Справа № 2а-3903/10/1370
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/89491/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М,

суддів
Стародуба О.П.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 жовтня 2011
року у справі за його позовом до
Державної податкової адміністрації
України, Державної податкової
адміністрації у Львівські області про
скасування наказів та зобов'язання
вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
адміністрації України, Державної
податкової адміністрації у Львівські
області, в якому просив визнати
незаконними дії відповідачів, визнати
протиправним та скасувати наказ
Державної податкової адміністрації у
Львівській області №84-о від 24 лютого 2007
року, поновити його на роботі з 01 липня
1997 року, зобов'язати Державну податкову
адміністрацію у Львівській області
виплатити йому середній заробіток за
час вимушеного прогулу та моральну
шкоду в сумі, еквівалентній втраченій
заробітній платі з 01 липня 1997 року по
день поновлення на роботі. Разом з тим
просив поновити строк звернення до
суду з даним позовом.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2010
року поновлено строк звернення до суду
за позовом ОСОБА_2 до Державної
податкової адміністрації України,
Державної податкової адміністрації у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування наказу
Державної податкової адміністрації у
Львівській області № 84-о від 24 лютого
2007 року, поновлення на роботі з 01 липня
1997 року, зобов'язання виплатити кошти
за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди.

12 січня 2011 року позивач подав заяву про
уточнення позовних вимог, в якій просив
визнати протиправними та скасувати
висновок Державної податкової
адміністрації України від 22 квітня 1997
року, наказ Державної податкової
адміністрації України від 07 травня 1997
року №340-о, накази Державної податкової
адміністрації у Львівській області від
28 лютого 1997 року №35-о в частині
призначення його виконуючим обов'язки
начальника спеціалізованого
підрозділу фізичного захисту та
увільнення від виконання обов'язків
заступника начальника Управління
податкової поліції - начальника штабу,
від 01 липня 1997 року №97-о, від 24 лютого 2007
року №84-о, як такі, що видані з
порушенням закону; зобов'язати
Державної податкової адміністрації у
Львівській області звільнити його зі
служби з дня набрання законної сили
постанови суду за підпунктом «а»
пункту 65 (за віком) Положення про
проходження служби та зарахувати йому
час вимушеного прогулу із дня
звільнення по день поновлення на
роботі у стаж вислуги років в органах
податкової міліції і перерахувати
розмір пенсії; зобов'язати Державної
податкової адміністрації у Львівській
області виплатити йому середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
моральну шкоду в сумі, еквівалентній
середньому заробітку за час тривалого,
невиправданого невизнання нею
протиправності звільнення, виплатити
йому одноразову грошову допомогу у
зв'язку з звільненням.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 02 червня 2011
року, з урахуванням ухвали про
виправлення описки від 24 червня 2011
року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
наказ Державної податкової
адміністрації України «Про
безвідповідальні дії працівника
управління податкової поліції
Державної податкової адміністрації у
Львівські області ОСОБА_2 та його
покарання» від 07 травня 1997 року №340-о.
Визнано протиправним та скасовано
наказ Державної податкової
адміністрації у Львівській області від
01 липня 1997 року №97-о в частині
звільнення з органів податкової
міліції у запас Збройних Сил України
підполковника міліції ОСОБА_2
виконуючого обов'язки начальника
спеціалізованого підрозділу фізичного
захисту управління податкової поліції
Державної податкової адміністрації у
Львівській області з 01 липня 1997 року.
Визнано протиправним та скасовано
наказ Державної податкової
адміністрації у Львівській області від
24 лютого 2007 року №84-о «По особовому
складу управління податкової поліції
Державної податкової адміністрації у
Львівській області». Поновлено ОСОБА_2
на посаді виконуючого обов'язки
начальника спеціалізованого
підрозділу фізичного захисту
управління податкової поліції
Державної податкової адміністрації у
Львівські області. Стягнуто з
Державної податкової адміністрації
України на користь ОСОБА_2 середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу за період з 02 липня 1997 року по 02
червня 2011 року за виключенням сум
отриманої заробітної плати за вказаний
період. У задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено. Звернуто до
негайного виконання постанову в
частині поновлення ОСОБА_2 на посаді
виконуючого обов'язки начальника
спеціалізованого підрозділу фізичного
захисту управління податкової поліції
Державної податкової адміністрації у
Львівські області та стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу в межах суми
стягнення за один місяць.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 жовтня 2011
року постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 02 червня 2011
року було скасовано та прийнято нову
постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Державної податкової адміністрації у
Львівській області від 24 лютого 2007 року
№84-о «По особовому складу управління
податкової поліції Державної
податкової адміністрації у Львівські
області». Відмовлено в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 в частині
стягнення моральної шкоди. Залишено
без розгляду позовні вимоги позивача в
частині визнання протиправними та
скасування наказу Державної
податкової адміністрації України від 07
травня 1997 року №340-о, наказів Державної
податкової адміністрації у Львівській
області №35-о від 28 лютого 1997 року та
№97-о від 01 липня 1997 року. Закрито
провадження у справі в частині
позовних вимог про поновлення ОСОБА_2
на посаді виконуючого обов'язки
начальника спеціалізованого
підрозділу фізичного захисту
управління податкової поліції
Державної податкової адміністрації у
Львівські області, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та визнання протиправним та
скасування висновку Державної
податкової адміністрації України від 22
квітня 1997 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 жовтня 2011
року скасувати, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 02 червня 2011
року залишити в силі, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій щодо правильності
застосування ними норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу
в органах внутрішніх справ та
податкової поліції з 20 вересня 1976 року.

Наказом Державної податкової
адміністрації України «Про
безвідповідальні дії працівника
управління податкової поліції
Державної податкової адміністрації у
Львівські області ОСОБА_2 та його
покарання» від 07 травня 1997 року №340-о за
бешкетування та негідну поведінку у
стані алкогольного сп'яніння, не
реагування на вимоги працівників
міліції про припинення
антигромадських дій, травмування
одного з них, виконуючого обов'язки
начальника підрозділу фізичного
захисту управління податкової поліції
Державної податкової адміністрації у
Львівській області підполковника
міліції ОСОБА_2 звільнено з органів
податкової поліції.

Наказом Державної податкової
адміністрації у Львівській області «На
виконання наказу Державної податкової
адміністрації України №340-о від 07
травня 1997 року» від 01 липня 1997
року №97-о на підставі пункту 66 (за
скоєння вчинків, що дискредитують
звання рядового та начальницького
складу) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України
підполковника міліції ОСОБА_2,
виконуючого обов'язки начальника
спеціалізованого підрозділу фізичного
захисту управління податкової поліції
Державної податкової адміністрації у
Львівській області, звільнено з
органів податкової поліції у запас
Збройних Сил України з 01 липня 1997 року з
урахуванням знаходження його на
лікуванні з 23 квітня по 27 червня 1997
року, виплативши йому грошову
компенсацію за невикористану
відпустку з 01 січня по 30 червня 1997 року.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 20 травня 1998 року, залишеним
без змін ухвалами Львівського
обласного суду від 07 липня 1998 року та
Верховного Суду України від 13 грудня 2001
року, в задоволенні скарги ОСОБА_2 на
дії державної податкової
адміністрації у Львівській області про
поновлення на роботі та оплаті за час
вимушеного прогулу, оплаті за час
виконання нижче оплачуваної роботи
відмовлено.

При цьому, як правильно було
встановлено судом апеляційної
інстанції, в даному випадку суд
досліджував законність наказу
Державної податкової адміністрації
України №340-о від 07 травня 1997 року,
наказів Державної податкової
адміністрації у Львівській області
№35-о від 28 лютого1997 року, №97-о від 01
липня 1997 року та дійшов висновку, що
переміщення ОСОБА_2 з однієї посади на
іншу під час його роботи в органах
Державної податкової адміністрації
України, а також його звільнення з
роботи проведено з дотриманням вимог
чинного законодавства.

Судами попередніх інстанцій також було
встановлено, що наказом Державної
податкової адміністрації у Львівській
області «По особовому складу
управління податкової поліції
Державної податкової адміністрації у
Львівській області» від 24 лютого 2007
року №84-о було частково змінено наказ
Державної податкової адміністрації у
Львівській області від 01 липня 1997 року
№97-о та зазначено: «вважати
підполковника податкової міліції
ОСОБА_2, виконуючого обов'язки
начальника спеціалізованого
підрозділу фізичного захисту
управління податкової поліції
Державної податкової адміністрації у
Львівській області, звільненим з 01
липня 1997 року на підставі підпункту «є»
пункту 64 (за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України».
Підставою винесення даного наказу став
лист Державної податкової
адміністрації України від 15 лютого 2007
року №3039/7/04-2217.

Судами також встановлено, що ухвалою
Галицького районного суду від 08 червня
2007 року відмовлено у відкритті
провадження в справі за заявою ОСОБА_2
про перегляд рішення Галицького
районного суду м. Львова від 20 травня 1998
року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Галицького районного суду від
10 грудня 2008 рок, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2010 року, заяву ОСОБА_2 про перегляд
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 20 травня 1998 року за
нововиявленими обставинами залишено
без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з пунктами 1, 4 частини першої
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства та якщо
є такі, що набрали законної сили,
постанова чи ухвала суду з того самого
спору і між тими самими сторонами.

За таких обставин, колегія суддів
касаційної інстанції приходить до
висновку, що оскільки рішенням
Галицького районного суду м. Львова від
20 травня 1998 року ОСОБА_2 вже
було відмовлено в позовних вимогах
щодо поновлення на роботі та стягнення
на його користь середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, то
апеляційним судом правомірно було
закрито провадження у даній справі в
частині заявлених позовних вимог
стосовно поновлення позивача на роботі
та стягнення на його користь
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

В зв'язку з цим, апеляційним судом було
зроблено правильний висновок про
відмову у задоволенні позовної вимоги
ОСОБА_2 щодо відшкодування на його
користь моральної шкоди.

Крім того, судом апеляційної інстанції
в силу пункту 1 частини першої статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України було також правомірно закрито
провадження у справі в частині
уточнених позовних вимог позивача щодо
визнання протиправним та скасування
висновку Державної податкової
адміністрації України за результатами
службового розслідування від 22 квітня
1997 року, оскільки висновок службового
розслідування не може розглядатися як
акт суб'єкта владних повноважень у
розумінні частини другої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України, і відповідно, не може бути
предметом спору в адміністративному
суді, оскільки висновки, які зроблені у
ньому, носять рекомендований характер
та є пропозицією для керівництва.

Разом з тим, враховуючи положення
статей 99, 100 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції правомірно застосував
положення статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
при розгляді справи в частині позовних
вимог ОСОБА_2 щодо визнання
протиправними та скасування наказу
Державної податкової адміністрації
України від 07 травня 1997 року №340-о,
наказів Державної податкової
адміністрації у Львівській області
№35-о від 28 лютого 1997 року та №97-о від
01 липня 1997 року та залишив ці вимоги
без розгляду, оскільки позивач
звернувся з такими вимогами з
пропуском шестимісячного строку
звернення до суду, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, а суд першої
інстанції в порушення зазначених
приписів Кодексу питання про
поновлення строку звернення до суду не
вирішив, прийняв вказані позовні
вимоги до розгляду та прийняв по них
рішення.

В свою чергу колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з висновком апеляційного
суду про те, що наказ Державної
податкової адміністрації у Львівській
області від 24 лютого 2007 року №84-о «По
особовому складу управління
податкової поліції Державної
податкової адміністрації у Львівські
області» не відповідає вимогам
законодавства та підлягає скасуванню,
оскільки не містить мотивів, на
підставі яких керівник Державної
податкової адміністрації у Львівській
області дійшов висновку про зміну
підстав звільнення ОСОБА_2, а саме за
порушення службової дисципліни. При
цьому в наказі не зазначено які саме
дії позивача свідчать про порушення
ним службової дисципліни.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 не
підлягає задоволенню. Постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 жовтня 2011
року необхідно залишити без змін,
оскільки вона є законною і
обґрунтованою та постановлена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 жовтня 2011 року у справі за його
позовом до Державної податкової
адміністрації України, Державної
податкової адміністрації у Львівські
області про скасування наказів та
зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя
М.М. Заїка

судді:
О.П. Стародуб

Ю.К. Черпак

Суддя Вищого адміністративного суду
України Заїка М.М., перевіривши
можливість розгляду касаційної скарги
ОСОБА_2 на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 жовтня 2011 року у справі за його
позовом до Державної податкової
адміністрації України, Державної
податкової адміністрації у Львівські
області про скасування наказів та
зобов'язання вчинити дії,