Справа № 801/9660/13-а
Суддя: Латинін Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2014 р. 12:39 Справа №801/9660/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі:
головуючого судді Латиніна Ю.А., при
секретарі Музика О.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 та
представника відповідача Терещенко
І.С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції
у м. Ялті Головного управління
Міндоходів України Головного
управління Міндоходів у м. Сімферополі
в АР Крим

про визнання бездіяльності
протиправною та спонукання до
виконання певних дій

Суть спору: ОСОБА_3 звернувся у суд з
позовом до ДПІ у м. Ялта та ГУ
Міндоходів в АР Крим з вимогами (з
урахуванням уточнень) про визнання
протиправною бездіяльності щодо не
надання оплачуваних дів відпочинку та
зобов'язання ГУ Міндоходів в АР Крим
надати оплачуванні дні відпочинку в
кількості 181 день.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач працював в органах податкової
міліції ДПС України в структурі ДПІ в м.
Ялті з 27.04.2004 року по 03.04.2012 року.
Відповідачі вчинили бездіяльність при
вирішенні звернень позивача про
надання днів відпочинку, які виникли на
підставі відповідних розпоряджень ДПІ
у м. Ялта за період 2007-2012р.р. ГУ
Міндоходів в АР Крим повинно відновити
порушенні права позивача, як орган на
який покладені обов'язки видання
наказів по особовому складу
працівників податкової міліції та який
поновив ОСОБА_3 на посаді, що стало
підставою для звернення до суду.

У судовому засіданні позивач на
позовних вимогах наполягали з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник ДПІ у м. Ялта до суду не
прибув, про розгляд справи сповіщений
належним чином, клопотань не надав.

Представник ГУ Міндоходів в АР Крим
проти позову заперечував, з підстав
відсутності компетенції щодо надання
днів відпочинку, які позивачу
призначенні на підставі розпоряджень
ДПІ у м. Ялта.

Враховуючи викладене, суд вважає за
можливе провести справи за відсутності
1 відповідача, на підставі наявних
доказів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом ДПС в АР Крим від 03.04.2012 року №
121-о "Про звільнення у запас Збройних
Сил України" відповідно до статті 24
Закону України "Про державну податкову
службу в Україні" від 04.12.90 №509-ХІІ, із
змінами та доповненнями, та Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року № 114, із змінами та
доповненнями (далі Положення № 114), у
зв'язку з проведенням реорганізації
органів ДПС в АР Крим на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 21.09.2011 року № 981 „Про утворення
територіальних органів ДПС", наказу ДПС
України від 20.10.11 №72 „Про
реорганізацію окремих територіальних
органів ДПС", наказу ДПС України від
27.10.11 № 93 "Про ствердження чисельності
працівників територіальних органів
ДПС і тимчасової типової структури ДПС
в АР Крим, областях, м. Києві та
Севастополі", із змінами та
доповненнями, наказу ДПС України від
11.11.11 № 139 "Про затвердження типової
організації структури, дислокації
підрозділів податкової міліції,
слідчих підрозділів територіальних
органів ДПС України", із змінами та
доповненнями, звільнено з посади та
податкової міліції ДПС України у запас
Збройних Сил України за пунктом 64
підпунктом "г" (через скорочення
штатів) Положення №114 капітана
податкової міліції ОСОБА_3 (М-239111),
начальника відділення протидії
незаконному відшкодуванню ПДВ
головного відділу податкової міліції
ДПІ в м. Ялті, 03.04.12р.

Наказом ДПС в АР Крим №197-о від 12.08.2013р.
ОСОБА_3 поновлено на звільненій посаді,
на підставі постанови
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 05.06.13
№2а-5704/12/0170/2.

Відповідно до розпоряджень ДПІ у м.
Ялта "Про організацію роботи
співробітників ВПМ ДПІ в м. Ялта у
вихідні та святкові дні" у 2007-2012 роках
за позивачем обраховувалося 181 днів за
роботу у вихідні дні.

ОСОБА_3 24.07.13 та 12.09.13 звернувся до ДПІ у
м. Ялта та ГУ Міндоходів в АРК з заявами
про надання цих днів відпочинку, однак
зазначене питання вирішене не було, що
стало підставою для звернення до суду.

Вирішуючи заявлений позов, суд
виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України
проголошує: органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадови особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення; з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

На підставі статті 20 Закону України
"Про державну службу" та вказівки УПМ
ДПА в АР Крим керівництвом Державної
податкової інспекції у м. Ялта АР Крим
ДПС були прийняті розпорядження про
організацію співробітників ДПІ у м.
Ялта у неробочі та святкові дні, а саме:

- у 2007 році: №34-р від 20.04.2007, №36-р від
04.05.2007, №40-р від 08.05.2007, №42-р від 11.05.2007,
№44-р від 18.05.2007, №49-р від 01.06.2007, №50-р від
08.06.2007, № 62-р від 27.06.2007, № 70-р від 13.07.2007,
№ 67-р від 06.07.2007, №74-р від 20.07.2007, №75-р від
27.07.2007, №78-р віл 03.08.2007, №80-р від 10.08.2007,
№83-р від 17.08.2007, №83-р віл 23.08.2007, №87-р від
31.08.2007, №94-р від 07.09.2007, № 95-р від 14.09.2007,
№108-р від 12.10.2007, № 113-р від 19.10.2007, №142-р
від 07.12.2007, №148-р від 21.12.2007, №151-р від
29.12.2007;

- у 2008 році: №5-р від 18.01.2008, №31-р від
07.03.2008, №34-р від 14.03.2008, №37-р від 21.03.2008,
№49-р від 18.04.2008, №56-р від 08.05.2008, № 70-р від
06.06.2008, №75-р від 13.06.2008, № 77-р від 20.06.2008, №
82-р від 27.06.2008, № 83-р від 04.07.2008, №86-р від
10.07.2008, № 91-р від 25.07.2008, №92-р від 01.08.2008, №
95р від 08.08.2008, № 100-р від 15.08.2008, №103-р від
22.08.2008, №106-р від 29.08.2008, №107-р від 05.09.2008,
№114-р від 19.09.2008, №120-р від 29.09.2008, №125-р
від 10.10.2008, №127-р від 17.10.2008, №131-р від
24.10.2008, №146-р від 05.12.2008, №150-р від 15.12.2008,
№151-р від 19.12.2008, №155-р від 26.12.2008, №157-р
від 30.12.2008;

- у 2009 році: №5-р від 16.01.2009, №12-р від
02.02.2009, № 15р від 13.02.2009, №20-р від 20.02.2009,
№25-р від 27.02.2009, №30р від 06.03.2009, №33-р від
20.03.2009, №41-р від 03.04.2009, №42р від 10.04.2009,
№44-р від 17.04.2009, №49-р від 24.04.2009, №52-р
30.04.2009, №56р від 08.05.2009, №60р від 15.05.2009,
№65р 22.05.2009, №71р від 29.05.2009, №74р від
05.06.2009, № 75р від 12.06.2009, №80р від 19.06.2009,
№81р від 26.06.2009, №82р від 02.07.2009, №86р
10.07.2009, №92р від 17.07.2009, №95р від 24.07.2009,
№96р 31.07.2009, №99р від 07.08.2009, №101р від
14.08.2009, №106р 21.08.2009, №108р від 28.08.2009, №113р
від 04.09.2009, №126р від 16.10.2009, №130р 23.10.2009,
№133р від 30.10.2009, №138р від 06.11.2009, №141р
13.11.2009, №142р від 20.11.2009, №147р 04.12.2009, №151р
від 11.12.2009, №154р від 25.13.2009, №158р від
31.12.2009;

- у 2010 році: №1-р від 15.01.2010, №4р від 22.01.2010,
№7р від 05.02.2010, №12р від 22.02.2010, №16р від
05.03.2010, №22р 19.03.2010, №23р від 26.03.2010, №26р
від 02.04.02010, №27р 09.04.2010, №34р від 16.04.2010,
№37р від 23.04.2010, №40р 30.04.2010, №42р від
07.05.2010, №45р від 14.05.2010, №47р 21.05.2010, №50р
від 28.05.2010, №53р від 11.06.2010, №58р від 18.06.2010,
№60р від 25.06.2010, №63р від 05.07.2010, №65р від
09.07.2010, №66р від 16.07.2010, №67р від 23.07.2010,
№70р 30.07.2010, №73р від 06.08.2010, №76р від
13.08.2010, №80р 21.08.2010, №81р від 27.08.2010, №85р
від 03.09.2010, №97р від 18.10.2010, №99р 22.10.2010,
№107р від 05.11.2010, №109р 19.11.2010, №118р від
10.12.2009, №121р від 17.12.2010, №125р від 24.12.2010;

- у 2011 році: № 2-р від 06.01.2011, №7р від
14.01.2011, №11р від 21.01.2011, №15р від 04.02.2011,
№16р від 11.02.2011, №20р 18.02.2011, №24р від
04.03.2011, №31р від 18.03.2011, №35р 25.03.2011, №47р
06.05.2011, №49р від 13.05.2011, №52р від 20.05.2011, №
54-р від 27.05.2011, №56р 06.06.2011, №59р від 10.06.2011,
№63р від 17.06.2011, №66р 24.06.2011, №74р від
15.07.2011, №75р від 25.07.2011, №78р 05.08.2011, №80р
від 12.08.2011, №91р від 16.09.2011, №93р від 23.09.2011,
№94р від 30.09.2011, №96р від 07.10.2011, №97р від
14.10.2011, №101р від 21.10.2011, №102р від 28.10.2011,
№104р від 04.11.2011, №111р від 14.11.2011, №115р від
18.11.2011, №118р від 25.11.2011, №120р від 02.12.2011,
№124р від 16.12.2011, №126р від 23.12.2011;

- у 2012 році: №1р від 03.01.2012, №5р від 13.01.2012,
№7р від 20.01.2012, №9р від 27.01.2012, №11р від
03.02.2012, №14р від 10.02.2012.

Загальна кількість днів роботи
позивача у вихідні та святкові дні
складає 181 день.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про
міліцію" для працівників міліції
встановлюється 41-годинний робочий
тиждень. У необхідних випадках особи
рядового і начальницького складу
несуть службу понад встановлену
тривалість робочого часу, а також у
вихідні та святкові дні.

Оплата праці в надурочний і нічний час,
у вихідні та святкові дні провадиться
відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до статті 20 Закону України
"Про державну службу" тривалість
робочого часу державних службовців
визначається відповідно до
законодавства про працю України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Законом.

Для виконання невідкладної і
непередбаченої роботи державні
службовці зобов'язані за
розпорядженням керівника органу, в
якому вони працюють, з'являтися на
службу у вихідні, святкові та неробочі
дні, робота за які компенсується
відповідно до чинного трудового
законодавства.

Стаття 72 Кодексу законів про працю в
Україні визначає, що робота у вихідний
день може компенсуватися, за згодою
сторін, наданням іншого дня відпочинку
або у грошовій формі у подвійному
розмірі.

З вищезазначених розпоряджень
відповідача про організацію роботи у
вихідні та святкові дні вбачається, що
за роботу в ці дні співробітникам
надається інший день відпочинку, що
передбачено статтею 72 Кодексу законів
про працю України.

Накази відповідача в цій частині в
установленому законом порядку не
оскаржені та не скасовані, що свідчить
про наявність згоди позивача щодо
надання йому за роботу у вихідні та
святкові дні саме дня відпочинку.

З матеріалів справи слідує, що позивач
на адресу відповідачів направив 24.07.13
та 12.09.13 заяви про вирішення питання про
надання 181 дня роботи у вихідні дні,
мотивуючи правовими підставами
викладеними у ухвалі
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 16.04.13
№2а-4235/12/0170/19.

Не отримавши відповіді від ГУ
Міндоходів в АРК по суті звернення, а
також врахувавши відповідь ДПІ у м.
Ялта від 18.09.13 про виключну компетенцію
ГУ Міндоходів в АРК щодо видання
наказів по особовому складу
працівників податкової міліції при
наданні відгулів та відпусток, позивач
звернувся до суду, що підтверджується
штемпелем на поштовому конверті від
09.10.13.

Докази того, що лист ГУ Міндоходів в АРК
від 09.08.13 про розгляд звернення
позивача від 24.07.13 був йому вручений
(відправлено рекомендованою поштою)
відповідачем не надано.

У суді відповідач послався на
обізнаність позивача про порушення
своїх прав ще у 2012 році при отриманні
листа ДПС в АРК від 28.03.12 щодо вирішенні
питання про виплату компенсації про
невикористанні дні відпусток.

В свою чергу, ОСОБА_3 не погодившись з
такими діями ДПС в АРК звернувся у 2012
році до суду про зобов'язання сплатити
грошову компенсацію за роботу у
вихідні та святкові дні у продовж
2007-2012р.р.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16.04.13 №2а-4235/12/0170/19 по справі за
позовом ОСОБА_3 до ДПС в АРК та ДПІ у м.
Ялта про стягнення компенсації за
роботу у святкові та вихідні дні
залишено без змін постанова Окружного
адміністративного суду АРК від 06.02.13,
якою у задоволенні позову відмовлено.

Як вбачається з зазначених судових
рішень позивач має право лише на
отримання днів відпочинку за роботу
вихідні та святкові дні, відповідно до
наведених вище розпоряджень ДПІ у м.
Ялта в період 2007-2012р.р.

Отже, посилання відповідача щодо
пропуску ОСОБА_3 місячного строку
звернення до суду з вимогами про
надання днів відпочинку, встановленого
у ст.99 КАС України, є безпідставними та
спростовуються дослідженими вище
доказами.

Щодо наявності владних повноважень у
відповідачів надати позивачу 181 днів
відпочинку, суд враховує наступне.

Відповідно до пунктів 2,3 Указу
Президента України «Про затвердження
Положення про Міністерство доходів і
зборів України» N 141/2013 від 18.03.2013р.
Міністерство доходів і зборів України
є правонаступником Державної
податкової служби України та Державної
митної служби України, що
реорганізуються.

Установити, що до прийняття
законодавчих та інших
нормативно-правових актів: у складі
Міністерства доходів і зборів України
та його територіальних органів
утворюються та діють підрозділи
податкової міліції; Міністр доходів і
зборів України здійснює повноваження,
пов'язані з прийняттям, проходженням та
звільненням зі служби осіб рядового і
начальницького складу податкової
міліції, які проходять службу у складі
Міністерства доходів і зборів України
відповідно до Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

З п. 1.2. Наказу Міндоходів України «Про
затвердження Типового регламенту ГУ
Міндоходів в АР Крим,областях, містах
Києві та Севастополі, Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників» від 20.09.2013р. №499
слідує, що ГУ Міндоходів є
територіальним органом Міндоходів.

Відповідно до пунктів 4.2.1. та 4.2.3.2. цього
Наказу, до актів
організаційно-розпорядчого характеру
відносяться накази, розпорядження та
окремі доручення, які готуються
структурними підрозділами. Накази з
кадрових питань (особовому складу) про
прийняття на роботу, переміщення за
посадою, звільнення, надання відпустки,
відрядження видаються підрозділом
персоналу.

З зазначених норм, вбачається, що
підготовка підрозділом персоналу ГУ
Міндоходів проектів актів включає в
тому числі і накази по особовому складу
податкової міліції.

На виконання визначених владних
повноважень ГУ ДПС в АРК,
правонаступником якого є ГУ Міндоходів
в АРК, був прийнятий наказ №197-о від
12.08.2013р. про поновлення ОСОБА_3 на
посаді начальника відділення протидії
незаконному відшкодуванню ПДВ
головного відділу податкової міліції
ДПІ в м. Ялті.

Будь-які положення щодо наявних
повноважень видання наказі про надання
відпусток та днів відпочинку за роботу
у неробочий час працівникам податкової
міліції у ДПІ у м. Ялта нормами діючого
законодавства не передбачені.

Отже, саме ГУ Міндоходів в АРК повинно
було вирішенні порушене позивачем
питання та надати 181 день відпочинку за
роботу у святкові та вихідні дні.

Таким чином, приймаючи до уваги
фактичні обставини, які перевіренні
належними доказами стосовно наявності
права ОСОБА_3 на отримання днів за
роботу у вихідні та святкові дні на
підставі розпоряджень ДПІ у м. Ялта
прийнятих за період 2007-2012р.р., суд з
урахуванням висновків щодо наявності
владних повноважень у ГУ Міндоходів в
АРК відносно надання позивачу цих днів,
знаходить позов доведеним у позовних
вимогах до ГУ Міндоходів в АРК.

У частині заявленого позову до ДПІ у м.
Ялта вимоги не знайшли підтвердження
під час розгляду справи, а тому у
задоволенні позов у цій частині слід
відмовити.

Суд враховує, що суб'єкт владних
повноважень зобов'язаний діяти
добросовісно, тобто з щирим наміром
щодо реалізації владних повноважень та
досягнення поставлених цілей і
справедливих результатів.

Стаття 71 КАС України передбачає
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При таких обставинах суд вважає, що
зав'ялений позов ОСОБА_3 у частини
визнання протиправною бездіяльності
ГУ Міндоходів в АР Крим щодо надання
оплачуваних 181 днів відпочинку за
роботу у вихідні та святкові дні та
зобов'язання надати цих днів, підлягає
задоволенню.

Враховуючи положення ст.5 ч.1 п.1 Закону
України «Про судовий збір» питання про
повернення судового збору позивачу не
вирішується.

Під час судового засідання, яке
відбулось 20.01.14 оголошено вступну та
резолютивну частину постанови. Повний
текст постанови складено 27.01.14.

Керуючись статтями 158-163, 167 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Міндоходів в АР
Крим щодо надання ОСОБА_3 181 днів
відпочинку за роботу у вихідні та
святкові дні.

Зобов'язати Головне управління
Міндоходів в АР Крим надати ОСОБА_3 181
день відпочинку за роботу у вихідні та
святкові дні.

В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Латинін Ю.А.