Справа № 813/6363/13-а
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
Справа №
876/13528/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Ільчишин Н.В., Макарика В.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 26
вересня 2013 року в адміністративній
справі за позовом виконуючого
обов'язки начальника Золочівського
міжрайонного управління Головного
управління Держсанепідслужби у
Львівській області Козулі Анатолія
Володимировича до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю), -

В С Т А Н О В И В :

Виконувач обов'язків начальника
Золочівського міжрайонного управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Львівській
області Козуля А.В. звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю)
шляхом зупинення виробництва та
реалізації харчових продуктів у кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» в АДРЕСА_1 до усунення
порушень та отримання
експлуатаційного дозволу в
установленому порядку.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року позовні вимоги задоволено
повністю, зупинено виробництво та
реалізацію харчових продуктів у кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, що
знаходиться у АДРЕСА_1 до усунення
порушень та отримання
експлуатаційного дозволу в
установленому порядку.

Не погодившись з таким судовим рішеням,
його оскаржив приватний підприємець
ОСОБА_1, подавши апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржуване судове рішення
та прийняти нове про відмову в позові. В
апеляційній скарзі, зокрема зазначено,
що відповідачем було забезпечено
дотримання вимог Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення».
Тому підстав для вжиття зазначених
судом заходів не було.

Представники сторін в судове засідання
не прибули, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі
екстренних повідомлень Золочівської
центральної районної лікарні від 12.08.2013
року про отруєння 11 осіб, в.о.
начальника Золочівського міжрайонного
управління ГУ ДСЕС у Львівській
області видано наказ від 12.08.2013 року № 85
про проведення позапланової перевірки
дотримання санітарних правил для
підприємств громадського харчування
кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» в АДРЕСА_1.

За результатами перевірки дотримання
санітарного законодавства в
приміщенні кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
належить відповідачу, складено акт від
12.08.2013 року, яким виявлено наступні
порушення: об'єкт функціонує без
експлуатаційного дозволу; кафе не
забезпечене необхідним набором
виробничих, санітарно-побутових
приміщень (відсутні гардеробна та
душова персоналу). Відсутні овочевий,
м'ясо- рибний, холодний цехи, окрема
мийна столового посуду. Не
витримується потоковість
технологічного процесу виробництва
продукції: обробка сировини та готових
харчових продуктів здійснюється в
одному виробничому приміщенні (гарячий
цех). Миття столового посуду з
обіднього залу на 30 посадкових місць та
кухонного інвентарю здійснюється
разом у 2-секційній мийній ванні в
гарячому цеху кафе. Мийна столового
посуду банкетного залу на 150 посадкових
місць використовується як роздаткова,
в якій на 2-х газових плитах
здійснюється підігрів кулінарних
виробів та готових страв. У гарячому
цеху не виділені окремі виробничі
столи, виробничий інвентар, який
використовується (обробні дошки, ножі),
не промаркований за призначенням, чим
не дотримуються вимоги щодо окремої
обробки продовольчої сировини та
готових продуктів; порушуються вимоги
товарного сусідства при зберіганні
харчових продуктів у холодильному
обладнанні, не виділене окреме
холодильне обладнання для зберігання
сировини та готової продукції,
холодильники не забезпечені
термометрами для контролю
температурного режиму; не проводиться
знезараження столового посуду через
відсутність дезінфікуючих засобів.
Використовується продовольча сировина
та харчові продукти, на які відсутні
супровідні документи, що посвідчують
якість та безпеку харчових продуктів;
транспортування харчових продуктів
проводиться непаспортизованим
транспортом; відсутні особові медичні
книжки працівників. Не проводиться
огляд працівників на наявність
гнійничкових захворювань. Не зданий
залік з санітарного мінімуму
працівниками кафе; кафе не забезпечене
необхідним прибиральним інвентарем.
Працівники не забезпечені повним
комплектом санітарного одягу. Не
організовано проведення
дератизаційних та дезінсекційних
заходів на договірній основі.

Тобто, перевіркою було встановлено
порушення відповідачем вимог ст. 22
Закону України від 23.12.1997 року № 771/97
«Про безпечність та якість харчових
продуктів» та норм п. 11.3, п. 10.11, п. 10.12, п.
10.5, п. 10.2, п. 14.2, п. 16.1 СанПін 42-123-5777-91 від
19.03.1991 року.

Статтею 31 Закону України від 24.02.1994 року
«Про забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
(далі - Закон № 4004-ХІІ) передбачено, що
функції з державного
санітарно-епідеміологічного нагляду
на відповідних територіях, транспорті
покладаються на центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення
та визначено, що посадовими особами
державної санітарно-епідеміологічної
служби України є головні державні
санітарні лікарі та їх заступники, інші
працівники державної
санітарно-епідеміологічної служби
України, уповноважені здійснювати
державний санітарно-епідеміологічний
нагляд згідно з цим Законом.

Згідно ст. 39 Закону № 4004-ХІІ державний
санітарно-епідеміологічний нагляд - це
діяльність органів державної
санітарно-епідеміологічної служби по
контролю за дотриманням юридичними та
фізичними особами санітарного
законодавства з метою попередження,
виявлення, зменшення або усунення
шкідливого впливу небезпечних
факторів на здоров'я людей та по
застосуванню заходів правового
характеру щодо порушників.

Основними завданнями цієї діяльності
є:

-нагляд за організацією і проведенням
органами виконавчої влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами санітарних і
протиепідемічних заходів;

-нагляд за реалізацією державної
політики з питань профілактики
захворювань населення, участь у
розробці та контроль за виконанням
програм, що стосуються запобігання
шкідливому впливу факторів
навколишнього середовища на здоров'я
населення;

-нагляд за дотриманням санітарного
законодавства;

-проведення державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи, гігієнічної регламентації
небезпечних факторів і видача дозволів
на їх використання.

Згідно ст. 17 Закону № 4004-ХІІ
продовольча сировина, харчові
продукти, а також матеріали, обладнання
і вироби, що використовуються при їх
виготовленні, зберіганні,
транспортуванні та реалізації, повинні
відповідати вимогам санітарних норм і
підлягають обов'язковій сертифікації.

Відносини між органами виконавчої
влади, виробниками, продавцями
(постачальниками) та споживачами
харчових продуктів, правовий порядок
забезпечення безпечності та якості
харчових продуктів, що виробляються,
знаходяться в обігу, імпортуються,
експортуються визначає Закон України
від 23.12.1997 року № 771/97-ВР «Про
безпечність та якість харчових
продуктів» (далі - Закон № 771/97-ВР).

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону № 771/97-ВР
оператори потужностей (об'єктів), що
здійснюють в Україні діяльність з
виробництва та/або обігу харчових
продуктів, підконтрольних санітарній
службі, повинні отримати
експлуатаційний дозвіл відповідного
головного державного санітарного
лікаря, який видається на кожну з таких
потужностей (об'єктів), що
використовуються для здійснення
вищезазначеної діяльності.
Потужностям (об'єктам), які потребують
експлуатаційного дозволу,
присвоюється персональний контрольний
(реєстраційний) номер. Потужності
(об'єкти) та їх оператори заносяться до
реєстру потужностей (об'єктів), який
ведеться в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади у
сфері охорони здоров'я.

Відповідно до п. 1 ч. 1 Закону № 771/97-ВР
обіг харчових продуктів на потужностях
(об'єктах), що не відповідають вимогам
санітарних заходів забороняється.
Частиною 1 ст. 20 цього ж закону
передбачено, що особам, які займаються
діяльністю з виробництва або введення
в обіг харчових продуктів,
забороняється виробляти та/або вводити
в обіг небезпечні, непридатні до
споживання або неправильно марковані
харчові продукти.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України від 05.04.2007
року № 877-V «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом. Застосовані
адміністративним судом заходи
реагування за позовом органу
державного нагляду (контролю), а також
вжиті органом державного нагляду
(контролю) заходи, обґрунтованість яких
підтверджена адміністративним судом,
скасовуються адміністративним судом у
порядку, встановленому процесуальним
законом.

За таких обставин, за наявності з боку
відповідача задокументованих у акті
перевірки порушень норм санітарного
законодавства при провадженні
діяльності з реалізації та споживання
громадянами харчових продуктів у
громадському закладі харчування, що
створює реальну загрозу здоров'ю
населення, суд дійшов обгрунтованого
висновку, що позовні вимоги є
підставними та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача
щодо усунення порушень колегія суддів
відхиляє, оскільки це є підставою для
скасування у встановленому порядку
заходів реагування і не свідчить про
незаконність оскаржуваного судового
рішеня.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 26
вересня 2013 року в адміністративній
справі № 813/6363/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
Н.В. Ільчишин

В.Я. Макарик