Справа № 2а-3936/11
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року м.
Київ К/9991/90355/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Донецька про перерахунок
пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Кіровського районного суду
м. Донецька від 18 травня 2011 року і
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року позивач звернувся із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що є пенсіонером за віком, має статус
дитини війни, а відтак має право на
перерахунок пенсії відповідно до
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» від 18 листопада 2004
року №2195-ІV (далі Закон №2195-ІV).

Посилаючись на те, що вимоги Закону
№2195-ІV не виконані, а його звернення про
збільшення пенсії залишено без
задоволення, просив зобов'язати
відповідача провести перерахунок
пенсії починаючи з 2006 року.

Постановою Кіровського районного
суду м. Донецька від 18 травня 2011 року,
зміненою постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16 листопада 2011 року позов
задоволено частково, зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок і
виплату позивачу підвищення до пенсії
в порядку статті 6 Закону №2195-ІV, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 11 жовтня 2010 року по 22 липня 2011 року, в
решті постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

У поданій до Вищого адміністративного
суду України касаційній скарзі
позивач, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить
оскаржувані судові рішення скасувати
та задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів дійшла висновку
про відхилення скарги з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно з частиною 3 статті 211
Кодексу адміністративного судочинства
України підставами касаційного
оскарження є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для їх
обов'язкового скасування відсутні.

Задовольняючи частково позов суди,
на підставі наявних у справі даних
встановили і правильно виходили з того,
що з дня набрання рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року №10рп-2008 чинності, до
спірних правовідносин підлягає
застосуванню стаття 6 зазначеного
Закону №2195-ІV, у редакції даного
періоду.

Суди до спірних правовідносин
правильно застосували положення
статті 6 Закону №2195-ІV, яка у 2010-2011 роках
була чинна, статтю 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (в редакції
спірного періоду), з урахуванням
рішення Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10рп-2008.

Рішення судів відповідають дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
судовій практиці, доводи касаційної
скарги їх висновків не спростовують,
такі ґрунтуються на помилковому
трактуванні правових норм, а тому
підстав для скасування судових рішень
колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Кіровського районного суду
м. Донецька від 18 травня 2011 року і
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.