивача, про що складено акт №000719.

Перевіркою встановлено, що позивач при
наданні послуги консультація з питань
оформлення прав на земельні ділянки
державного земельного кадастру
кількісної та якісної характеристики
земельних угідь, економічної та
грошової оцінки земель, порядку
приватизації та оренди земельних
ділянок, відповідно до спільного
наказу Держкомзему України,
Міністерства фінансів України та
Міністерства економіки України від
15.06.2001р. № 97/298/124, стягувалась плата з
громадян в розмірі 5, 00 грн. з суб'єктів
господарювання (юридичних осіб,
фізичних осіб підприємців ФО-П) 25,00 грн.
Проте ст. 8 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності»визначено,
що адміністратор та дозвільні органи
забезпечують безоплатне користування
з питань отримання відповідних
документів дозвільного характеру за
зверненням суб'єкта господарювання.
При цьому документом дозвільного
характеру, а об'єктом на який видається
документ дозвільного характеру, є
земельна ділянка, споруда, будівля,
приміщення, устаткування. Згідно ст.. 118
Земельного кодексу України дозвіл на
розробку проекту (приватизації)
земельної ділянки надається органом
місцевого самоврядування, або органом
виконавчої влади проект відведення
земельної ділянки погоджується
органом по земельних ресурсах
природоохоронними і санітарно
епідеміологічними органами, органами
архітектури, охорони культурної
спадщини. Таким чином Управління
земельних ресурсів у Городоцькому
районі Львівської області отримало
суму необґрунтованої виручки
внаслідок стягнення плати з суб'єктів
господарювання за послуги з надання
консультацій за період з 01.10.2007 року по
30.08.2008 року у на загальну суму 4075, 00 грн.

За результатами перевірки Державною
інспекцією з контролю за цінами у
Львівській області прийнято рішення
№251 від 22.09.2008 року про застосування
економічних санкцій за порушення
держаної дисципліни цін в розмірі 12225, 00
грн.

Суд першої інстанції в задоволенні
позову відмовив з тих підстав, що
відповідачем доведено правомірність
прийнятого ним рішення та підстав для
його скасування немає.

Проте колегія суддів апеляційного суду
за такими висновками погодитись не
може, оскільки вони не відповідають
нормам матеріального права та
обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем при наданні послуги
консультація з питань оформлення прав
на земельні ділянки державного
земельного кадастру кількісної та
якісної характеристики земельних
угідь, економічної та грошової оцінки
земель, порядку приватизації та оренди
земельних ділянок, відповідно до
спільного наказу Держкомзему України,
Міністерства фінансів України та
Міністерства економіки України від
15.06.2001р. № 97/298/124, стягувалась плата з
громадян в розмірі 5, 00 грн. з суб'єктів
господарювання (юридичних осіб,
фізичних осіб підприємців ФО-П) 25,00 грн.

Перелік платних послуг, що можуть
надаватися державними органами
земельних ресурсів визначено п. 5
Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01 листопада 2000
року №1619.

Зазначеною нормою передбачено, що
органи земельних ресурсів можуть
виконувати та надавати на платній
основі такі види земельно-кадастрових
робіт і послуг як надання консультацій
з питань оформлення прав на земельні
ділянки, державного земельного
кадастру, кількісної та якісної
характеристики земельних угідь,
економічної та грошової оцінки земель,
інших питань використання та охорони
земель.

На виконання пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 01
листопада 2000р. № 1619 «Про затвердження
Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів», спільним
наказом Держкомзему України,
Міністерства фінансів України та
Міністерства економіки України від 15
червня 2001 року №97/298/124, що
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 10 липня 2001 року за №579/5770,
затверджено Розміри оплати
земельно-кадастрових робіт та послуг.

Пунктом 7 Таблиці 6.1, Розділу 6.1 «Надання
консультацій і довідок», Розмірів
оплати земельно-кадастрових робіт та
послуг, затверджених спільним наказом
Держкомзему України, Міністерства
фінансів України, Міністерства
економіки України 15.06.2001 № 97/298/124, що
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 10.07. 2001 за № 579/5770, передбачено
надання послуги оформлення проектів
договорів оренди землі та стягнення
відповідної плати за це з фізичних осіб
15 грн., а з юридичних осіб 40 грн.

Пунктом 2 Таблиці 6.1, Розділу 6.1 «Надання
консультацій і довідок» даного наказу
передбачено надання консультацій з
питань оформлення прав на земельні
ділянки, суміжного землекористування,
державного земельного кадастру,
кількісної та якісної характеристики
земельних угідь, економічної та
грошової оцінки земель, приватизації
земельних ділянок шляхом викупу,
порядку приватизації та оренди
земельних ділянок, вилучення і надання
земельних ділянок для
несільськогосподарських потреб та
попереднього погодження місця
розташування об'єктів, інших питань
використання та охорони земель тощо та
отримання відповідної плати за це з
фізичних осіб у розмірі 5 грн., а з
юридичних осіб 25 грн.

Таким чином, спільний наказ
Держкомзему України, Міністерства
фінансів України та Міністерства
економіки України від 15 червня 2001 року
№97/298/124 прийнято на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 01 листопада 2000р. № 1619 «Про
затвердження Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів», а тому
дії позивача стосовно надання платних
послуг з питань оформлення прав на
земельні ділянки державного
земельного кадастру, кількісної та
якісної характеристики земельних
угідь, економічної та грошової оцінки
земель, порядку приватизації та оренди
земельних ділянок - є правомірними.

Крім цього, при проведенні перевірки та
визначенні розміру необґрунтовано
одержаної виручки, інспектор Державної
інспекції з контролю за цінами діяв в
порушення вимог п. 3.2 Інструкції про
порядок застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами,
затвердженої спільним наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України,
Міністерства фінансів України від
03.12.2001 року № 298/519, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.12.2001
року за № 1047/6238, оскільки в акті
перевірки розрахунок необґрунтовано
одержаної виручки проведено без
посилання на документи первинного
бухгалтерського обліку, згідно з якими
вони здійснюються; відсутній перелік
юридичних та фізичних осіб з яких, на
думку інспектора, необґрунтовано
отримувалась плата за оформлення
документів та надавались консультації
з питань оформлення прав на земельні
ділянки.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням наведеного вище, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржене рішення відповідачем
винесене без достатніх правових
підстав, тому підлягає визнанню його
протиправним та скасуванню.

Вказані вище обставини є безсумнівною
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та прийняття
нової постанови про задоволення позову
з наведених вище підстав.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судові рішення повинні бути
законними і обґрунтованими.

Судом першої інстанції порушено норми
матеріального права та неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, що призвело до ухвалення
незаконного рішення, яке підлягає
скасуванню з підстав визначених ст. 202
КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду
першої інстанції або прийняти нову
постанову, якими суд апеляційної
інстанції задовольняє або не
задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
позивача підлягає задоволенню,
постанова суду першої інстанції
скасуванню та апеляційним судом
приймається нова постанова про
задоволення позовних вимог з наведених
вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділу
Держземагнетсва у Городоцькому районі
Львівської області задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 23 червня 2010
року у адміністративній справі
№2а-4730/09/1370 - скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної інспекції з контролю
за цінами у Львівській області від 22
вересня 2008р. №251 про застосування
економічних санкцій до Відділу
Держземагнетсва у Городоцькому районі
Львівської області в сумі 12225,00 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а у разі складення в повному
обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС
України - з дня складення в повному
обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст постанови складений 28.01.2014
р.