Справа № 813/793/14
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
про забезпечення адміністративного
№ 813/793/14
Суддя Львівського окружного
адміністративного суду Москаль Р.М.
розглянув клопотання Миколаївського
міжрайонного прокурора Львівської
області про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
У провадженні Львівського окружного
адміністративного суду перебуває
адміністративна справа за позовом
Миколаївського міжрайонного прокурора
Львівської області до Миколаївської
- визнання протиправними дії
Миколаївської районної ради щодо
включення до порядку денного ХХХІ
сесії VI демократичного скликання
Миколаївської районної ради від 28.01.2014
року питання «Про визнання Народної
Ради України колегіальним органом,
уповноваженим представляти інтереси
народу України» та голосування;
- визнання протиправним та
скасування рішення № 389 ХХХІ сесії VI
демократичного скликання
Миколаївської районної ради від 28.01.2014
року «Про визнання Народної Ради
України колегіальним органом,
уповноваженим представляти інтереси
Разом з позовною заявою позивач подав
клопотання про вжиття заходів
забезпечення даного адміністративного
позову шляхом зупинення дії
оскарженого рішення - до вирішення
справи по суті. Обґрунтовуючи своє
клопотання прокурор ствердив, що
Миколаївська районна рада перевищила
свої повноваження, оскільки зазначене
рішення прийнято з порушенням ст. ст. 6,
19, 85, 106, 116 Конституції України та ст. ст.
43, 44 Закону України «Про місцеве
самоврядування», відтак є очевидно
протиправним, може викликати
суспільний резонанс, підірвати
авторитет органів місцевого
самоврядування і влади, у зв'язку з чим
заявлено дане клопотання. Прокурор
просить розглянути подане клопотання
негайно, без повідомлення відповідача
на підставі ч. 1 ст. 118 КАС України.

Підстави забезпечення позову
визначені частиною першою статті 117 КАС
України, згідно з якою суд за
клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Згідно з частиною третьою 3 статті 117
КАС України подання адміністративного
позову, а також відкриття провадження в
адміністративній справі не зупиняють
дію оскаржуваного рішення суб'єкта
владних повноважень, але суд у порядку
забезпечення адміністративного позову
може відповідною ухвалою зупинити дію
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються. Ухвала негайно
надсилається до суб'єкта владних
повноважень, що прийняв рішення, та є
обов'язковою для виконання.

Відповідно до частини першої статті 118
КАС України клопотання про
забезпечення адміністративного позову
розглядається не пізніше наступного
дня після його одержання й у разі
обґрунтованості та терміновості
вирішується ухвалою негайно без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладені норми права та
клопотання прокурора про необхідність
термінового розгляду його заяви суддя
на стадії підготовчого провадження
одноособово розглядає питання щодо
забезпечення позову без виклику осіб,
що беруть участь у справі.

При вирішенні питання щодо наявності
підстав для задоволення клопотання
прокурора суд керувався наступним:

Предметом оскарження в даному позові є
рішення № 389 ХХХІ сесії VI
демократичного скликання
Миколаївської районної ради від 28.01.2014
року «Про визнання Народної Ради
України колегіальним органом,
уповноваженим представляти інтереси
народу України».

Відповідно до ст. 5 Конституції України
народ здійснює владу безпосередньо і
через органи державної влади та органи
місцевого самоврядування.

З цього конституційного положення у
системному взаємозв'язку з положеннями
статті 6 Конституції України про те, що
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову, випливає, що
органи місцевого самоврядування не є
органами державної влади, а місцеве
самоврядування слід розглядати як
форму здійснення народом влади, яка
визнається і гарантується в Україні
(стаття 7 Конституції України).

Згідно зі ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Конституція України (стаття 140)
визначає місцеве самоврядування як
право територіальної громади - жителів
села чи добровільного об'єднання у
сільську громаду жителів кількох сіл,
селища та міста - самостійно вирішувати
питання місцевого значення в межах
Конституції і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Відповідно до ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території. Рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Конституційний суд України у рішенні
від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 (справа
про охорону трудових прав депутатів
місцевих рад) дійшов висновку, що
такому конституційному змісту
інституту місцевого самоврядування
властиві принаймні дві найважливіші
ознаки. Це - самостійність
територіальної громади, органів
місцевого самоврядування у вирішенні
певного кола питань і те, що предметами
відання місцевого самоврядування є не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних
громад. Перелік таких питань визначено
у Конституції України та Законі
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування відповідно до
Конституції України визначає Закон
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР
(далі - Закон № 280/97-ВР).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 280/97-ВР
місцеве самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Статтею 25 Закону № 280/97-ВР передбачено,
що сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Таким чином, згідно з Конституцією
України та Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
відання Миколаївської районної ради
належить вирішення питань виключно
місцевого значення, які пов'язані з
життєдіяльністю територіальних громад
населених пунктів на території
Миколаївського району Львівської
області.

З назви та змісту оскарженого рішення
вбачається, що орган місцевого
самоврядування при його прийнятті
вийшов за межі вирішення питань
місцевого значення, віднесених до його
відання Конституцією України та
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні». В силу вимог
ст. 144 Конституції України звернення до
суду про скасування рішення органу
місцевого самоврядування з мотивів
його невідповідності Конституції та
законами України передбачає зупинення
такого рішення у встановленому законом
порядку.

З урахуванням викладеного вище суд
прийшов до висновку про наявність
передбачених частиною першою статті 117
КАС України підстав для вжиття заходів
забезпечення позову шляхом зупинення
дії оскарженого рішення.

Керуючись ст.ст. 117,118, 158, 160, 165 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

задовольнити клопотання
Миколаївського міжрайонного прокурора
Львівської області про забезпечення
адміністративного позову.

Зупинити дію рішення № 389 ХХХІ сесії VI
демократичного скликання
Миколаївської районної ради від 28.01.2014
року «Про визнання Народної Ради
України колегіальним органом,
уповноваженим представляти інтереси
народу України» - до набрання судовим
рішенням в адміністративній справі
законної сили.

Виконання ухвали з питань забезпечення
адміністративного позову здійснюється
негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Оскарження ухвали не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше
не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Москаль Р.М.