Справа № 826/11/14
Суддя: Савченко А.І.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2014 року 11:09 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючої судді
Савченко А.І., при секретарі Яцюті М.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1доІнспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві провизнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити дії, за участю представників
від позивача - ОСОБА_2,
від позивача - ОСОБА_3,
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 23 січня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві (далі по тексту -
відповідач, Інспекція) про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 січня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі та призначено
її до судового розгляду на 23 січня 2014
У судовому засіданні 23 січня 2014 року
представник позивача позов підтримала
та просила його задовольнити.
Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
24 липня 2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про прийняття в
експлуатацію об'єкта - садового будинку
За результатами розгляду відповідної
заяви з доданими до неї документами,
листом від 13 серпня 2013 року №7/26-10/1308/10
Інспекцією повідомлено про повернення
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації разом з доданими до неї
документами у зв'язку з тим, що до заяви
не додано засвідчену в установленому
порядку копію технічного паспорту.
Крім того, ОСОБА_1 повідомлено про
необхідність забезпечення здійснення
технічного обстеження об'єкта на
предмет відповідності його вимогам
надійності і безпечної експлуатації та
надати технічний паспорт об'єкта,
виготовлений після 29 квітня 2013 року -
дати набрання чинності Порядком
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженим наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 19 березня 2013 року №95,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
по тексту - Порядок №95).
Вважаючи такі дії та рішення
відповідача протиправними, АДРЕСА_1
звернувся з позовом до суду, в якому
просить визнати дії Інспекції
протиправними та зобов'язати
відповідача розглянути заяву про
прийняття в експлуатацію садового
будинку та зареєструвати документи в
установленому порядку.
Перевіряючи правомірність
оскаржуваних дій та рішень суб'єкта
владних повноважень, суд звертає увагу
Основними нормативно-правовими актами,
що регулюють спірні правовідносини є:
Закон України «Про архітектурну
діяльність» від 20.05.1999р. №687-ХІV (далі по
тексту - Закон України від 20.05.1999р.
№687-ХІV), Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011р.
№3038-VI з наступними змінами та
доповненнями у відповідній редакції
(далі по тексту - Закон України від
17.02.2011р. №3038-VI) та Порядок №95.
Відповідно до статті 10 Закону України
від 20.05.1999р. №687-ХІV для забезпечення під
час забудови територій, розміщення і
будівництва об'єктів архітектури
додержання суб'єктами архітектурної
діяльності затвердженої містобудівної
та іншої проектної документації, вимог
вихідних даних, а також з метою захисту
державою прав споживачів будівельної
продукції здійснюється в
установленому законодавством порядку
державний архітектурно-будівельний
Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
Відповідно до підпункту 3 пункту 4
Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого указом
Президента України від 08 квітня 2011 року
№439/201, Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України відповідно до покладених на
неї завдань приймає в експлуатацію
закінчені будівництвом об'єкти, видає
відповідні сертифікати.
Згідно з пунктом 6 вищевказаного
архітектурно-будівельна інспекція
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі або міжрегіональні
(повноваження яких поширюються на
декілька регіонів) територіальні
Відповідно до пункту 9 Прикінцевих
положень Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», у редакції до внесення
змін Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України з питань регулювання
містобудівної діяльності» від 20.11.2012р.
№5496-VI, який набрав чинності 05 січня 2013
року, прийняття в експлуатацію
збудованих до 31 грудня 2009 року
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків I та II категорій складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт і заяви про
прийняття в експлуатацію яких
подаються до 31 грудня 2012 року,
здійснюється безоплатно органами
державного архітектурно-будівельного
контролю за результатами технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж таких об'єктів за
наявності документа, що посвідчує
право власності чи користування
земельною ділянкою, на якій розміщений
такий об'єкт, протягом 30 днів з дня
подання заяви. Порядок прийняття в
експлуатацію таких об'єктів і
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж визначається центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.
На реалізацію наведеної банкетної
норми Міністерством регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України видано наказ від 19 березня 2013
року №95, яким затверджено Порядок
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж.
Відповідно до підпункту 1.1. названого
Порядку, він встановлює процедуру та
умови прийняття в експлуатацію
збудованих без дозволу на виконання
будівельних робіт та механізм
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
1) індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, збудованих у
період з 05 серпня 1992 року до 12 березня
2) збудованих до 12 березня 2011 року
громадських будинків I і II категорій
складності; будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I і
II категорій складності.
Виконавець з урахуванням виду,
складності, технічних та інших
особливостей об'єкта при здійсненні
технічного обстеження та з урахуванням
проведених заходів, передбачених
пунктом 2.2. розділу ІІ, проводить оцінку
технічного стану об'єкта та за
результатами готує звіт про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
об'єкта (пункт 2.3.).
При цьому, відповідно до пункту 2.7.
технічне обстеження об'єктів
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
прибудов до них загальною площею до 300
квадратних метрів включно,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них загальною
площею до 100 квадратних метрів включно
проводиться під час їх технічної
інвентаризації з подальшою видачею
технічного паспорта.
Прийняття в експлуатацію об'єктів
також врегульовано розділом ІІІ
Порядку №95, в якому зазначено, що воно
здійснюється безоплатно
територіальними органами
Держархбудінспекції України (далі -
Інспекція) протягом 10 робочих днів з
дня подання заяви власниками
(користувачами) земельних ділянок, на
яких розміщені такі об'єкти, за
результатами технічного обстеження
цих об'єктів шляхом реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації (далі - декларація), яка
складається за формою, наведеною у
додатку 2 до цього Порядку.
Замовник або його уповноважена особа
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції за
місцезнаходженням об'єкта заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта за
формою, наведеною у додатку 3 до цього
Порядку, до якої додаються:
- два примірники заповненої декларації;
- звіт про проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж об'єкта з висновком
про їх відповідність вимогам
надійності і безпечної експлуатації
(крім індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, прибудов до них загальною
площею до 300 квадратних метрів включно,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них загальною
площею до 100 квадратних метрів включно);
- засвідчені в установленому порядку
копії документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій розміщено об'єкт, та
технічного паспорта.
Заява про прийняття в експлуатацію
об'єкта підписується також
співвласниками земельної ділянки та
зазначеного об'єкта (у разі їх
Інспекція розглядає зазначені
документи та приймає рішення про
реєстрацію декларації або її
повернення протягом 10 робочих днів.
Відповідно до пункту 3.4. Порядку №95
дані, зазначені в декларації, повинні
узгоджуватись з документами, які
подаються разом з нею.
Замовник відповідно до Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» несе відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації.
У пункті 3.5. названого Порядку
закріплено, що Інспекція повертає
замовнику декларацію, якщо вона подана
чи оформлена з порушенням вимог,
установлених цим Порядком, у тому числі
у разі виявлення невідповідності
поданих документів вимогам
законодавства та виявлення
недостовірних відомостей у поданих
Так, приймаючи рішення про повернення
декларації позивачу, викладене в листі
від 13 серпня 2013 року №7/26-10/1308/10,
відповідач зазначив про її оформлення
з порушенням вимог Порядку №95, а саме:
- не додано засвідчену в
установленому порядку копію
технічного паспорта;
- до заяви про прийняття в
експлуатацію об'єкта додано ксерокопію
Крім того, у рішенні про
повернення декларації зазначено про
необхідність подання технічного
паспорта об'єкта, виготовленого після
дати набрання чинності Порядком №95,
тобто після 29 квітня 2013 року.
Як пояснив представник відповідача під
час розгляду справи судом, під час
перевірки декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, поданої
позивачем 24 липня 2013 року, працівниками
Інспекції виявлено, що копія
технічного паспорту на садовий (дачний)
будинок, подана ОСОБА_1, засвідчена
Комунальним підприємством «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
міста Києва», яке не має право на
Представник позивача проти наведеного
З огляду на викладене, а також
враховуючи те, що чинним
законодавством України до належним
чином засвідчених копій документів,
виданих підприємствами, установами і
організаціями віднесено копії
документів, засвідчені нотаріусами або
посадовими особами органів місцевого
самоврядування, які вчиняють
нотаріальні дії (стаття 75 Закону
України «Про нотаріат»), а також копії
таких документів, засвідчені
посадовими особами підприємств,
установ і організацій, які ці документи
склали (Національний стандарт України
«Вимоги до оформлювання документів»
ДСТУ 4163-2003, затверджений наказом
Держспоживстандарту України від 7
квітня 2003 року №55), суд погоджується з
висновком суб'єкта владних повноважень
щодо невиконання позивачем вимог
підпункту 3.2. Порядку №95, а саме не
надання засвідченої в установленому
порядку копії технічного паспорта на
садовий (дачний) будинок.
Також під час розгляду справи
представник позивача не заперечувала
тієї обставини, що разом із заявою про
прийняття в експлуатацію об'єкта,
зареєстрованої в Інспекції 24 липня 2013
року, ОСОБА_1 подав один примірник
декларації в оригіналі та її копію,
оскільки Порядок №95 не містить вимоги
щодо надання двох оригіналів
Проте, аналізуючи зміст підпункту 3.2.
Порядку №95, в якому міститься перелік
документів, які мають бути подані
замовником або уповноваженою ним
особою до Інспекції разом із заявою,
суд приходить до висновку про
встановлення обов'язку щодо подання
саме оригіналів декларації, оскільки
про можливість подання копій
документів, зокрема, документа, що
посвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, на
якій розміщено об'єкт та технічного
паспорта, прямо зазначено у
відповідній правовій нормі.
Щодо вимоги суб'єкта владних
повноважень про необхідність подання
технічного паспорта об'єкта,
виготовленого після 29 квітня 2013 року,
суд вважає за необхідне зазначити
Порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, визначений однойменною
Інструкцією, затвердженою наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24 травня 2001 року №127,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 10 липня 2001 року за №582/5773 (далі
по тексту - Інструкція №127).
Відповідно до пункту 1.2. названої
Інструкції вона визначає порядок та
методику проведення технічної
інвентаризації збудованих
(реконструйованих) будинків,
допоміжних будівель та споруд з метою:
- визначення їх фактичної площі та
об'єму (щодо проектних);
- обстеження та оцінки технічного стану
- установлення вартості об'єктів.
Як вбачається з копії технічного
паспорта на садовий (дачний) будинок,
доданого позивачем до заяви про
прийняття в експлуатацію об'єкта, він
складений 26 жовтня 2012 року.
Однак, наказами Міністерства
регіонального розвитку, будівництва
та житлово-комунального господарства
України від 28 грудня 2012 року №658 та від
08 січня 2013 року №2 до Інструкції
внесено зміни, зокрема щодо оформлення
матеріалів технічної інвентаризації
та технічного паспорту.
З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про подання позивачем
технічного паспорту, який не
відповідає вимогам Інструкції №127.
Однак, суд вважає протиправною вимогу
Інспекції щодо надання технічного
паспорта об'єкта, виготовленого після 29
квітня 2013 року, оскільки жодного
нормативно-правового обґрунтування
такій вимозі не надано, а під час
розгляду справи представником
відповідача не доведено правомірність
її пред'явлення позивачу.
У той же час, з огляду на встановлення
судом факту ненадання позивачем
повного пакету документів, визначеного
підпунктом 3.2. Порядку №95, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для визнання дій Інспекції
Щодо вимоги позивача про зобов'язання
відповідача розглянути заяву про
прийняття в експлуатацію садового
будинку та зареєструвати документи в
установленому порядку, суд також
приходить до висновку про відсутність
підстав для її задоволення, оскільки
вказані функції є виключною
компетенцією відповідача у справі, а
суд, в свою чергу, не вправі перебирати
на себе дискреційні повноваження інших
Як випливає зі змісту Рекомендації № R
(80) 2 Комітету Міністрів державам-членам
стосовно реалізації адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень від 11.03.1980р. під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням
суд розуміє таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до положень чинних
нормативно-правових актів перевірка
документів, поданих з метою прийняття
об'єкта будівництва в експлуатацію, а
також прийняття рішення за
результатами такої перевірки,
віднесено до компетенції
територіальних органів
Держархбудінспекції України, тобто
повноваження щодо вирішення питання
прийняття об'єкта в експлуатацію
належить до виключної компетенції
спеціально уповноваженого на те
органу, отже є його дискреційними
повноваженнями.

За таких обставин суд, дотримуючись
принципів законності, поділу влади, а
також компетенції, визначеної
Конституцією та законами України, не
має права перебирати на себе
повноваження територіального органу
Держархбудінспекції України щодо
вирішення питання про прийняття в
експлуатацію відповідного об'єкту.

Такий висновок суду узгоджується з
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною в ухвалі від 05
грудня 2013 року у справі №2а-16898/12/2670.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи
відповідача, позивач суду не надав.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позовні вимоги
необґрунтованими, а позов таким, що не
підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
А.І. Савченко