Справа № 826/15888/13-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівКлючковича В.Ю. Собківа
Я,М.,При секретарі судового
засіданняВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної служби
інтелектуальної власності України на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Державної служби інтелектуальної
власності України до Державної
виконавчої служби України, т.о. - ОСОБА_5
про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Державна служба інтелектуальної
власності України (далі - позивач)
пред'явила позов до Державної
виконавчої служби України (далі -
відповідач, ДВС України), за участю
третьої особи - ОСОБА_5 про скасування
постанови від 16.09.2013 року ВП № 39019482 про
накладення штрафу за повторне
невиконання без поважних причин у
встановлений строк рішення у розмірі
1360,00 грн..

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
жовтня 2013 року у задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким позовні вимоги задовольнити. В
обґрунтування апеляційної скарги
апелянт вказує, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, судове
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України перебувало виконавче
провадження № 39019482 по примусовому
виконанню виконавчого листа від 17.07.2013
року № 826/9428/13-а, виданого Окружним
адміністративним судом міста Києва.

Виконавчий лист від 17.07.2013 року №
826/9428/13-а виданий Окружним
адміністративним судом міста Києва на
підставі постанови від 15.07.2013 року в
адміністративній справі № 826/9428/13-а про
визнання протиправним та скасування
наказу Державної служби
інтелектуальної власності України від
06.06.2013 року № 50-к в частині звільнення
ОСОБА_5 06.06.2013 року з посади начальника
управління промислової власності у
зв'язку зі змінами в організації
виробництва і праці та зобов'язання
Державну службу інтелектуальної
власності України поновити ОСОБА_5 на
посаді начальника управління
промислової власності з 07.06.2013 року
(частина постанови, що підлягала
негайному виконанню) і нарахувати та
виплатити середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Постановою від 24.07.2013 року відкрито
виконавче провадження № 39019482 з
примусового виконання виконавчого
листа від 17.07.2013 року та запропоновано
боржнику виконати рішення суду в
самостійному порядку.

У зв'язку з невиконанням позивачем
рішення суду, державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
ДВС України направлено на адресу
позивача 02.08.2013 року вимогу № 39019482
державного виконавця про виконання
рішення суду.

За невиконання позивачем у
встановлений строк виконавчого
документу від 17.07.2013 року № 826/9428/13-а,
відповідачем винесено постанову від
02.09.2013 року про накладення штрафу в
розмірі 680,00 грн.

В подальшому, з метою виконання рішення
суду державним виконавцем
направлялись позивачу вимоги від 03.09.2013
року та від 05.09.2013 року.

Постановою від 16.09.2013 року за повторне
невиконання без поважних причин у
встановлений строк рішення суду
відповідачем накладено штраф на
позивача в розмірі 1360,00 грн.

Позивач вважає, що відносно нього
необґрунтовано винесено постанову про
накладення штрафу, а тому звернувся з
відповідним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, беручи до уваги ту
обставину, що обґрунтованість та
законність дій відповідачем суду
доведена, суд першої інстанції дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів може
погодитись із огляду на наступне.

У разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
Закону України «Про виконавче
провадження» № 606-XIV для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення (ч. 1 ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачем 29.07.2013 року отримано
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 24.07.2013 року ВП № 39019482 з
примусового виконання виконавчого
документу, виданого на підставі
рішення суду від 15.07.2013 року у справі
№826/9428/13-а.

Згідно ч. 3 ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» негайному
виконанню підлягають рішення, зокрема,
про поновлення на роботі чи на
попередній посаді незаконно
звільненого або переведеного
працівника.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 79
зазначеного Закону після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

У разі невиконання без поважних причин
у встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання (ст. 89
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Таким чином, на державного виконавця
покладено обов'язок щодо здійснення
заходів, необхідних для своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення та з метою реалізації ним
зазначеного обов'язку йому надано
повноваження у разі невиконання
боржником без поважних причин у
встановлений ним строк рішення, що
зобов'язує виконати певні дії виносити
постанову про накладення штрафу.

Позивач в обґрунтування невиконання
рішення суду посилався на те, що йому
резолютивна частина постанови від
15.07.2013 року є не зрозумілою в частині
посади, на яку слід поновити позивача
та виплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, а тому звернувся з
відповідною заявою про роз'яснення
судового рішення до суду, оскільки
станом на 07.06.2013 року згідно структури
штатного розпису у позивача не існує
такого підрозділу як Управління
промислової власності та, відповідно,
посади начальника такого Управління.

Як встановлено з матеріалів справи,
Окружним адміністративним судом міста
Києва ухвалою від 01.08.2013 року позивачу
відмовлено у задоволенні заяви про
роз'яснення постанови від 15.07.2013 року,
мотивуючи тим, що наведені Державною
службою інтелектуальної власності
України мотиви не свідчать про його
незрозумілість, а вказують на незгоду
її зі змістом судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів
зазначає про відсутність у позивача
поважних причин для невиконання
рішення суду.

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що відповідачем на
підставі ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» у зв'язку з
невиконанням позивачем рішення суду
винесено постанову від 02.09.2013 року про
накладення штрафу у розмірі 680,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується позивачем, штраф у
розмірі 680,00 грн. ним не сплачено.
Позивач вказує на те, що ним зазначена
постанова оскаржена в судовому
порядку, проте судового рішення по
вирішенню зазначеного спору в
матеріалах справи не має.

Водночас, суд зазначає, що факт
повторного невиконання без поважних
причин рішення суду відповідно до
положень ч. 2 ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» є обставиною,
яка зумовлює накладення на боржника
штрафу у подвійному розмірі.

Відповідачем на виконання вимог ст. 75, в
порядку ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову від 16.09.2013 року про
накладення штрафу у подвійному розмірі
- 1360,00 грн.

Листом від 11.09.2013 року позивач
повідомив ДВС України про те, що на
виконання постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.07.2013 року наказом від 10.09.2013 року № 78-к
ОСОБА_5 поновлено на посаді начальника
управління промислової власності з
07.06.2013 року. Тобто, фактично позивачем
виконано вимоги рішення суду 11.09.2013
року та, на думку позивача, повторне
накладення відповідачем штрафу від
16.09.2013 року є передчасним без
урахування всіх обставин.

З досліджених копій матеріалів
виконавчого провадження № 39019482
вбачається, що лист Державної служби
інтелектуальної власності України від
11.09.2013 року разом з копією наказу від
10.09.2013 року № 78-к про поновлення
позивача на посаді начальника
управління промислової власності
надійшов до відповідача 17.09.20013 року за
вх. № 13-0-36-581, що підтверджується
відтиском штампу ДВС України.

Отже, вказаний лист про виконання вимог
виконавчого документу надійшов після
винесення оскаржуваної постанови від
16.09.2013 року про накладення штрафу за
повторне невиконання без поважних
причин у встановлений строк рішення.

За таких обставин, постанова від 16.09.2013
року про накладення штрафу за повторне
невиконання без поважних причин у
встановлений строк рішення прийнята
державним виконавцем на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Крім того, відповідачем, в подальшому, у
зв'язку з повним фактичним виконанням
виконавчого листа від 17.07.2013 року №
826/9428/13-а, прийнято постанову від 19.09.2013
року про закінчення виконавчого
провадження в порядку п. 8 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби
інтелектуальної власності України на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 жовтня 2013 року
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
І.Й. Петрик

Судді:
В.Ю. Ключкович

Я.М. Собків

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.