Справа № 761/8326/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гайдук С.В.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Шевченківського районного суду м.
Києва від 29 травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного Управління Пенсійного фонду
України в м. Києві про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач або ОСОБА_2Б.)
звернувся до суду з позовом до
Головного Управління Пенсійного фонду
України в м. Києві (далі - відповідач або
ГУ УПФУ у м. Києві) про визнання
протиправними дій відповідача щодо
зменшення максимального розміру
пенсії позивача, зобов'язання
відповідача утриматися від зменшення
пенсії ОСОБА_2 і здійснювати її
обчислення з урахуванням
встановленого при призначенні
основного розміру пенсії, який
становить 90 відсотків грошового
забезпечення.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 травня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, у
зв'язку з порушенням судом першої
інстанції норм матеріального права, та
ухвалити нову, якою позов задовольнити
повністю.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга позивача підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 2 ч. 1 ст. 202
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Як встановлено судом першої інстанції
та свідчать матеріали справи, на
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва №2/425
від 25.05.2009 року, Головне управління
пенсійного забезпечення
військовослужбовців Пенсійного фонду
України в м. Києві здійснило позивачу
перерахунок пенсії на підставі довідки
про розмір грошового забезпечення від
01.10.2007 року.

Згідно довідки від 01.10.2007 року на момент
проведення перерахунку розмір
грошового забезпечення позивача
складав 12089,84 грн., що у відповідності до
кількості вислуги років пенсіонера (90%
грошового забезпечення) становить 10880,86
грн., та є його основним розміром
пенсії.

При отриманні 14.02.2013 року роздруківки
розрахунку пенсії він дізнався, що
основний розмір його пенсії зменшено
до 80%.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивач звернувся з
даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
01.10.2011р. набрав чинності Закон України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» № 3668-УІ від 08.07.2011р., яким були
внесені зміни до ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб, які
звільнені з військової служби та
деяких інших осіб".

Згідно ч.2 ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, які
звільнені з військової служби та
деяких інших осіб" максимальний розмір
пенсії, обчислений відповідно до цієї
статті, не повинен перевищувати 80
процентів відповідних сум грошового
забезпечення.

З огляду на зазначене, на думку суду
першої інстанції, Головне Управління
Пенсійного фонду України в м. Києва при
нарахуванні пенсії позивачу діяло на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений чинним
законодавством.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «а» ч.1. ст. 13
Закону України « Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» пенсії за вислугу років
призначаються в таких розмірах: особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
мають вислугу 20 років і більше (пункт
"а" статті 12): за вислугу 20 років - 50
процентів, а звільненим у відставку за
віком або за станом здоров'я - 55
процентів відповідних сум грошового
забезпечення (стаття 43); за кожний рік
вислуги понад 20 років - 3 проценти
відповідних сум грошового
забезпечення.

Зі змісту вказаної норми Закону
вбачається, що пенсія особам,
звільненим з військової служби,
встановлюється як відсоткове
співвідношення до відповідного
грошового забезпечення.

Як свідчать матеріали справи, з
урахуванням обмеження пенсії ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» у редакції дійсним на час
призначення пенсії, основний розмір
пенсії позивачу призначений у розмірі
90 відсотків відповідного грошового
забезпечення.

Згідно ч. 2 прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що оскільки пенсію
позивачу призначено до 01.10.2011 року,
приписи названого Закону на позивача
не поширюються.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання суду першої інстанції, щодо
того, що розмір пенсії позивача в
числовому значенні не змінився,
оскільки розмір пенсії позивача
обчислюється виходячи з відсоткового
співвідношення до грошового
забезпечення відповідної посади.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає неправомірними дії Головного
Управління Пенсійного фонду України в
м. Києві , які полягають у зменшенні
пенсії позивачу до 80 відсотків.

Враховуючи викладене вище, доводи
апеляційної скарги позивача
спростовують висновки суду першої
інстанції, та підтверджені в ході
апеляційного провадження, через що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню, а позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 травня 2013 року
скасувати та ухвалити нову, якою позов
ОСОБА_2 до Головного Управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
зобов'язання утриматися від вчинення
певних дій - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного
Управління Пенсійного фонду України в
м. Києві у зменшенні максимального
розміру пенсії.

Зобов'язати Головне Управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
утриматися від зменшення пенсії ОСОБА_2
і здійснювати її обчислення з
урахуванням встановленого при
призначенні основного розміру пенсії,
який становить 90 відсотків грошового
забезпечення.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня її складання в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Судді:

Головуючий суддя

Федотов І.В.

Судді:

Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.