Справа № 640/14179/13-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 р.Справа № 640/14179/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м.Харкова
на постанову Київського районного суду
м. Харкова від 04.09.2013р. по справі №
640/14179/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м.Харкова

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позвач - ОСОБА_1, звернулася до суду із
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова
про визнання протиправними дій щодо
відмови в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та зобов'язання здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання.

Постановою Київського районного суду
м. Харкова від 04.09.2013 року
адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1
у перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Харкова з 31.01.2012 року здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці відповідно до вимог
чинного законодавства, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Відповідач, не погодившись з вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову та прийняти нове судове
рішення, відмовивши позивачу в повному
обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Враховуючи неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, повідомлених належним
чином і про дату, час і місце судового
засідання, колегія суддів на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова
та отримує довічне грошове утримання
судді у відставці.

ОСОБА_1 звернулась до відповідача з
заявою про проведення перерахунку,
оскільки змінився заробіток
працюючого суду, з посади якого вона
пішла у відставку. Рішенням від 11.07.2013
року позивачці було відмовлено у
проведенні перерахунку довічного
грошового утримання з 01.01.2012 року,01.04.2012
року, 01.07.2012 року, 01.10.2012 року, 01.12.2012 року,
01.01.2013 року, так як Законом України «Про
судоустрій і статус суддів» не
передбачено проведення перерахунку
довічного грошового утримання суддям у
відставці, крім суддів Конституційного
Суду України.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з його
обґрунтованості.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судовому рішенні,
колегія суддів дійшла висновку про
безпідставність апеляційної скарги та
законність рішення суду першої
інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

У частині першій статті 126 Основного
Закону України закріплено положення,
згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07 2010
року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Так, призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться згідно вимог статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів".

Згідно частини 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції Закону від 07.07.2010
року щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року частина 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" був викладений в іншій
редакції, згідно з якою щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року у справі № 1-2/2013 за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) були
визнані неконституційною частина 3
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року N 2453-VI у редакції Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI.

Отже, при вирішенні даного спору до
правовідносин, що виникли до 02 червня
2013 року підлягає застосуванню частина
третя статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" в редакції
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року. Після 03 червня 2013 року
застосуванню до спірних правовідносин
підлягає частини 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції Закону від 07.07.2010
року.

Таким чином, розмір довічного
грошового утримання позивача в період
з 31.01.2012 року по 02.06.2013 року має
визначатися виходячи з 80 відсотків
заробітної плати судді, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, а з
03.06.2013 року з урахуванням стажу роботи
на посаді 29 років, виходячи з 90
відсотків заробітної плати судді.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що УПФУ безпідставно
відмовило позивачу у перерахунку
довічного грошового утримання.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 29.08.2013 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної інстанції
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Харкова залишити без
задоволення.

Постанову Київського районного суду м.
Харкова від 04.09.2013р. по справі №
640/14179/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Ральченко І.М. Рєзнікова С.С.