Справа № 806/3590/13-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"23" січня 2014 р.
Справа № 806/3590/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю сторін:

представника апелянта: Ковальчука П.П.

представника позивача: Краснощок Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "11" грудня
2013 р. у справі за позовом Дочірнього
підприємства "Євроголд Індестріз ЛТД"
Повного товариства "Євроголд сервіс
ЦУМБЮЛЬ та КО "Торгове агентство" до
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Житомирській області
про визнання недійсною картки відмови
та визнання дій неправомірними ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ДП "Євроголд Індестріз
ЛТД" Повного товариства "Євроголд
сервіс ЦУМБЮЛЬ та КО "Торгове
агентство" звернулося до суду з
адміністративним позовом про визнання
недійсним та скасування рішення №
101060000/2013/300315/2 від 08.04.2013 року, визнання
недійсною картки відмови № 101060000/2013/00374
Житомирської митниці та стягнення з
Державного бюджету України надмірно
сплаченої суми податку на додану
вартість у розмірі 6692,78 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
рішення Житомирської митниці про
коригування митної вартості товарів №
101060000/2013/300315/2 від 08.04.2013 року та картку
відмови №101060000/2013/00374 у прийнятті
митної декларації.

Присуджено Дочірньому підприємству
"Євроголд Індестріз ЛТД" Повного
товариства "Євроголд сервіс ЦУМБЮЛЬ та
КО "Торгове агентство" понесені ним
судові витрати у розмірі 68,82 грн. з
Державного бюджету України,
зобов'язавши орган Державної
казначейської служби України стягнути
судові витрати із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного
списання.

Житомирська митниця Міндоходів не
погодилася з даним рішенням суду та
подала апеляційну скаргу у якій
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та відмовити в
задоволенні позовних вимог з тих
мотивів, що Житомирським окружним
адміністративним судом неповно
з"ясовано обставини, що мають значення
для справи, порушено норми
матеріального та процесуального права,
у зв"язку з невірним тлумаченням і
застосуванням останніх, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Представник апелянта в судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача заперечував в
задоволенні апеляційної скарги,
оскільки вважає, що рішення суду першої
інстанції є законним та справедливим.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України у Житомирській області в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином та вчасно, про, що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення,
причину неявки суду не повідомив,
письмові заперечення проти позову не
надіслав.

Розглянувши справу та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах, передбачених статтею 195 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що в грудні 2012 року між ДП
"Євроголд Індестріз ЛТД" (покупець) та
ОАО "Мігнітогорський металургійний
комбінат" (постачальник) укладено
Контракт на поставку металопродукції
№В 203162 від 04.12.2012 року (а.с.13-23), за яким
продавець продає, а покупець купує
товари продавця, в кількості та
асортименті у відповідності з
специфікаціями, які є невід'ємними
додатками до контракту.

Відповідно до п.1.2 ч.1 Контракту, відступ
від погодженої в специфікаціях
кількості допускається в межах "+" "-" 5%
по кожній сортаментній позиції
специфікації і по специфікації в
цілому. Розрахунки між сторонами при
цьому проводяться за фактично
поставлену кількості металопродукції,
вказаної у супровідних документах.

Відповідно до ч.2, 3 Контракту, доставка
товару здійснювалась на умовах СРТ
"Согласованная станция" згідно з
Міжнародними правилами тлумачення
термінів "Інкотермс 2000", ціна
металопродукції встановлюється в
доларах США і визначається на умовах
СРТ "Согласованная станция" за одну
метричну тону і зазначається у
специфікації.

08 квітня 2013 року ДП "Євроголд Індестріз
ЛТД" подано до митного органу митну
декларацію (далі - МД) № 101060000/2013/005730
(а.с.26) на митне оформлення товару:
рулони холодної прокатки (прокат
плоский з заліза або нелегованої сталі,
холоднокатаний, неплакований, без
покриття в рулонах). До декларації
декларантом подані наступні документи:
контракт № В 203162 від 04.12.2012 року,
специфікація № 8 від 26.02.2013 року,
комерційний інвойс № 203162 від 25.03.2013
року, рахунок - фактура № 234 від 22.03.2013
року, декларація на товари №
10510040/220313/0003390 від 22.03.2013 року, сертифікат
якості № 115-10721 від 19.03.2013 року,
сертифікат походження товару № RU UA 3 117
000920 від 28.03.2013 року, товарно-транспортна
накладна АС № 945357 від 23.03.2013 року,
експертний висновок Житомирської
торгово-промислової палати № В - 1717 від
05.04.2013 року, лист ДМСУ від 11.03.2013 року №
15/2-15.2-3/560-ЕП, довідку ДП "Євроголд
Індестріз ЛТД" від 08.04.2013 року, платіжне
доручення № 436 від 28.02.2013 року із
заявленою митною вартістю
імпортованого товару за основним
методом її визначення - за ціною
договору (контракту), відповідно до ст.57
МК України.

За результатами здійснення аналізу
супровідних документів поданих разом з
МД №101060000/2013/005730 Житомирською митницею
винесено рішення №101060000/2013/300315/2 від
08.04.2013 року про коригування митної
вартості товарів (а.с.36-37).

Відповідно до вказаного рішення митна
вартість товару не може бути визначена
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), оскільки документи,
зазначені у ч.2 ст.53 МК України, подані
для митного оформлення, містять
розбіжності, а саме: в рахунку фактурі
№ 234 від 22.03.2013 року відсутні умови
поставки товару, також в рахунку -
фактурі відсутня інформація щодо
зовнішньоекономічного контракту
договору (відсутні номер та дата),
відомості про особу з якою укладено
договір про транспортно-експедиційне
обслуговування; в пакувальному листі
від 22.01.2013 року відсутні відомості про
дату зовнішньоекономічного контракту,
відповідно ч.3 ст.53 МК України. В
експортній декларації № 10510040/220313/003390
від 22.03.2013 року не вказано рахунок -
фактуру № 234 від 22.03.2013 року. Також на
комерційному інвойсі № В 203162-12 від
25.03.2013 року та на рахунку - фактурі № 324
від 22.03.2013 року відсутні витиски
штампів митних органів країни
відправника. Комерційний інвойс № В
203162-12 від 25.03.2013 року був складений і
підписаний 25.03.2013 року, а експортна
декларація №10510040/220313/0003390 оформлена
22.03.2013 року, тобто комерційний інвойс №
В 203162-12 складений після оформлення
експортної декларації, а також у
зв'язку з неподанням декларантом на
письмову вимогу митного органу,
відповідно ч.3 ст.53 МК України, усіх
додаткових документів, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару, а саме: каталоги виробника
товару, прейскуранти.

За інформацією, яка наявна у митного
органу, вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів.

Проведено процедуру консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів відповідно до вимог статей 59-64
МК України. За результатами проведеної
консультації встановлено, що методи 2а
і 2б не можуть бути застосовані у
зв'язку з відсутністю цінової
інформації на ідентичні та подібні
(аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в
зв'язку з відсутністю основи для
віднімання та додавання вартості.
Митна вартість визначена за резервним
методом, яка ґрунтується на раніше
визнаних (визначених) митними органами
митних вартостях: на основі МД №
112050001/2013/000027 від 14.01.2013 року, з
урахуванням коригувань на обсяг партії
схожих товарів, умови поставки,
комерційні умови тощо, що відповідає
принципам і критеріям, визначеним
Угодою про застосування статті VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994 року. Джерело інформації інформація
цінової бази ЄАІС ДМСУ щодо товарів,
митне оформлення яких вже здійснено
(а.с. 36-39).

Згідно рішення про коригування митної
вартості товарів від 08.04.2013 року
№101060000/2013/300315/2 митним органом було
скориговано ціну товару в сторону її
завищення з 47985,45 доларів США (7,993
доларів США за кг.) до 52172,10 доларів США
(0,8100 доларів США за кг.)

Крім того, Житомирською митницею
винесено картку відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
10160000/2013/00374 (а.с.34-35), згідно якої, митна
декларація не може бути оформлена,
оскільки декларантом заявлена митна
вартість товару, не підтверджена
документально, на письмову вимогу
митного органу не надано додаткових
документів, які підтверджують заявлену
митну вартість, а саме: каталоги
виробника товару, прейскуранти, чим
порушено вимоги ст.ст.52, 53 МК України та
зазначено про необхідність подачі
позивачем належним чином оформленої
митної декларації відповідно до
рішення про коригування митної
вартості № 101060000/2013/300315 від 08.04.2013р.,
сплатити у повному обсязі платежі.

З метою здійснення митного оформлення
товару та пропуску цих товарів через
митний кордон України, декларантом до
податкового органу подано митну
декларацію (МД № 101060000/2013/005784), згідно з
якою митну вартість імпортованого
товару визначено з урахуванням рішення
митного органу про визначення митної
вартості зазначеного товару (а.с.29-30), у
зв'язку з цим, позивачем додатково
сплачено до державного бюджету 6692,78
грн. податку на додану вартість.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, прийшов до висновку, що
рішення Житомирської митниці про
коригування митної вартості товарів
№101060000/2013/300315/2 від 08.04.2013 року та картки
відмови в прийнятті митної декларації
№ 101060000/2013/00374 є протиправними та
підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до ст.49 МК України
встановлено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Згідно із ч.1, 2 ст.53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі,
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Згідно з ч.1 ст.54 Кодексу, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України,
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч.2 ст.58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Судом встановлено, що позивачем при
поданні МД було подано необхідні
документи, що підтверджують митну
вартість товару.

При цьому, суд погоджується з доводами
відповідача про те, що митниця має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак зазначає, що такі повноваження
мають бути реалізовані лише за
наявності обґрунтованих підстав для
сумніву в правильності митної оцінки
товару, що переміщується через митний
кордон України.

Під час розгляду даної справи судом не
встановлено обставин, які б свідчили
про існування достатніх підстав для
виникнення обґрунтованого сумніву у
Житомирської митниці щодо вартості
імпортованого товару.

Позивачем митна вартість товарів, які
ввозились ним на територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
була визначена за ціною, яка підлягала
сплаті відповідно до умов контракту.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що з
урахуванням вказаних вимог МК України,
потреби у коригуванні заявленої
позивачем митної вартості не було, а
тому факт його здійснення митним
органом є протиправним.

За змістом ч.2 ст.57 МКУ основним методом
визначення вартості товарів є
визначення вартості товарів за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

В листі від 01.05.2012 року ВСУ (вісник
Верховного Суду України, 2012, № 6)
сформував свою правову позицію з цього
питання, якою підтвердив, що
застосування митними органами
другорядних методів визначення митної
вартості можливо тільки після
проведення консультації з декларантом.
Кожен наступний метод визначення
митної вартості може застосовуватися
митними органами у разі неможливості
застосування попереднього з
наведенням відповідних аргументів.

Застосування митними органами
другорядних методів визначення митної
вартості можливо тільки після
проведення консультацій з декларантом.
Кожен наступний метод визначення
митної вартості може застосовуватися
митниками у разі неможливості
застосування попереднього з
наведенням відповідних аргументів.

Під час розгляду даної справи судом не
встановлено обставин, які б свідчили
про існування достатніх підстав для
виникнення обґрунтованого сумніву у
Житомирської митниці щодо вартості
імпортованого товару з наступних
підстав.

В ході розгляду справи встановлено, що
під час контролю за правильністю
визначення митної вартості товару
декларантом, одночасно з поданням МД,
митному органу було надано всі
необхідні документи, які підтверджують
ціну товару зазначену у деклараціях,
зокрема, умовами Контракту № В 203162 від
04.12.2012 року визначено що ціна
металопродукції встановлюється в
доларах США і визначається на умовах
СРТ "Согласованная станция" за одну
метричну тону і зазначається у
специфікації (а.с.12), крім того
відповідно до ч.8 Контракту, покупець
здійснює авансові платежі в доларах
США на транзитний валютний рахунок
продавця в розмірі 100% вартості
металопродукції, що підлягає поставці.
Продавець направляє покупцю
попередній комерційний рахунок -
фактуру по формі продавця.

Відповідно до специфікацій № В 203162 від
04.12.2012 року, що є невід'ємною частиною
контракту (а.с.25), рахунку - фактури № 234
від 22.03.2013 року (а.с.39) та комерційного
інвойса № В 203162-12 від 25.03.2013 року (а.с.38)
визначено ціну товару, яка становить
47985,45 доларів США або 745,00 доларів США за
тонну. Крім того, суд звертає увагу на
те, що декларантом разом з МД також було
надано експертний висновок
Житомирської торгово-промислової
палати від 05.04.2013 року № В - 1717, яким
підтверджено, що вартість прокату
відповідає його контрактній ціні
(а.с.51).

Не знайшли свого підтвердження доводи
митного органу, що подані разом з МД
№101060000/2013/005730 документи містять
розбіжності щодо складових митної
вартості товарів, а саме: рахунок -
фактура № 234 від 22.03.2013 року не містить
відомостей про умови поставки товару,
відсутня інформація щодо
зовнішньоекономічного контракту,
зокрема відсутні номер та дата, також
відомості про особу з якою укладено
договір про транспортно-експедиційне
обслуговування.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до роз'яснень
Міністерства фінансів України, форма
рахунку (рахунку-фактури) не
відноситься до типових форм, які
затверджуються Державним комітетом
статистики України, застосування її
нормативно-правовими актами не
передбачено. Слід зауважити, що доказом
того, що даний рахунок - фактура виданий
на виконання умов контракту є дані,
зазначені в специфікації №8,
комерційному інвойсі № В 203162-12 від
26.03.2013 року та товарно-транспортній
накладній щодо найменування сторін,
товару, ціни, його кількості та номеру
вагона, які співпадають з
найменуванням товару, ціною, його
кількістю та номером вагона зазначеною
в рахунку - фактурі.

Також не знайшли свого підтвердження й
доводи митного органу, про те, що в
пакувальному листі від 22.01.2013 року
відсутні відомості про дату
зовнішньоекономічного контракту. Суд
зазначає, що в поданих декларантом
разом з МД документах на підтвердження
митної вартості товарів відсутній
пакувальний лист від 22.01.2013 року, проте
був поданий товаротранспортний
документ № 115-10721 на виконання умов
контракту № В 203162 та специфікації №8
(а.с.42).

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
ч.1,2 ст.53 МК України, пакувальний лист не
відноситься до переліку документів,
обов'язкових для подання митним
органам для визначення митної вартості
товарів.

Що стосується посилань відповідача на:
- не зазначення в експортній декларації
№10510040/220313/003390 від 22.03.2013 року
рахунку-фактури № 234 від 22.03.2013 року; -
відсутність в комерційному інвойсі № В
203162-12 від 25.03.2013 року та на рахунку
фактурі № 234 від 22.03.2013 року витисків
штампів митних органів країни
відправника; - складання і підписання
комерційного інвойсу № В 203162/12 від
25.03.2013 року після оформлення експортної
декларації № 10510040/220313/003390 від 22.03.2013
року, - судова колегія зазначає
наступне.

Експортна декларації № 10510040/220313/003390
від 22.03.2013 року містить ті реквізити, що
необхідні згідно вимог російського
законодавства, крім того декларація
країни відправника не віднесена,
згідно ч.2 ст.53 МК України, до
документів, які є обов'язковими для
визначення митної вартості товару. Що
стосується комерційного інвойса, то
він складається фінансовим відділом
постачальника після відвантаження на
підставі фактичних даних про
відвантаження, та не є документом, що
слідує із вантажем, чим і пояснюється
розбіжність в даті виписки
комерційного інвойса та даті
оформлення експортної декларації. Крім
того, суд звертає увагу, що дані
зауваження митного органу щодо
розбіжності в датах зазначених
документів не можуть в тій чи іншій
мірі спростувати числові значення
складових митної вартості товарів чи
відомостей щодо ціни, яка була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Крім того, митний орган не погодився з
наданими декларантом до митного
оформлення митними деклараціями, в
яких визначено митну вартість товару
по основному методу, оскільки, на думку
відповідача, митна вартість товару
визначена декларантом, значною мірою
відрізнялася від вартості товару на
схожий (аналогічний) товар, яка
містяться у Єдиній автоматизованій
інформаційній системі Державної
митної служби України, на підставі чого
відповідачем зроблено висновок, що
товариством було занижено митну
вартість товару, в наслідок чого, були
прийняті рішення про коригування
митної вартості товару та видано
картки відмови в митному оформленні
товару.

Колегія суддів не погоджується з
вказаними доводами відповідача, з
огляду на наступне.

Зазначена система відповідно до
приписів МК України носить
інформаційний характер і не є
виключною підставою відмови визнання
задекларованої митної вартості
декларантом, оскільки така підстава
для коригування не передбачена ст.55 МК
України і не викладена в ст.VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
(ГАТТ 1947) та в Угоді про застосування
ст.VII ГАТТ (1994 року). Відповідно до
наказу МФУ № 598 від 24.05.2012 року, яким
затверджено форму рішення про
коригування митної вартості,
допускається посилання на
використання інформаційної системи
ДМСУ тільки при визначенні митної
вартості відповідно до ст.ст.59,60 та 64 МК
України із зазначенням номера та дати
митної декларації, яка була взята за
основу для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань обсяг партії
ідентичних, подібних товарів, умов
поставки, комерційних умов тощо, що в
порушення зазначеного наказу не
зроблено митним органом в оскаржуваних
рішеннях про коригування митної
вартості товару.

Відповідачем не надано суду митну
декларацію № 112050001/2013/000027 від 14.01.2013
року, на яку посилається в
оскаржуваному рішенні про коригування
митної вартості, та не зміг пояснити
яким чином здійснювались коригування
на обсяг партії схожих товарів, умови
поставки, комерційні умови тощо.

Отже, зі змісту оскаржуваного рішення
про коригування митної вартості
товарів вбачається, що єдиною
підставою для прийняття такого
рішення, було невизнання відповідачем
заявленої позивачем митної вартості, а
також неможливості, на думку
відповідача, використання основного
методу визначення митної вартості,
зважаючи на ненадання позивачем,
висновку про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

Однак, як видно з доданих до матеріалів
справи документів, жодних розбіжностей
або ознак підробки в наданих
декларантом (позивачем) документах при
підтвердженні митної вартості
виявлено не було, а також надані
документи містять всі необхідні дані.

В ході розгляду справи встановлено, що
під час проведення митного контролю,
одночасно з поданням МД, для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів митному органу було
надано всі необхідні документи, які
підтверджують ціну товару. Однак,
відповідачем було запропоновано
декларанту надати додаткові документи
для підтвердження заявленого рівня
митної вартості товарів, визначених ч.3
ст.53 МК України, у зв'язку з наявними
розбіжностями в поданих документах.

Враховуючи розбіжності в документах та
те, що витребуваних документів
позивачем в повному обсязі надано не
було, митним органом було скориговано
митну вартість із застосуванням
другорядного методу її визначення -
резервного.

Так, приймаючи рішення про коригування
митної вартості імпортованого
позивачем товару за шостим (резервним)
методом, що збільшило загальну
вартість митний орган не вказав, яким
чином митна вартість товару була
визначена саме в такому розмірі, які
складові вплинули на формування такої
вартості, та не навів жодних
розрахунків, за якими митним органом
було визначено таку вартість товару,
проте як позивачем в свою чергу було
надано митному органу та до матеріалів
справи всі витребовувані в нього
додаткові документи на підтвердження
заявленої митної вартості товару за
ціною договору.

Наведені митним органом твердження
щодо необхідності коригування митної
вартості як зазначено вище є
безпідставними. Інших обґрунтованих
розбіжностей, що впливають на
визначення митної вартості товарів
відповідач не встановив. Не навів
відповідач і обставин які числові
значення складових заявленої
позивачем митної вартості товарів не
підтверджуються. В ході проведення
митного контролю відповідачем також не
було встановлено, що позивачем
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів,
або невірно визначено митну вартість
товарів.

Відтак, всупереч ч.2 ст.72 КАС України
відповідач не навів обставин, які б
свідчили про існування достатніх
підстав для виникнення обґрунтованого
сумніву у Житомирської митниці щодо
вартості імпортованого товару, а також
не наведено будь-яких обставин, які б
перешкоджали визначенню митної
вартості товару за ціною договору, а
також не вказано жодних обґрунтованих
причин, які могли б слугувати підставою
для визначення митної вартості товару
за іншим, ніж основний, методом.

Відповідно до ст.19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції, що оскаржуване
рішення Житомирської митниці про
коригування митної вартості товарів №
101060000/2013/300315/2 від 08.04.2013 року та картки
відмови в прийнятті митної декларації
№ 101060000/2013/00374 є протиправними та
підлягають скасуванню.

Окрім того, колегією суддів
встановлено, що після проведення
митного оформлення вантажів, увезених
позивачем, митні платежі (податки),
сплачені за відповідною ВМД, були
перераховані до Державного бюджету
України. Відповідачем Житомирською
митницею не заперечується, що
донарахована сума становить 6692,78 грн.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "11" грудня
2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "23" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Дочірнє
підприємство "Євроголд Індестріз ЛТД"
Повного товариства "Євроголд сервіс
ЦУМБЮЛЬ та КО "Торгове агентство"
вул.Промислова,1/154,м.Житомир,10025

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

Головне управління Державної
казначейської служби України в
Житомирській області вул. 1-го
Травня,24,м.Житомир,10008