Справа № 826/20059/13-а
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Келеберди В.І. розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська харчова
компанія" до Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Голосіївського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві про
зобов'язання вчинити певні дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська харчова
компанія» звернулось до суду з позовом
до Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Голосіївського району
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
зобов'язання здійснити державну
реєстрацію міжнародного договору
комерційної концесії (франчайзингу)
від 29.10.2012 укладеного між ТОВ
«Українська харчова компанія» та ТОВ
«Ям! Ресторантс Інтернешнл Раша Сі Ай
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що позивач звернувся до
відповідача з заявою про державну
реєстрацію вказаного договору франчай
зингу, проте відповідачем
відмовлено у державній реєстрації
такого договору з підстав не
врегулювання на законодавчому рівні
питання реєстрації договору
комерційної концесії. Позивач вважає,
що така відмова порушує майнові права
позивача, як учасника договору
комерційної концесії.
Відповідач - Відділ державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Голосіївського
району Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві -
заперечував проти задоволення
позовних вимог з підстав викладених у
письмових запереченнях, які долучено
до матеріалів справи, проте явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечив, хоча був
належним чином повідомлений про час,
дату та місце судового вирішення
справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у різі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що позивач не заперечував
проти вирішення справи в порядку
письмово провадження, оскільки
відповідач належним чином
повідомлений про час, дату та місце
судового засідання в судове засідання
не прибув, а також з огляду на
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта, суд дійшов висновку про
доцільність розгляду справи в порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,
29.10.2012 між ТОВ «Українська харчова
компанія» та ТОВ «Ям! Ресторантс
Інтернешнл Раша Сі Ай Ес» укладено
міжнародний договір комерційної
концесії (франчайзингу).
Відповідно до ст. 1118 Цивільного кодексу
України договір комерційної концесії
укладається у письмовій формі. У разі
недодержання письмової форми договору
концесії такий договір є нікчемним.
Договір комерційної концесії підлягає
державній реєстрації органом, який
здійснив державну реєстрацію
правоволодільця. Якщо правоволоділець
зареєстрований в іноземній державі,
реєстрація договору комерційної
концесії здійснюється органом, який
здійснив державну реєстрацію
користувача. У відносинах з третіми
особами сторони договору комерційної
концесії мають право посилатися на
договір комерційної концесії лише з
моменту його державної реєстрації.
Згідно з ч.2, 3 ст. 367 Господарського
кодексу України договір комерційної
концесії підлягає державній
реєстрації органом, який здійснив
реєстрацію суб'єкта господарювання, що
виступає за договором як
правоволоділець. Якщо правоволоділець
зареєстрований як суб'єкт
господарювання не в Україні,
реєстрація договору комерційної
концесії здійснюється органом, який
зареєстрував суб'єкта господарювання,
що є користувачем. У відносинах з
третіми особами сторони договору
комерційної концесії мають право
посилатися на договір лише з дня його
державної реєстрації. Відсутність
реєстрації договору позбавляє сторони
права в разі спору посилатися на цей
Судом встановлено, що право володілець
ТОВ «Ям! Ресторантс Інтернешнл Раша Сі
Ай Ес» зареєстрований в Росії,
користувач ТОВ «Українська харчова
компанія» зареєстрований Відділом
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
Голосіївського району Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
З матеріалів справи вбачається, що
14.10.2013 позивач звернувся до відповідача
із заявою про державну реєстрацію
міжнародного договору комерційної
Листом від 22.10.2013 №6972 відповідач
повідомив позивача, що питання
реєстрації договору комерційної
концесії не врегульовано законодавчо,
а відтак неможливо провести державну
реєстрацію такого договору.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд прийшов
до наступного висновку.
Відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб, а
також фізичних осіб - підприємців
врегульовані Законом України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003
року № 755-І V.
Статтею 2 згадуваного Закону визначено,
що відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців,
регулюються Конституцією України, цим
Законом та нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців"
регламентовано, що державною
реєстрацією юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців є засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" відомості
про юридичну особу включаються до
Єдиного державного реєстру шляхом
внесення записів на підставі
відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
Про державну реєстрацію юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців»
державний реєстратор вносить до
Єдиного державного реєстру відомості
про державну реєстрацію особи на
підставі рішення суду; здійснює облік
одержаного ним від заявника
електронного документа та направляє
заявнику підтвердження факту
одержання електронного документа,
проводить необхідні реєстраційні дії у
випадках, передбачених цим Законом, та
надсилає заявнику відповідний
документ у вигляді електронного
документа і на паперовому носії. У разі
наявності підстави для відмови у
проведенні державної реєстрації
заявникові надсилається відповідне
повідомлення в електронній формі;
повідомляє правоохоронні органи щодо
порушення визначеного законом строку
для подання відповідними посадовими
особами юридичної особи та фізичною
особою - підприємцем державному
реєстраторові рішень щодо припинення
юридичної особи або підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця;
проводить у випадках, передбачених цим
Законом, спрощену процедуру державної
реєстрації припинення юридичної особи
шляхом її ліквідації та припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця; здійснює інші дії,
передбачені цим Законом.
З системного аналізу викладеного
вбачається, що чинне законодавство
України, зокрема і Закон України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» не
передбачає можливості державної
реєстрації договорів комерційної
концесії державними реєстраторами, ст.
6 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» не містить такого
обов'язку державного реєстратора.
На думку суду усувати прогалини в
законі слід виключно шляхом додаткової
законотворчості. Оскільки
повноцінними джерелами права
визнаються лише акти, які видають
компетентні правотворчі органи
держави, то лише ці органи і мають
усувати прогалини. Всі інші державні
органи та організації та суд, беруть
участь у виявленні прогалин, однак не
наділені правом їх нормотворчого
Статтею 19 Конституції України правовий
порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Враховуючи, що державна реєстрація
договорів комерційної концесії не
передбачена Законом України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», який є
спеціальним у відносинах, які
виникають у сфері державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, виходячи з принципу
визначеного ст. 19 Конституції України,
суд не вбачає підстав для задоволення
позовних вимог та зобов'язання Відділ
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
Голосіївського району Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві провести державну реєстрацію
зазначеного міжнародного договору
комерційної концесії (франчайзингу).
Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні позовних
Постанова відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.І. Келеберда