Справа № 805/920/14
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

24 січня 2014 року
Справа № 805/920/14

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Чучко В.М.,
перевіривши виконання вимог ст.ст. 105, 106
Кодексу адміністративного судочинства
України за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Ілан» до
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Донецькій області, третя особа -
приватне підприємство
«Рекламно-інформаційне агентство
«Гольфстрим», про визнання
неправомірними дії та скасування
арешту рекламних автомобілів,
переданих приватним підприємством
«Рекламно-інформаційне агентство
«Гольфстрим» у власність товариства з
обмеженою відповідальністю «Ілан», -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ілан» (далі - ТОВ
«Ілан», позивач) звернулося до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Донецькій області
(надалі - УДВС ГУЮ в Донецькій області,
відповідач), третя особа - приватне
підприємство «Рекламно-інформаційне
агентство «Гольфстрим» (далі - ПП «РІА
«Гольфстрим», третя особа), про
визнання неправомірними дії та
скасування арешту рекламних
автомобілів, переданих приватним
підприємством «Рекламно-інформаційне
агентство «Гольфстрим» у власність
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ілан»

Як слідує з заявленого позову, його
предметом є вимога щодо визнання
неправомірними дії УДВС ГУЮ в
Донецькій області щодо не зняття з
арешту рекламних автомобілів, оскільки
між ТОВ «Ілан» (стягувача) та ПП «РІА
«Гольфстрим» (боржника) укладені:
Мирова угода про передання майна в
рахунок погашення боргу за судовим
рішенням від 09.09.2013 року визнану
ухвалою Калінінського районного суду
м. Донецька від 07.11.2013 року (справа №
256/8233/13-а, 6/256/220/2013) та Додаткова угода до
мирової угоди від 09.09.2013 року про
передання майна в рахунок погашення
боргу за судовим рішенням від 12.11.2013
року, визнану ухвалою Калінінського
районного суду м. Донецька від 04.12.2013
року. Проте, через незаконні дії
відповідача (відмова зняти з арешту
рекламні автомобілі) позивач не має
можливості реалізувати своє право щодо
прийняття у власність рухомого майна
від третьої особи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписами ч.2 ст.4 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких встановлений інший
порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Зі змісту позову та доданих до нього
документів вбачається, що державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у Донецькій
області Шмаковим Р.С. в межах
виконавчого провадження ВП № 20679404 було
прийнято постанову від 10.08.2012 року про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Підставою для прийняття цієї постанови
виступив наказ № 19/298 виданий
господарським судом Донецької області
про стягнення з ПП «РІА «Гольфстрім» на
користь ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» в особі
Філії «ГУ ПАТ Промінвестбанку в
Донецькій області» заборгованості в
сумі 6546410,44 грн.

Одночасно позивач зазначив, що ухвалою
Ленінського районного суду м. Донецька
від 11.05.2012 року по справі 6/0532/170/2012 було
видано виконавчий лист про стягнення
грошових коштів за виплату авторської
винагороди з ПП «РІА «Гольфстрім» на
користь ТОВ «Даліса» в сумі 6 960 000,00 грн.,
а також, що ухвалою Ленінського
районного суду м. Донецька від 19.04.2013
року по справі № 6/260/133/2013 було замінено
сторону виконавчого провадження з
виконання зазначеного виконавчого
листа з ТОВ Даліса» на ТОВ «Ілан».

В подальшому між ТОВ «Ілан» та ПП «РІА
«Гольфстрім» було укладено наведені
вище - мирову угоду від 09.09.2013 року та
додаткову угоду до цієї мирової угоди
від 12.11.2013 року стосовно передання
майна в рахунок погашення боргу за
судовим рішенням, які визнані ухвалами
Калінінського районного суду м.
Донецька, відповідно, від 07.11.2013 року та
від 04.12.2013 року. За Мировою угодою
боржник передає стягувачеві в рахунок
погашення заборгованості описане та
арештоване майно за зазначеним в ньому
переліком.

Отже в результаті відмови відповідача
зняти з арешту рухоме майно, позивач не
має можливості реалізувати своє право
щодо прийняття у власність рухомого
майна від ПП «РІА «Гольфстрім» згідно
Мирової угоди.

Приписами ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу визначено, що
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Отже господарським законодавством
прямо встановлено порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що
оскільки виконавчий документ, яким є
судовий наказ від 10.08.2010 року № 19/298 та
на підставі якого відповідачем було
прийнято постанову від 10.08.2012 року про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, був
виданий господарським судом Донецької
області, то оскарження дій та рішення
державного виконавця також повинно
розглядатися у суді, який видав цей
судовий наказ, а саме: Господарському
суді Донецької області.

Наведене також узгоджується з
практикою Вищого адміністративного
суду України (п.2 Постанова Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13.12.2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» із змінами і доповненнями від
21.05.2012 року) та Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, викладеною у листі
від 28.01.2013 року № 24-152/0/4-13 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення у цивільній
справі», у п. 2 якого зазначено, зокрема,
що до юрисдикції адміністративних
судів належать усі справи з приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 109 суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного суд
відмовляє у відкритті провадження в
справі, оскільки дані правовідносини
належить розглядати в порядку
господарського процесуального
судочинства та роз`яснює позивачеві, що
він має право звернутися до
Господарського суду Донецької області
в порядку ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 109, 160, 165 Кодексу
Адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у
справі та повернути товариству з
обмеженою відповідальністю «Ілан»
позовну заяву разом з усіма доданими до
неї матеріалами.

Копію ухвали направити товариству з
обмеженою відповідальністю «Ілан».

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили у строк та
у порядку, що визначені статтею 254
Кодексу Адміністративного судочинства
України, і може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
Кодексу Адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або згідно з частиною третьою статті 160
цього Кодексу, або без виклику особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Чучко В.М.