Справа № 2а-5531/10/0670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/1573/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Житомирі

на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 16.11.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.12.2010

у справі № 2а-5531/10/0670

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Житомирський маслозавод»

до Державної податкової інспекції у
місті Житомирі

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 16.11.2010,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.12.2010, позов задоволено. Податкове
повідомлення-рішення ДПІ в м.Житомирі
від 29.06.2010 № /0 про визначення ВАТ
«Житомирський маслозавод» податкового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 497672,00 грн., в т.ч. 473973,00 грн.
основного платежу та 23699,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, визнано
протиправним та скасовано. Судові
витрати стягнуто з Державного бюджету
України на користь позивача.

ДПІ у м.Житомирі подала касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказані судові рішення та прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позову повністю. Посилається на
порушення судами норм матеріального
права, обґрунтовуючи такі посилання
обставинами, з яких податковий орган
виходив при прийнятті оспорюваного
позивачем податкового
повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Підставою для визначення позивачеві за
податковим повідомленням-рішенням від
29.06.2010 № /0 податкового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 497672,00 грн., в т.ч. 473973,00 грн.
основного платежу та 23699,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, слугували
висновки перевірки, викладені в акті
від 18.06.2010, про порушення позивачем
вимог п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», що полягало у
неправомірному формуванні валових
витрат за операціями з придбання у ТОВ
«Март-2005», ТОВ «Даерс», ТОВ «Агрофірма
Київська», ПОСП «Перемога», ПП ОСОБА_2,
ТОВ «ТД «Ярина», СТОВ ім.Богдана
Хмельницького, ЗАТ «НВО «Агрокомплекс»
товарів, оскільки такі валові витрати
не підтверджені первинними
документами, вказані особи
незадекларували податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
при вирішенні справи норм
матеріального права та вважає, що суди
повно встановили обставини та надали
їм правову оцінку.

Для надання правової оцінки щодо
формування платником податку на
прибуток валових витрат слід
застосовувати положення ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР,

За умови реального здійснення
платником податку господарських
операцій з придбання товарів і робіт,
що призвели до об'єктивної зміни складу
його активів, здійснення таких
операцій у межах господарської
діяльності, за відсутністю з боку
такого платника порушення норм ст. 5
вказаного закону при формуванні
валових витрат, останній не може бути
позбавлений такого права.

Судами також встановлено, що
контрагенти позивача - ТОВ «Март-2005»,
ПОСП «Перемога», СТОВ ім.Богдана
Хмельницького, ЗАТ «НВО Агрокомплекс»
задекларували податкові зобов'язання,
в т.ч. і за операціями з позивачем, тому
висновки податкового органу свідчать
про упередженість відповідача при
складанні податкового
повідомлення-рішення.

До того ж платник податків (покупець
товару), який дотримався вимог закону
щодо формування валових витрат, не має
повноважень і обов'язків здійснювати
контроль за дотриманням контрагентом,
який на час вчинення операцій був
включений до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, перебував на обліку в
податковому органі як платник
податків, вимог законодавства щодо
здійснення господарської діяльності
тощо і в подальшому зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на валові витрати за
порушення правил ведення такої. У разі,
коли вказаний контрагент не сплатив
податкові зобов'язання, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки щодо нього, адже законом
іншого не передбачено. Нарахування
валових витрат та податкового
зобов'язання з податку на прибуток не
залежить від нарахування податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість.

Нереальність господарських операцій з
придбання платником податку товарів
(робіт, послуг) має підтверджуватися
належними, допустимими та достатніми
доказами і не може ґрунтуватися на
припущеннях, зокрема обумовлюватись
лише несплатою постачальниками
товарів податкових зобов'язань.

Суди безпосередньо дослідили первинні
документи, в результаті чого дійшли
висновків про реальне вчинення
господарських операцій з поставки
товарів всіма контрагентами.

Враховуючи встановлені судами в
результаті безпосереднього
дослідження наявних в матеріалах
справи доказів обставини, суд
касаційної інстанції знаходить
обґрунтованими висновки судів про
протиправність оспорюваного
податкового повідомлення-рішення.

Підстав для задоволення касаційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Житомирі залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
16.11.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.12.2010 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою, поданою через Вищий
адміністративний суд України в
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю. І. Цвіркун