Справа № 2а-5473/12/0170/21
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/800/5752/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

секретар судового засідання Малина
Л.В.,

за участю прокурора та представників
відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державного
підприємства обслуговування
повітряного руху України

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 12 вересня 2012 року
та постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16 січня 2013 року

у справі за позовом військового
прокурора Сімферопольського гарнізону
в інтересах ОСОБА_4 до Державного
підприємства обслуговування
повітряного руху України, Міністерства
оборони України про стягнення
одноразової грошової допомоги при
звільненні,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року військовий прокурор
Сімферопольського гарнізону в
інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом, в якому зазначив, що наказом
Міністра оборони України від 08 грудня
1999 року №704 позивача відряджено для
подальшого проходження військової
служби до Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України. Відповідно до наказу Міністра
оборони України від 12 квітня 2012 року №
295 ОСОБА_4 звільнено зі служби у запас за
пунктом «б» (за станом здоров'я), у
зв'язку з чим Державним підприємством
обслуговування повітряного руху
України видано наказ від 27 квітня 2012
року № 189 про звільнення позивача з
посади з 28 квітня 2012 року. Посилаючись
на те, що при звільненні ОСОБА_4 не
виплачена одноразова грошова допомога
в розмірі 50 % місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби, просив суд
визнати бездіяльність протиправною та
стягнути вказану допомогу на користь
позивача в сумі 99780,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 12 вересня 2012 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України на користь ОСОБА_4
заборгованість з виплати одноразової
грошової допомоги при звільненні у
розмірі 99780,00 грн. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16 січня 2013 року змінено рішення
суду першої інстанції, резолютивну
частину якої доповнено абзацом
наступного змісту: «Стягнути з
Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України на користь Державного бюджету
України судовий збір у сумі 997,80 грн».

У касаційній скарзі Державне
підприємство обслуговування
повітряного руху України порушує
питання про скасування судових рішень
та ухвалення нового - про відмову у
задоволенні позовних вимог до цього
підприємства. Зазначає, що судами
порушено норми матеріального права,
зокрема, неправильно застосовано
закони України від 09 квітня 1992 року №
2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» (далі - Закон №
2262-ХІІ) та від 20 грудня 1999 року № 2011-XII
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» (далі - Закон № 2011-XII). Вказує, що
відповідно до частини 4 статті 9 Закону
№ 2262-ХІІ одноразова грошова допомога
при звільненні повинна виплачуватись
військовослужбовцям Міністерством
оборони України за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідно до наказу
Міністра оборони України від 08 грудня
1999 року №704, у 1999 році ОСОБА_4 відряджено
до Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України «Украерорух» (далі - ДП
«Украерорух») із залишенням на
військовій службі.

Наказом Міністра оборони України від 12
квітня 2012 року № 295 позивача звільнено
з військової служби у запас відповідно
до частини 6 статті 26 Закону України
«Про військовий обов'язок і військову
службу» за пунктом «б» (за станом
здоров'я), а наказом ДП «Украерорух» від
27 квітня 2012 року №189/о звільнено з
посади старшого штурмана (старшого
диспетчера з руху літаків)
регіонального структурного підрозділу
«Кримаерорух» з 28 квітня 2012 року.

Вислуга років на день його звільнення
складала 20 років 08 місяців.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
№ 2262-ХІІ, в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
особам рядового, сержантського,
старшинського та офіцерського складу
та деяким іншим особам, які мають право
на пенсію за цим Законом та
звільняються зі служби за станом
здоров'я, виплачується одноразова
грошова допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

Вказана норма кореспондується з
частиною 2 статті 15 Закону № 2011-XII, яка є
тотожною змісту частини 1 статті 9
Закону № 2262-ХІ.

За умовами абзацу 4 статті 15 Закону №
2011-XII та частини 4 статті 9 Закону №
2262-ХІІ виплата військовослужбовцям
цієї одноразової грошової допомоги при
звільненні їх з військової служби
здійснюється Міністерством оборони
України, іншими утвореними відповідно
до законів України військовими
формуваннями та правоохоронними
органами за рахунок коштів Державного
бюджету України, передбачених на їх
утримання.

Разом з тим, частиною 5 статті 9 Закону №
2262-ХІІ встановлено, що особам
звільненим зі служби безпосередньо з
посад, займаних в органах державної
влади, органах місцевого
самоврядування, на підприємствах, в
установах, організаціях і у вищих
навчальних закладах із залишенням на
військовій службі, виплата одноразової
грошової допомоги з підстав,
передбачених частинами першою та
другою цієї статті, здійснюється за
рахунок коштів органів, у яких вони
працювали.

Аналогічні умови виплати одноразової
грошової допомоги при звільненні
військовослужбовців зі служби
безпосередньо з посад, займаних в
органах державної влади, органах
місцевого самоврядування або
сформованих ними органах, на
підприємствах, в установах,
організаціях і у вищих навчальних
закладах із залишенням на військовій
службі викладені в абзаці 5 частини 2
статті 15 Закону № 2011-XII.

Аналіз наведених норм законів
свідчить, що виплата одноразової
грошової допомоги військовослужбовцям
при звільненні здійснюється за рахунок
коштів органів, у яких вони працювали.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив
службу на посаді старшого штурмана
(старшого диспетчера з руху літаків)
регіонального структурного підрозділу
«Кримаерорух», яке є регіональним
підрозділом ДП «Украерорух».

З займаної посади позивача звільнено
наказом цього ж підприємства від 27
квітня 2012 року № 189/о, відповідно до
наказу Міністра оборони України від 12
квітня 2012 року № 295.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд,
обґрунтовано стягнув з ДП «Украерорух»
на користь позивача заборгованість з
виплати одноразової грошової допомоги
при звільненні у розмірі 99780,00 грн.

Разом з тим, змінюючи постанову суду
першої інстанції, апеляційний суд
стягнув з ДП «Украерорух» на користь
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 997,80 грн.

З таким рішенням погодитися неможливо.

Згідно із частиною 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України.

Із змісту позовної заяви видно, що
позов в інтересах ОСОБА_4 подано
військовим прокурором
Сімферопольського гарнізону, який за
умовами пункту 11 частини 1 статті 5
Закону України «Про судовий збір»
звільнений від сплати судового збору
при здійсненні представництва
інтересів громадян або держави в суді.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
відсутня інформація щодо понесених
ОСОБА_4 судових витрат,
апеляційний суд безпідставно стягнув з
відповідача судовий збір на користь
Державного бюджету України.

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції має скасувати
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Отже, постанова апеляційного суду
підлягає скасуванню, а рішення суду
першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державного
підприємства обслуговування
повітряного руху України задовольнити
частково.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16 січня 2013 року скасувати, а
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 12
вересня 2012 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський Ю.К. Черпак