Справа № 569/23485/13-а
Суддя: Бердій М.А. М. А.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року
м.
Рівне

Суддя Рівненського міського суду
Рівненської області Бердій М.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі про визнання дій
протиправними та зобов'язання суб'єкта
владних повноважень нарахувати і
виплатити недоплачену 30 % надбавку до
пенсії як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2008 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з адміністративним
позовом , в якому зазначила, що
відповідач в порушення вимог статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни з січня 2006 року по жовтень
2008 року не підвищував пенсію на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
внаслідок чого виникла заборгованість,
яку просила стягнути.

Постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від 13
травня 2009 року позов задоволено
частково: визнано протиправними дії
УПФ в Рівненському районі щодо не
нарахування та невиплати позивачу
щомісячного підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни за
період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22
травня по 31 грудня 2008 року та
зобов'язано УПФ в Рівненському районі
на користь позивача провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з 09 липня
по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31
грудня 2008 року включно в сумі 1426,13 грн. В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
зобов'язання відповідача провести
нарахування державної соціальної
допомоги як дитині війни за 2006 рік,
відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області
від 13 липня 2010 року рішення суду першої
інстанції змінено в частині виключення
посилання на суму підвищення пенсії, що
підлягає стягненню.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 11.12.2013 року рішення
колегії суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області від 13 липня 2010 року
скасовано, постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 13
травня 2009 року в частині, що стосується
позовних вимог про нарахування і
виплату державної соціальної
підтримки дітей війни за 2007 рік
скасовано, а справу в цій частині
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Статтею 6 Закону України «про
соціальний захист дітей війни», яка
регулює питання державної соціальної
підтримки дітей війни, дітям війни до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної , що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни.

Відповідно до вимог статті 7
вказаного Закону фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених цим Законом,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пунктом 12 статті 71 Закону України
«Про державний бюджет України на 2007
рік» дію статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду
України від 09 липня 2007 року (справа про
соціальні гарантії громадян) положення
пункту 12 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007
рік»визнані неконституційними з дня
ухвалення цього рішення.

Таким чином з 09 липня 2007 року державна
соціальна підтримка дітей війни
підлягала виплаті, а вихідним
критерієм її обчислення виступав
мінімальний розмір пенсії за віком,
який відповідно до частини першої
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» обчислювався виходячи з
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Згідно з ч.3 ст.,4 6 Конституції України
пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Тому, пенсії та інші види соціальних
виплат, що є єдиним джерелом існування
не можуть бути нижче від прожиткового
мінімуму, який встановлюється законом.

Враховуючи те, що згідно із Законом
України „Про соціальний захист дітей
війни" дітям війни виплачується
підвищення саме до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, суд, керуючись положеннями
Указу Президента України № 121/2001 від
01.03.2001р. та Постанови КМУ № 1261,
приходить до висновку, що саме
органами Пенсійного фонду України
позивачу мало виплачуватись
підвищення пенсії відповідно до ст.6
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни" з 11 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року.

Доводи відповідача щодо неможливості
задоволення позовних вимог у зв'язку з
відсутністю бюджетних коштів,
призначених на ці виплати, судом не
приймаються до уваги. Суд вважає
необхідним визначити, що реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
суб'єктами владних повноважень на
відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх зобов'язань, не
приймається до уваги.

Таким чином, суд вважає, що дії
відповідача щодо невиплати позивачу
підвищення пенсії на 30% мінімальної
пенсії за віком, яка визначається в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, що втратили працездатність, з 11
грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року є
протиправними, а тому позовні вимоги в
частині стягнення підвищення до пенсії
за цей період підлягають задоволенню,
оскільки є обґрунтованими та
доведеними.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов
до висновку, що відповідач не довів
правомірність його дій, яка полягає у
невиплаті позивачу підвищення до
пенсії, з 11 грудня 2007 року по 31 грудня 2007
року, встановленого ст.6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни".

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.9, 11, 17, 18, 71, 94, 99, 100, 160, 161, 162, 163,186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України в Рівненському районі
про стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Рівненському районі щодо не
нарахування та невиплати ОСОБА_1
щомісячного підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 11 грудня 2007 року по 31
грудня 2007 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Рівненському районі на
користь ОСОБА_1 провести нарахування та
виплату підвищення до пенсії в розмірі
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком за період з 11 грудня 2007 року по 31
грудня 2007 року.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. Особи, які
брали участь у справі, не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення постанови суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Рівненського

міського суду
Бердій М.А.