Справа № 814/3901/13-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

22 січня 2014 р.ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа №
814/3901/13-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції:
Єнтіна А. П.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді -Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Левицької
З.Срозглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10.10.2013 р.
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Міністерства внутрішніх
справ України , Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Миколаївській області ,за участю 3-ої
особи Міністра внутрішніх справ
України Захарченко Віталія Юрійовича
про визнання протиправними та
скасування наказів ,зобов'язання
вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
Міністерства внутрішніх справ України,
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Миколаївській області
про визнання протиправним та
скасування наказу Міністерства
внутрішніх справ України від 12.07.2013
року №1106 "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників УМВС України в
Миколаївській області" щодо звільнення
його з посади старшого
оперуповноваженого КМСД Врадіївського
РВ УМВС України в Миколаївській
області, визнання протиправним та
скасування наказу УМВС України в
Миколаївській області від 25.07.2013 року
№55 о/с в частині звільнення його з
органів внутрішніх справ у запас
Збройних сил за п.64 "є" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, поновлення його на
посаді старшого оперуповноваженого
кримінальної міліції у справах дітей
Врадіївського районного відділу з
виплатою середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, стягнення з
відповідачів у солідарному порядку
компенсації за завдану моральну шкоду
в сумі 6000 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10.10.2013 року
у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій вважає вказану постанову
прийнятою з порушенням норм
процесуального права, просив її
скасувати та прийняти нову , якою
задовольнити позов.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду були
сповіщені належним чином відповідно до
ст.34 -39 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
, постанову суду 1-ої інстанції щодо
правильності застосування судом 1-ої
інстанції норм матеріального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах апеляційної скарги , апеляційний
суд вважає ,що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних
обставин:

Згідно ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону
України «Про міліцію»від 20.12.1990 р. №
565-XII, працівник міліції є представником
державного органу виконавчої влади.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ОСОБА_5 з 08.10.2012 року
перебував на посаді старшого
оперуповноваженого сектору КМСД
Врадіївського РВ УМВС України в
Миколаївській області.

Наказом Міністрерства внутрішніх
справ України від 12.07.2013 року №1106
ОСОБА_5 було звільнено з органів
внутрішніх справ за неналежне
виконання функціональних обов'язків,
порушення вимог ЗУ "Про міліцію", ст. 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого ЗУ від 22 .02.2006 року №3460, у
частині неналежного виконання своїх
обов'язків, бездоганного виконання
статутів та наказів, Інструкції про
порядок ведення єдиного обліку в
органах і підрозділах внутрішніх справ
України заяв і повідомлень про вчинені
кримінальні правопорушення та інші
події, затвердженої Наказом МВС
України від 19.11.2012 року №1050, щодо
належного прийняття та реєстрації
повідомлень про вчинені кримінальні
правопорушення, Інструкції про
оперативне інформування в органах і
підрозділах внутрішніх справ,
внутрішніх військ та навчальних
закладах МВС України, затвердженої
Наказом МВС України від 22.10.2012 року №940,
у частині порядку збирання,
опрацювання та подання оперативної
інформації, що призвело до викривлення
отриманої інформації та в подальшому
неінформування чергових частин УМВС та
МВС про вчинення працівниками
Врадіївського РВ тяжкого
кримінального правопорушення.

25.07.2013 року Управлінням Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївській області було винесено
наказ №55о/с, згідно якого відповідно до
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ було
звільнено ОСОБА_5 у запас Збройних сил
за п.64 "є" (за порушення дисципліни), з
яким ОСОБА_5 було ознайомлено 31.07.2013
року, під підпис.

Згідно пп. 14.8 п. 14 Інструкції № 552,
посадова особа при проведенні
службового розслідування зобов'язана
ознайомити з затвердженим висновком
службового розслідування особу у
відношенні якої воно проводилося за
бажанням на те останньої якщо це не
суперечить вимогам дотримання
державної або службової таємниці.

Відповідно до положень Інструкції № 552,
особа у відношенні якої проводиться
службове розслідування має право
оскаржувати висновок службового
розслідування у порядку встановленому
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України.

Відповідно до положень ст. 17 Закону
України № 565-ХІІ від 20.12.1990 р. «Про
міліцію», на службу до міліції
приймаються на контрактній основі
громадяни, здатні за своїми особистими,
діловими і моральними якостями,
освітнім рівнем, фізичною підготовкою
і станом здоров'я виконувати покладені
на міліцію завдання.

Відповідно до положень ст. 25 Закону
України № 565 -ХІІ від 20.12.1990 р. «Про
міліцію», працівник міліції у межах
повноважень, наданих цим Законом та
іншими законодавчими актами,
самостійно приймає рішення і несе за
свої протиправні дії або бездіяльність
дисциплінарну чи кримінальну
відповідальність.

Згідно ст.14 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх
справ,затвердженого Законом України,
від 22.02.2006, № 3460-IV "Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України" З метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
один місяць.

Забороняється проводити службове
розслідування особам, які є підлеглими
порушника, а також особам -
співучасникам проступку або
зацікавленим у наслідках
розслідування. Розслідування
проводиться за участю безпосереднього
начальника порушника.

Порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення
особі начальницького складу в
присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома
особи рядового або начальницького
складу, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової
дисципліни накладається лише одне
дисциплінарне стягнення. У разі
порушення службової дисципліни
кількома особами дисциплінарне
стягнення накладається на кожного
окремо.

При визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення
службової дисципліни начальник може
обмежитись усним попередженням особи
рядового або начальницького складу
щодо необхідності суворого додержання
службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою
рядового або начальницького складу
незначного проступку з урахуванням
його нетяжкості, сумлінного ставлення
цієї особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді
пониження в спеціальному званні на
один ступінь на осіб, які мають перші
спеціальні звання, і звільнення з
посади на осіб, які обіймають посади
найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Відповідно до положення п. 4 Інструкції
про порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ, затвердженої Наказом МВС
України № 552 від 06.12.1991 року, інспекції
по особовому складу залучаються до
проведення службових розслідувань у
випадках скоєння злочинів
працівниками органів внутрішніх справ,
корупції.

Відповідно до п.15 Інструкції Про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженої Наказом
МВС України від 06 грудня 1991року №552
особа, у відношення якої проводиться
службове розслідування, має право:
давати усні та письмові пояснення,
заявляти клопотання, надавати докази
по суті досліджуваних обставин;
заявляти відводи у відношенні
працівника, який проводить службове
розслідування, подавати скарги на його
дії чи рішення керівнику, який приймає
рішення по суті і інформує заявника.

Статтею 2 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" визначено, що
дисциплінарний проступок - це
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Частина 1 статті 1 цього Статуту містить
визначення поняття службової
дисципліни, відповідно до якого -це
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 5 вказаного
Статуту за вчинення дисциплінарного
проступку особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим статутом. Статтею 7 зазначеного
Статуту визначені обов'язки осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ України щодо
дотримання службової дисципліни.

Види дисциплінарних стягнень
визначені статтею 12 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України", у тому числі,
звільнення з органів внутрішніх справ
та статтею 14 цього ж Закону визначений
порядок їх накладення.

Відповідно до положень ст.7
Дисциплінарного статуту ОВС працівник
міліції зобов'язаний отримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників; захищати і
охороняти від протиправних посягань
життя, здоров'я, права та свободи
громадян, власність, довкілля, інтереси
суспільства і держави; поважати
людську гідність, виявляти турботу про
громадян і бути готовим у будь-який час
надати їм допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний
рівень;сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного
порядку;виявляти повагу до колег по
службі та інших громадян, бути
ввічливим, дотримуватися правил
внутрішнього розпорядку, носіння
встановленої форми одягу, вітання та
етикету; з гідністю і честю поводитися
в позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють; берегти та підтримувати в
належному стані передані їй в
користування вогнепальну зброю,
спеціальні засоби, майно і техніку. У
разі виявлення порушень законодавства,
зловживань чи інших правопорушень у
службовій діяльності особа рядового
або начальницького складу повинна
вжити заходів щодо припинення цих
порушень та доповісти про це
безпосередньому або старшому прямому
начальникові.

Судом першої інстанції було
встановлено, що службове розслідування
за фактом надзвичайної події за участю
окремих працівників Врадіївського РВ
УМВС України в Миколаївській області
було призначене Міністром внутрішніх
справ України В.Ю.Захарченко 02.07.2013 року
і проведене відповідно до діючого
Порядку , висновок службового
розслідування за фактом надзвичайної
події за участю окремих працівників
Врадіївського РВ УМВС України в
Миколаївській області від 12.07.2013 року,
був затверджений Міністром внутрішніх
справ України В.Ю.Захарченко; письмові
пояснення у позивача було відібрано, і
підписано ним особисто 03.07.2013 року;
12.07.2013 року на колегії МВС України
оголошено зміст наказу особовому
складу органу внутрішніх справ, що
підтвердив позивач та опитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зміст
наказу доведено до відома позивача під
підпис 31.07.2013 року.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції ,що не
ознайомлення позивача з наказом МВС
від 12.07.2013 року №1106 є незначним
порушенням процедури, так як
звільнення позивача відбулося згідно
наказу УМВС України в Миколаївській
області від 25.07.2013 року №55 о/с ,який
дублював по-суті наказ МВС від 12.07.2013
року №1106 та з яким позивач був
ознайомления .

Згідно зі статтею 21 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, затвердженого Законом України
від 22 лютого 2006 року № 3460-IV,
дисциплінарне стягнення ( у тому числі,
звільнення) може бути оскаржено
протягом трьох місяців з дня
ознайомлення з наказом особи, на яку
воно накладено.

Згідно п. "є" ст.62 Розділу VII Постанови
Кабінету Міністрів Української РСР від
29.07.1991 року №114 "Про затвердження
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ" звільнення
осіб рядового і начальницького складу
зі служби провадиться за порушення
дисципліни.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач будучи
підмінним оперативним черговим,
призначеним з числа співробітників
Врадіївського РВ УМВС наказом від 26.
07.2012 року №240 УМВС України в
Миколаївській області, отримавши усне
повідомлення по телефону про сильне
побиття та побиття працівниками
міліції від чергового фельдшера
Врадіївської районної лікарні ОСОБА_8
27.06.2013 року о 10.00 годині не належно його
зареєстрував.

За вчиненими злочинами відносто ОСОБА_9
27.06.2013 року о 10.00 год. за №913 була
зареєстрована у журналі єдиного обліку
інформація про те, що невідомі особи
спричинили потерпілій тілесні
ушкодження у вигляді синців та
подряпин обличчя з попередньою
кваліфікацією кримінального порушення
за ч.1 ст.125 КК України (умисне легке
тілесне ушкодження),

Позивач доповів про це виконуючому
обов'язки начальника Врадіївського
відділу першому заступнику -
начальнику слідчого відділу Безпальку
С.А., відповідальному - начальнику СКЗ
Чекерило В.С., а засобами електронного
зв'язку проінформували вищу чергову
частину, та направив до потерпілої в
лікарню слідчо - оперативну групу для
організації невідкладних дій щодо
встановлення кримінального
правопорушення, а потім постійно
передавав інформацію про з'ясовані
обставини та проведені дії до УМВС
України в Миколаївській області.

Згідно п. 2.2, 2.3 Наказу Міністерства
внутрішніх справ України "Про
затвердження Інструкції про порядок
ведення єдиного обліку в органах і
підрозділах внутрішніх справ України
заяв і повідомлень про вчинені
кримінальні правопорушення та інші
події та положень про комісії" N 1050,
19.11.2012 Оперативний черговий, отримавши
заяву чи повідомлення про вчинене
кримінальне правопорушення та іншу
подію від слідчого або іншої службової
особи, зобов'язаний діяти відповідно до
Інструкції з організації діяльності
чергових частин органів і підрозділів
внутрішніх справ України, направленої
на захист інтересів суспільства і
держави від протиправних посягань,
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 28 квітня
2009 року № 181, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 20 серпня
2009 року за № 786/16802, відразу
зареєструвати її в журналі ЄО та
направити на місце події
слідчо-оперативну групу чи оперативну
групу. Інформацію, яка надійшла до
чергової частини органу внутрішніх
справ про вчинене кримінальне
правопорушення та іншу подію на
території обслуговування іншого
органу внутрішніх справ, оперативний
черговий відразу реєструє в журналі ЄО
та невідкладно інформує про це той
орган, на території оперативного
обслуговування якого мала місце така
подія.

Матеріали з ознаками вчинення
кримінального правопорушення
заборонено передавати без реєстрації в
журналі ЄО та Єдиному реєстрі
досудового розслідування до іншого
органу внутрішніх справ.

Згідно п.5 ст. 214 Кримінального
процесуального колексу України

До Єдиного реєстру досудових
розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення
про кримінальне правопорушення або
виявлення з іншого джерела обставин, що
можуть свідчити про вчинення
кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім'я, по батькові
(найменування) потерпілого або
заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені
обставини, що можуть свідчити про
вчинення кримінального
правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть
свідчити про вчинення кримінального
правопорушення, наведених потерпілим,
заявником чи виявлених з іншого
джерела;

5) попередня правова кваліфікація
кримінального правопорушення з
зазначенням статті (частини статті)
закону України про кримінальну
відповідальність;

6) прізвище, ім'я, по батькові та посада
службової особи, яка внесла відомості
до реєстру, а також слідчого, прокурора,
який вніс відомості до реєстру та/або
розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені
положенням про Єдиний реєстр досудових
розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових
розслідувань автоматично фіксується
дата внесення інформації та
присвоюється номер кримінального
провадження.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції ,що ОСОБА_5
було скоєне дисциплінарне порушення -
не в повному вигляді викладено
обставини та недостовірно
зареєстровано інформацію про скоєння
злочинів згідно події, що стали йому
відомі після дзвінка фельдшера ОСОБА_8
27.06.2013 року о 10.00 годині.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду 1-ої
інстанції , що накази про звільнення
позивача з органів внутрішніх справ за
дисциплінарний вчинок, прийняті на
підставі висновків службового
розслідування , проведеного згідно
встановленої процедури, без порушення
вимог чинного законодавства,що є
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Апеляційний суд вважає, що судом
першої інстанції правильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та в цілому вірно дана правова оцінка,
постановлені судові рішення суду
першої інстанції викладені достатньо
повно, та є вірними по-суті.

Доводи апеляційних скарг висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
позивачем та відповідачем фактичних
обставин і норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України
,за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Згідно з ч.2 ст.200 КАС України (в редакції
на момент вчинення процесуальної дії)
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Виходячи з цього, апеляційний суд
доходить до висновку, що не має підстав
для зміни чи скасування постанови суду
1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст.198,
200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254
КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10.10.2013 р.-
без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого Адміністративного Суду України
шляхом подання касаційної скарги
протягом 20 днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя пис/

Судді: