Справа № 802/60/14-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 січня 2014 р.
Справа № 802/60/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини
Бондівни,

розглянувши у порядку письмового
провадження матеріали справи

за позовом: Вінницької об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості перед
бюджетом

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Вінницька об'єднана Державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
Вінницька ОДПІ) до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 (далі - ФО ОСОБА_1) про
стягнення податкового боргу в сумі 5770
грн. 55 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що суб`єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 станом на 30 грудня 2013
року має заборгованість перед бюджетом
з податку з доходів фізичних осіб в
сумі 5770 грн. 55 коп.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, проте надала
заяву про розгляд справи без її участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання також не
з'явилась, хоча про час, дату і місце
розгляду справи повідомлялась вчасно
та належним чином шляхом направлення
судової повістки за адресою місця
реєстрації. Проте, до суду повернувся
конверт з відміткою поштового
відділення зв'язку "за закінченням
терміну зберігання".

Положеннями частини 11 статті 35 КАС
України передбачено, що у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Згідно із ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована
виконавчим комітетом Вінницької
міської ради 25 березня 2005 року. На
податковому обліку у Вінницькій
об'єднаній Державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області
перебуває з 25 березня 2005 року.

Як випливає із матеріалів справи
заборгованість з податку з доходів
фізичних осіб виникла у результаті
поданої суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 податкового
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб за 2012
рік із сумою щоквартальних внесків в
розмірі 1126 грн. 02 коп.

Суб`єкт підприємницької діяльності -
ОСОБА_1 має заборгованість перед
бюджетом у сумі 5770 грн. 55 коп., що
підтверджується розрахунком (а.с. 6).

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
передбачено, що податковий борг - сума
грошового зобов'язання, самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54
Податкового кодексу України
передбачено, що якщо сума грошового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Пунктом 56.11 ст. 56 ПК України
передбачено, що не підлягає оскарженню
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

Відповідно до пункту 59.1 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
може не надсилатися, якщо загальна
сума податкового боргу платника
податків не перевищує одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян.

Вінницькою об`єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області на адресу відповідача
надсилалась податкова вимога № 1194-19
від 22 серпня 2013 року (а.с.17), яка
отримана відповідачем, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
17). Однак, податкова вимога залишилась
без виконання.

Підпунктом 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 1Іодаткового
кодексу України передбачено право
податкових органів застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу.

У відповідності з пунктом 87.11 статті 87
ПК України - орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

На момент подачі позивачем
адміністративного позову до суду,
відповідачем податковий борг у сумі 5770
грн. 55 коп. не сплачено.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене та з урахуванням
того, що на день розгляду справи
відповідач податковий борг, який
підтверджується матеріалами справи, не
сплатила, суд приходить до висновку, що
позов є обґрунтованим та підлягає
повному задоволенню.

Частиною 4 статті 94 КАС України
передбачено, що у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1) податковий
борг в сумі 5770 (п'ять тисяч сімсот
сімдесят) гривень 55 копійок до
місцевого бюджету.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Мультян Марина Бондівна