Справа № 2а-204/10/0105
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м.
Київ К/800/28093/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим, Головного управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, третя особа -
селянське фермерське господарство
"ОСОБА_4", про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення матеріальної та
моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Джанкойського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 10 грудня 2010 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2013
року,

встановив:

У жовтні 2008 року ОСОБА_4 пред'явила
позов до Управління Пенсійного фонду
України в Джанкойському районі
Автономної Республіки Крим (далі - УПФУ
в Джанкойському районі) і Головного
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим (далі - ГУ
ПФУ в АР Крим) про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення матеріальної та
моральної шкоди. Позивач неодноразово
змінювала позовні вимоги та остаточно
просила:

1) визнати неправомірними дії УПФУ в
Джанкойському районі щодо створення
перешкод у реалізації її прав та
законних інтересів, по неврахуванню в
страховий стаж всього періоду праці у
фермерському господарстві, по
ненарахуванню пенсії в повному обсязі,
безпідставної відмови у перерахунку
пенсії;

2) визнати неправомірною бездіяльність
ГУ ПФУ в АР Крим щодо відсутності
контролю за неправомірними діями УПФУ
в Джанкойському районі з приводу
призначення їй пенсії не в повному
обсязі;

3) визнати її право на відновлення
порушеного права на призначення пенсії
за віком на загальних підставах та в
повному обсязі з часу призначення
пенсії;

4) зобов'язати УПФУ в Джанкойському
районі включити до стажу додатково 1
рік 4 місяці колгоспного стажу - періоду
догляду за дітьми з часу призначення
пенсії;

5) зобов'язати УПФУ в Джанкойському
районі включити в заробітну плату для
обчислення розміру пенсії період з
01.07.2000 р. по 31.12.2003 р. (період сплати
фіксованого сільськогосподарського
податку) і надати можливість
реалізувати право на виключення із
розрахунку заробітної плати період з
01.07.2000 р. по 31.12.2002 р.;

6) зобов'язати УПФУ в Джанкойському
районі включити в обчислення розміру
пенсії заробітну плату в розмірі 5000 грн
за 12 місяців 2003 року;

7) зобов'язати УПФУ в Джанкойському
районі включити в обчислення розміру
пенсії заробітну плату за 60 місяців
страхового стажу з 01.01.1995 р. по 31.12.1999 р.
згідно з довідкою про заробітну плату
№ 20 від 22.11.2010 р., виданої селянським
фермерським господарством "ОСОБА_4"
(далі - СФГ "ОСОБА_4"), та період з 01.01.2003 р.
по 31.12.2007 р. згідно з даними
персоніфікованого обліку;

8) зобов'язати УПФУ в Джанкойському
районі призначити пенсію з 03.01.2008 р. та
сплачувати її в розмірі 1405 грн 30 коп. до
01.10.2008 р., з 01.10.2008 р.
здійснити перерахунок пенсії у зв'язку
із збільшенням страхового стажу до 1,35%
та сплачувати її в розмірі 1571 грн 80 коп.
згідно довідки-розрахунку від 10.07.2010 р.;

9) зобов'язати УПФУ в Джанкойському
районі здійснити перерахунок доплати
за понаднормовий стаж відповідно до
вимог статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 03.01.2008 р. та виплатити
недораховану суму доплати в розмірі 458
грн 19коп.;

10) стягнути з УПФУ в Джанкойському
районі недоплачену пенсію з часу її
призначення 03.01.2008 р. в розмірі 34 066 грн
77 коп. згідно довідки-розрахунку від
10.07.2010 р.;

11) стягнути з УПФУ в Джанкойському
районі матеріальну шкоду, пов'язану з
відновленням її порушеного права та
витратами на правову допомогу, в
розмірі 8000 грн;

12) стягнути з УПФУ в Джанкойському
районі і ГУ ПФУ в АР Крим моральну шкоду
у розмірі 10000 грн (по 5000 грн з кожного);

13) зобов'язати відповідачів принести їй
публічні вибачення в районній газеті
"Заря Присивашья", республіканській
газеті "Крымская правда" за порушення
її права на призначення пенсії в
повному обсязі, в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтувала тим, що 02.01.2008 р. вона
досягла пенсійного віку, у зв'язку з чим
22.01.2008 р. звернулась до УПФУ в
Джанкойському районі із заявою і всіма
необхідними документами для
призначення пенсії.

УПФУ в Джанкойському районі порушило
десятиденний строк розгляду її заяви,
передбачений статтею 82 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", прийнявши
рішення про призначення пенсії 22.02.2008 р.
При обчисленні пенсії були допущені
наступні порушення законодавства: не
роз'яснений порядок призначення
пенсії, у зв'язку з чим не прийняті
відомості про розмір заробітної плати
за період з 01.05.1995 р. по 31.12.1999 р. та за
весь період з 01.07.2000 р. по 31.12.2007 р.; не
зараховано до загального трудового
стажу 14 років 3 місяці роботи в
селянському (фермерському)
господарстві; не включено до стажу 1 рік
4 місяці трудової діяльності в колгоспі
ім. Леніна - періоду догляду за дітьми з
часу призначення пенсії; не прийнято до
уваги відомості персоніфікованого
обліку за період 2000-2007 років, коли за
неї СФГ "ОСОБА_4" сплачувало страхові
внески; не враховано період праці з
01.01.2000 р. по 31.12.2003 р., коли СФГ "ОСОБА_4"
сплачувало внески за його членів у
складі фіксованого
сільськогосподарського податку, 68%
якого відраховувалось
держказначейством в рахунок внесків до
ПФУ; не прийнято при обчисленні пенсії
частину сільськогосподарського
податку (68%) як показник заробітної
плати; не прийнято в обчислення розміру
пенсії заробітну плату в розмірі 5000 грн
за 12 місяців 2003 року, а враховано тільки
2660 грн за один місяць; відмовлено у
прийнятті довідки СФГ "ОСОБА_4" від
22.11.2010 р. для проведення перерахунку
пенсії з урахуванням показників за
період з 1995 року по 1999 рік; неправильно
розраховано підвищення пенсії за
понаднормовий стаж, оскільки за кожен
повний рік страхового стажу у жінок
пенсія збільшується на 1% мінімального
розміру пенсії, а доплата до її пенсії
складає 0,94%. ГУ ПФУ в АР Крим, в свою
чергу, не зобов'язало УПФУ в
Джанкойському районі здійснити
перерахунок пенсії, не виконало свої
соціальні зобов'язання щодо неї,
поставило її в нерівні умови, підірвало
довіру до держави, призвело до
порушення принципів соціальної
справедливості у правовій державі та
порушення вимог статті 19 Конституції
України.

Постановою Джанкойського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 10 грудня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, з урахуванням
додаткового клопотання від 13.01.2014 р.,
ОСОБА_4, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати судові
рішення та прийняти нову постанову,
якою задовольнити її позовні вимоги.

В запереченні на касаційну скаргу УПФУ
в Джанкойському районі вважає її
доводи необґрунтованими, просить
залишити рішення судів без змін.

Третя особа - СФГ "ОСОБА_4" в письмовому
пояснення підтримує доводи касаційної
скарги, наводить свої мотиви на її
користь, просить розглянути справу за
його відсутності.

Справа розглядається в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами, оскільки особи, які
беруть участь у справі, у судове
засідання не прибули, хоча були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до статті 26 Закону України
від 09.07.2003 р. № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції на час
призначення позивачу пенсії) жінки
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення 55 років та
наявності страхового стажу не менше
п'яти років.

Відповідно до статті 27 Закону № 1058-IV
розмір пенсії за віком визначається за
формулою: П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи, визначена
відповідно до статті 40 цього Закону, з
якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу
застрахованої особи, визначений
відповідно до статті 25 цього Закону.

За статтями 24 і 25 Закону № 1058-IV
страховий стаж - це період (строк),
протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок. Страховий стаж
обчислюється територіальними органами
Пенсійного фонду відповідно до вимог
цього Закону за даними, що містяться в
системі персоніфікованого обліку, а за
періоди до впровадження системи
персоніфікованого обліку - на підставі
документів та в порядку, визначеному
законодавством, що діяло до набрання
чинності цим Законом. Періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Згідно зі статтею 40 Закону № 1058-IV для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
Заробітна плата (дохід) за період
страхового стажу до 1 липня 2000 року
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату (дохід), виданих у
порядку, встановленому законодавством,
а за період страхового стажу починаючи
з 1 липня 2000 року - за даними, що
містяться в системі персоніфікованого
обліку.

Судами встановлено, що розпорядженням
УПФУ в Джанкойському районі від 19.02.2008
р. ОСОБА_4 з 03.01.2008 р. призначена пенсія
за віком в розмірі 472,17 грн при стажі
роботи 21 рік 4 місяці 22 дні, виходячи із
заробітної плати за періоди з 01.07.1983 р.
по 30.06.1988 р. та з 01.07.2005 р. по 31.03.2006 р.

При первісному призначенні пенсії не
врахований трудовий стаж за період з
22.01.1994 р. по 31.12.2003 р. в СФГ "ОСОБА_4" у
зв'язку з некоректно вчиненим записом
№ 12 у трудовій книжці позивача (запис
про прийняття на роботу на посаду
голови селянського (фермерського)
господарства внесений на підставі
рішення Джанкойської РВК від 24.09.1993 р. №
266 замість наказу СФГ "ОСОБА_4"). Після
виправлення СФГ "ОСОБА_4" вказаного
запису у трудовій книжці
розпорядженням від 07.04.2008 р. внесені
зміни до розпорядження від 19.02.2008 р. і
перераховано пенсію ОСОБА_4 з 03.01.2008 р.,
тобто з часу її призначення, з
урахуванням стажу роботи з 22.01.1994 р. по
31.12.2003 р. та 9-місячного стажу після 2004
року, внаслідок чого загальний
трудовий стаж позивача склав 31 рік 4
місяці 2 дні, а розмір пенсії - 501,66 грн
(т.3 а.с. 88).

Після отримання з відділу
персоніфікованого обліку даних про
сплату страхових внесків до Пенсійного
фонду за період з 01.10.2000 р. по 31.12.2000 р., з
01.12.2003 р. по 31.12.2003 р. і з 01.01.2004 р. по 31.12.2007
р. УПФУ у Джанкойському районі прийняло
розпорядження від 15.04.2008 р. про
проведення перерахунку пенсії з
моменту її призначення (03.01.2008 р.) з
урахуванням всього стажу за період з
01.01.2004 р. по 31.12.2007 р., внаслідок чого
загальний трудовий стаж позивача склав
34 роки 7 місяців 2 дні, а розмір пенсії -
532,45 грн (т.3 а.с. 99).

Отже, з моменту призначення пенсії
Пенсійним фондом враховано всі періоди
роботи ОСОБА_4 на посаді голови
фермерського господарства - відповідно
до записів трудової книжки, та весь
період після 01.01.2004 р. - за даними
персоніфікованого обліку.

10.08.2010 р. позивач звернулася до УПФУ в
Джанкойському районі із заявою про
врахування 1 року 4 місяців її праці у
колгоспі за період відпустки по
догляду за дитиною з часу призначення
пенсії, а також за 1979 рік у зв'язку з
помилкою у довідці архіву колгоспу ім.
Леніна.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 з 12.01.1971 р. по 08.02.1978 р. та з 20.07.1979
р. по 02.08.1982 р. була членом колгоспу ім.
Леніна Джанкойського району. За цей час
позивач двічі перебувала у декретній
відпустці по догляду за дітьми: з 10.07.1973
р. по ІНФОРМАЦІЯ_3 р. - по догляду за
донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та з 15.09.1981
р. по ІНФОРМАЦІЯ_4 р. - по догляду за
донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 При
розрахунку стажу позивача Пенсійним
фондом відповідно до статті 56 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
враховані вказані періоди (т.3 а.с.
49).

При обчисленні стажу роботи ОСОБА_4 в
колгоспі відповідач, виходячи з
приписів частини другої статті 56
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", враховував час роботи за
фактичною тривалістю, який згідно з
наданою позивачем довідкою
Стальненської сільської ради від 18.01.2008
р. № 50 становив: у 1974 році при
встановленому мінімумі 200 вихододнів -
114 вихододнів, у 1976 році при
встановленому мінімумі 210 вихододнів -
27 вихододнів, у 1979 році при
встановленому мінімумі 100 вихододнів -
52 вихододні.

Разом з тим, 06.07.2010 р. Стальненською
сільською радою було видано нову
довідку, в якій зазначено, що в 1979 році
при встановленому мінімумі 100
вихододнів ОСОБА_4 вироблено 100
трудоднів.

У зв'язку з цим відповідачем проведено
перевірку достовірності даних стажу
роботи, за підсумками якої враховано
повний стаж за цей період і
розпорядженням від 18.08.2010 р. зроблено
перерахунок пенсії. Стаж роботи склав 36
років 1 день, тобто із збільшенням на 1
рік 4 місяці і 29 днів.

Даний розрахунок загального трудового
стажу позивача (36 років 1 день)
збігається з висновком експерта НДЕКЦ
при ГУМВС України в АР Крим від 29.01.2013 р.
№ 73, якому ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 17.08.2011 р. доручено проведення
судової економічної експертизи (т.6 а.с.
160-190).

За наведених обставин суди попередніх
інстанцій правильно виходили з
правомірності дій відповідача щодо
обчислення трудового стажу ОСОБА_4 і
безпідставності позовних вимог в цій
частині.

При визначенні заробітку для
обчислення пенсії спірними є питання
про включення заробітної плати за 60
місяців страхового стажу з 01.01.1995 р. по
31.12.1999 р., з 01.01.2003 р. по 31.12.2007 р. згідно з
даними персоніфікованого обліку, з
01.07.2000 р. по 31.12.2003 р. (період сплати
фіксованого сільськогосподарського
податку), а також заробітної плати в
розмірі 5000 грн за 12 місяців 2003 року.

Селянське (фермерське) господарство
"ОСОБА_4" зареєстровано 24.09.1993 р. у складі
голови господарства ОСОБА_4 і п'яти
членів та відповідно до статті 9 Закону
України "Про селянське (фермерське)
господарство" набуло статусу юридичної
особи (т.5, а.с. 67).

Згідно з частинами другою і третьою
статті 28 Закону України від 20.12.1991 р. №
2009-XII "Про селянське (фермерське)
господарство", чинного до 01.08.2003 р.,
селянське (фермерське) господарство
реєструється як платник внесків на
державне соціальне страхування в
органах Пенсійного фонду України і
Фонду соціального страхування України
за своїм місцезнаходженням, у
встановленому порядку сплачує внески
на державне соціальне страхування на
всі види заробітків за членів
селянського (фермерського)
господарства та осіб, які працюють в
ньому за трудовим договором
(контрактом, угодою). Час роботи в
селянському (фермерському)
господарстві членів господарства та
осіб, які працюють у ньому за трудовим
договором (контрактом, угодою),
зараховується до загального і
безперервного стажу роботи на підставі
записів у трудовій книжці і документів,
що підтверджують сплату внесків на
соціальне страхування.

Ці положення продубльовані у пунктах
5.3-5.4 статуту СФГ "ОСОБА_4" в редакції від
16.08.1999 р. та пунктах 13.1-13.4 статуту в
редакції від 18.02.2008 р. (т.2 а.с.48, т.5 а.с.84).

СФГ "ОСОБА_4" зареєстровано у Пенсійному
фонді 15.08.1995 р.

З матеріалів справи і відомостей,
наданих УПФУ у Джанкойському районі,
судами встановлено, що з моменту
реєстрації по грудень 1995 року, з квітня
1997 року по грудень 1998 року, з липня 1999
року по вересень 2000 року СФГ "ОСОБА_4"
звітність не подавало і до 31.12.2003 р. збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування не сплачувало.

Як зазначила позивач, у період з 1993 року
по 1998 рік включно СФГ "ОСОБА_4" було
звільнено від сплати страхових
внесків, оскільки користувалося
пільгами по оподаткуванню, а з 1999 року
по 2003 рік внески до Пенсійного фонду
сплачені у складі єдиного
сільськогосподарського податку.

За змістом статей 3 і 10 Закону України
"Про селянське (фермерське)
господарство" держава гарантувала
дотримання і захист майнових та інших
прав і законних інтересів селянського
(фермерського) господарства, зокрема,
звільняла новостворені селянські
(фермерські) господарства від плати за
землю протягом трьох років з часу
передачі земельної ділянки у їх
власність або надання у користування.

Закон України від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування", який набрав чинності з
29.07.1997 р., також не встановлював пільг
фермерським господарствам по сплаті
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Наведеним спростовуються доводи
позивача про звільнення СФГ "ОСОБА_4"
від сплати страхових внесків у період з
1993 року по 1998 рік.

26.06.2010 р., 10.08.2010 р. і 22.11.2010 р. ОСОБА_4
зверталася до УПФУ у Джанкойському
районі із заявами про перерахунок
пенсії з урахуванням заробітної плати
за період 1995-1999 років. При цьому позивач
26.06.2010 р. і 10.08.2010 р. надала дві довідки
СФГ "ОСОБА_4" від 30.03.2010 р. № 4 за одним
номером і датою, але з різними
показниками (грошової одиниці,
періодів нарахування заробітної плати,
даних про сплату страхових внесків і
підстав видачі довідок), та платіжне
доручення від 21.11.2010 р. № 91, яким СФГ
"ОСОБА_4" сплачено УПФУ в Джанкойському
районі 607 грн в якості внесків за ОСОБА_4
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування (2%) за 1995-1999 роки.

Зважаючи на відсутність систематичної
і впорядкованої звітності за спірний
період (1995-1999 роки) та невідповідність
наданих позивачем довідок про
заробітну плату вимогам Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 р. № 22-1, і постанові Кабінету
Міністрів України від 26.08.1996 р. № 1002 "Про
переоцінку товарів (робіт, послуг) та
механізм контролю за переглядом цін та
формуванням вартісних показників в
умовах грошової реформи", суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для зарахування
сплачених господарством в листопаді 2010
року коштів у рахунок сплати
страхового збору за період з 1995 року по
1999 рік, а відтак - про відсутність
підстав для включення в обчислення
розміру пенсії заробітної плати за 60
місяців страхового стажу у вказаному
періоді.

З 01.01.1999 р. набрав чинності Закон
України від 17.12.1998 р. № 320-XIV "Про
фіксований сільськогосподарський
податок", частиною другою статті 1 якого
передбачалось, що фіксований
сільськогосподарський податок
сплачується, зокрема в рахунок збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Пунктом 4 Прикінцевих положень
зазначеного Закону було передбачено,
що для сільськогосподарських
товаровиробників-платників
фіксованого сільськогосподарського
податку зупиняється дія, зокрема,
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", за
винятком пункту 4 статті 1
(встановлював, що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є фізичні особи, які
працюють на умовах трудового договору
(контракту), та фізичні особи, які
виконують роботи (послуги) згідно з
цивільно-правовими договорами), пункту
3 статті 2 (про те, що об'єктом
оподаткування для платників зборів,
визначених пунктом 4 статті 1 цього
Закону, є сукупний оподатковуваний
доход, обчислений відповідно до
законодавства України), частини першої
статті 3 (збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування платники збору
сплачують до Пенсійного фонду України
у порядку, визначеному законодавством
України), пункту 4 статті 4 (ставки збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування), статті 5 (сплата збору
одночасно з одержанням коштів в
установах банків на оплату праці) у
частині, що стосується платників збору,
визначених у пункті 4 статті 1 Закону.

Таким чином, вказаними нормами Закону
України "Про фіксований
сільськогосподарський податок", які
були чинними до 01.01.2005 р., фермерські
господарства-платники фіксованого
сільськогосподарського податку не
звільнялись від сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування лише за осіб, які працювали
в ньому за трудовим договором
(контрактом, угодою).

У зв'язку з цим помилковим є висновок
судів про необхідність сплати
фермерським господарством поряд зі
сплатою фіксованого
сільськогосподарського податку збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування за своїх членів.

За дослідженням експерта,
документально підтвердженим є факт
перерахування СФГ "ОСОБА_4" до
Пенсійного фонду за період з жовтня 1999
року по грудень 2004 року суми
фіксованого сільськогосподарського
податку в розмірі 16952,87грн., в тому числі
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 11531,01грн (68% від
суми сплаченого податку).

Згідно з доданими до позовної заяви
довідками УПФУ в Джанкойському районі
розмір заробітної плати ОСОБА_4 у 2000
році становив 354 грн, у 2001-2002 роках
заробітна плата не нараховувалась, а у
2003 році (у грудні) складала 5000 грн.

Отже, заробітна плата ОСОБА_4 за період
сплати СФГ "ОСОБА_4" фіксованого
сільськогосподарського податку,
частина якого сплачувалась в рахунок
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування в тому числі за членів
фермерського господарства з 01.07.2000 р. по
31.12.2003 р., повинна включатись у
заробіток для обчислення їй пенсії.

Разом з тим, позивачем заявлена
взаємовиключна вимога про зобов'язання
відповідача надати їй можливість
реалізувати право на виключення із
розрахунку заробітної плати період з
01.07.2000 р. по 31.12.2002 р., тому рішення судів
про відмову в зарахуванні при
обчисленні пенсії заробітної плати
ОСОБА_4 за вказаний період є по суті
правильним.

В частині зобов'язання УПФУ в
Джанкойському районі включити в
обчислення розміру пенсії період з
01.01.2003 р. по 31.12.2007 р. згідно з даними
персоніфікованого обліку, то як
встановлено судами з довідки про
заробітну плату позивача, зазначений
період включений.

Щодо зобов'язання відповідача
врахувати заробітну плату в розмірі 5000
грн за 12 місяців 2003 року, то колегія
суддів погоджується із судами, що
відповідач не мав права або обов'язку
самостійно вносити відомості до
системи персоніфікованого обліку,
зокрема розподілити на весь рік дохід,
який був зазначений страхувальником за
один місяць року (грудень) з
перевищенням граничної суми
заробітної плати (доходу), з якої
справляються страхові внески (у 2003 році
- 2660 грн згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 26.04.2003 р. № 605 "Про
внесення зміни до постанови Кабінету
Міністрів України від 7 березня 2001 р. №
225"). У зв'язку з цим судами обґрунтовано
визнано правомірним врахування
відповідачем за 2003 рік заробітної
плати ОСОБА_4 лише за грудень в межах
граничної суми (2660 грн).

Вирішуючи позовні вимоги про
зобов'язання УПФУ в Джанкойському
районі здійснити перерахунок доплати
за понаднормовий стаж з 03.01.2008 р. та
виплатити недораховану суму доплати в
розмірі 458,19 грн., колегія суддів
зазначає наступне.

26.06.2010 р. позивач звернулася до УПФУ в
Джанкойському районі із заявою про
перерахунок пенсії з урахуванням
понаднормового стажу, що складає 1% від
мінімального розміру пенсії, який
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
але відповідач відмовив у цьому,
посилаючись на правильність
розрахунку.

Згідно з розпорядженням від 15.04.2008 року
№ 144968 (т. 3 а.с. 99) позивачу призначена
пенсія в розмірі 446 грн 05 коп., доплата
до прожиткового мінімуму - 23 грн 95
коп., доплата за понаднормовий стаж за 14
років - 62 грн 45 коп. (4 грн 46 коп. за
кожен рік понаднормового стажу).

Відповідно до частини першої статті 28
Закону № 1058-IV (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. За кожний повний
рік страхового стажу понад 25 років
чоловікам і 20 років жінкам пенсія за
віком збільшується на 1 відсоток
розміру пенсії, обчисленої відповідно
до статті 27 цього Закону, але не більше
ніж на 1 відсоток мінімального розміру
пенсії за віком, зазначеного в абзаці
першому цієї частини.

Оскільки статтею 27 Закону № 1058-IV
передбачений порядок визначення саме
розміру пенсії за віком, то відповідач
обчислював надбавку до пенсії
відповідно до вимог статті 28 Закону №
1058-IV, тому суди попередніх інстанцій
мотивовано визнали безпідставними
вимоги позивача в частині збільшення
розміру пенсії на 1 відсоток від
прожиткового мінімуму за кожний повний
рік страхового стажу понад 20 років та
стягнення доплати в сумі 458,19 грн.

Так як судами не встановлено
неправомірності дій чи рішень
відповідачів, то ними прийнято
правильне і обґрунтоване рішення про
відмову в задоволенні інших похідних
позовних вимог про зобов'язання
призначити і виплачувати з 1 січня і
1 жовтня 2008 року пенсію в певному
(збільшеному) розмірі, стягнення
недоплаченої пенсії з часу її
призначення, відшкодування
матеріальної і моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій.

Згідно зі статтею 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Джанкойського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 10 грудня 2010 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.