Справа № 2-а-6384/11/1412
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 р. Справа № 2-а-6384/11/1412

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Агєєва Лариса Іванівна

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І. судді -
Яковлева Ю.В. судді - Запорожана
Д.В.розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Департаменту праці та
соціального захисту населення м.
Миколаєва на постанову Заводського
районного суду м. Миколаєва від 12
вересня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до Департаменту праці та
соціального захисту населення м.
Миколаєва про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
виплатити недоплачену щомісячну
грошову допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Департаменту праці та
соціального захисту населення м.
Миколаєва про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
виплатити недоплачену щомісячну
грошову допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період з 06 жовтня 2008 року по 30 січня 2011
року в сумі 14860, 97 грн.

Суд першої інстанції своєю
постановою від 12 вересня 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив.

Визнав дії Департаменту праці та
соціального захисту населення щодо
відмови у перерахунку державної
допомоги - неправомірними.

Зобов'язав Департамент праці та
соціального захисту населення
виплатити ОСОБА_4 недоплачену
щомісячну грошову допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 06 жовтня 2008
року по 30 січня 2011 року у розмірі 14860, 97
грн.

Департамент праці та соціального
захисту населення м. Миколаєва не
погодившись з постановою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду та прийняти
нову постанову, якою у задоволенні
вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Департамент праці та
соціального захисту населення м.
Миколаєва посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, або у разі відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
позивачка - ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5, що
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

З 06.10.2008 року згідно наказу № 735
Госпіталю інвалідів війни ОСОБА_4
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку і відповідно до вимог статей 42, 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», як застрахована особа має
право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
формі матеріального забезпечення у
період цієї відпустки.

Оцінюючи правильність та законність
постанови суду першої інстанції,
судова колегія виходить з наступного.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги та їх розміру
регулювалися Законом України від 21
листопада 1992р. № 2811-ХІІ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон
№ 2811-ХІІ), дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18 січня 2001р. № 2240-IIІ
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності»
(далі - Закон № 2240-IIІ), який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб.

Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III. Пунктом 2
розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VIне приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки у даній справи спір виник щодо
виплати допомоги за 2008-2011 роки особі,
яка застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Зазначена позиція суду
узгоджується з позицією Верховного
Суду України, викладеною в постанові
від 25 грудня 2012 року у справі №21-410а12.

Отже, на відповідача
покладений обов'язок здійснити ОСОБА_4
виплату державної допомоги в порядку
та розмірі, передбаченому Законом №
2240-ІІІ.

Відповідно до ст. 99 КАС України -
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду встановленого
цим Кодексом або іншими Законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Разом із тим, звертаючись до
суду 15 червня 2011 року та вимагаючи
здійснення перерахунку соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
починаючи з 06 жовтня 2008р. по 30 січня 2011
року, позивачка пропустила
шестимісячний строк позовної давності.

З огляду на вищевикладене,
колегія суддів вважає, що підлягають
задоволенню вимоги за період з 15 грудня
2010 року по 30 січня 2011 року щодо виплати
суми допомоги в порядку та розмірі,
встановленому відповідно до ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 201 КАС
України постанова суду першої
інстанції підлягає зміні в разі
правильного по суті вирішення справи,
але із помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Таким чином, оскаржувана
постанова суду першої інстанції
підлягає зміні, оскільки суд по суті
правильно вирішив справу, помилково
застосував норми права.

Керуючись ст. 195, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціального захисту населення м.
Миколаєва, - задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду
м. Миколаєва від 12 вересня 2011 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до
Департаменту праці та соціального
захисту населення м. Миколаєва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання виплатити недоплачену
щомісячну грошову допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, - змінити.

Викласти резолютивну частину
постанови в такій редакції: «Позовні
вимоги ОСОБА_4 до Департаменту праці та
соціального захисту населення м.
Миколаєва про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
виплатити недоплачену щомісячну
грошову допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Департаменту праці та соціального
захисту населення м. Миколаєва щодо
відмови ОСОБА_4 у здійсненні
перерахунку та виплаті допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 15 грудня 2010
року по 30 січня 2011 року.

Зобов'язати Департамент праці та
соціального захисту населення м.
Миколаєва зробити перерахунок ОСОБА_4
допомоги по догляду за дитиною,
виходячи з розміру, встановленого ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», та здійснити виплати за
період з 15 грудня 2010 року по 30 січня 2011
року з врахуванням вже здійснених
виплат.

Позовні вимоги за період з 06 жовтня 2008
року по 14 грудня 2010 року залишити без
розгляду.»

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням до Вищого адміністративного
суду України в порядку статті 212 КАС
України.

Головуючийсуддя С.І. Жук суддя Ю.В.
Яковлев суддя Д.В. Запорожан