Справа № 826/20019/13-а
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в порядку письмового провадження
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Маруліної Л.О., вирішив у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 доКиївської міської
ради провизнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Київської міської ради (далі
по тексту - відповідач), в якому
- визнати протиправними дії
відповідача щодо порушення процедури
розгляду клопотання ОСОБА_1 про
виділення та передачу у власність
земельної ділянки для будівництва для
будівництва індивідуального гаражу у
межах норм безоплатної приватизації
орієнтовною площею 0, 01 га в межах міста
- зобов'язати відповідача розглянути
подане позивачем клопотання у
відповідності до положень частини
сьомої статті 118 Земельного кодексу
України із прийняттям вмотивованого та
- відшкодувати на користь позивача
витрати, пов'язані зі сплатою судового
Позовні вимоги мотивовано тим, що
клопотання ОСОБА_1 про надання
безоплатно у власність земельної
ділянки для будівництва для
будівництва індивідуального гаражу не
було розглянуто уповноваженим на це
органом місцевого самоврядування, а
саме не було винесено на розгляд сесії
Київської міської ради та відповідно
не було прийнято рішення. Такі дії
відповідача, вважає ОСОБА_1, порушують
його права та законні інтереси,
гарантовані Конституцією та нормами
чинного законодавства України.
В судове не засідання 29.01.2014 р. прибув
представник позивача. Відповідач не
з'явився, про час та місце був належним
чином повідомлений, про причини неявки
до судового засідання не повідомив,
заперечень проти позову чи будь-яких
клопотань, заяв до суду не скерував.
Відповідно до частини шостої ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
З огляду на вищевикладене та з
урахуванням вимог ст. ст. 41, 122, 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд дійшов до висновку про
розгляд справи у письмовому
Дослідивши матеріали справи, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив, що 12.10.2013 р. позивача
звернувся до Київської міської ради із
клопотанням та доданими матеріалами, в
якому просив розглянути на сесії
Київської міської ради зазначене
клопотання та прийняти рішення, яким
надати позивачу дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо надання у
власність земельної ділянки
орієнтовним розміром не більше 0,01 га в
адміністративних межах м. Києва з
цільовим призначенням для будівництва
індивідуального гаражу.
31.10.2013 р. Департаментом земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) надано
позивачу відповідь, викладену в листі
розгляд клопотання позивача щодо
передачі у приватну власність
земельної ділянки та зазначено, що
набуття права на землю у м. Києві
регулюється Земельним кодексом
України та рішенням Київської міської
ради №63/9120 від 28.02.2013 р. «Про тимчасовий
порядок передачі (надання) земельних
ділянок у користування або у власність
із земель комунальної власності в м.
Києві», а також вказано перелік
потрібних документів, які мають бути
додані до клопотання, а саме:
- викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали у
масштабі не менше 1:2000, на яких
зазначено бажане місце розташування та
розмір земельної ділянки;
- витяг з містобудівного кадастру;
- витяг з міського земельного кадастру;
- нотаріально посвідчена письмова
згода землекористувача на вилучення,
припинення права користування
земельної ділянки чи її частини, або у
разі ненадання чи відмови у наданні
такої згоди - рішення суду про
вирішення цього питання;
- нотаріально посвідчені копії
документів щодо правового статусу
об'єктів нерухомого майна (житлового
будинку та інших будівель, споруд) та
копія матеріалів технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна (житлового будинку та інших
будівель, споруд), якщо такі
розташовані на земельній ділянці;
- копії рішень уповноважених органів
про передачу земельної ділянки або
довідка Департаменту містобудування
та архітектури про відсутність в
архіві документів щодо відведення
відповідної земельної ділянки;
- копії документів, що посвідчують
право на земельну ділянку;
- копія реєстраційного номера
облікової картки платника податку;
- копія паспорта громадянина;
- довіреність або засвідчена в
установленому порядку її копія, на
підставі якої інтереси заявника
представляє його уповноважена особа (у
разі якщо клопотання подається
При цьому, в листі департаменту
вказано, що оскільки клопотання та
склад доданих до нього документів не
відповідають Тимчасовому порядку
передачі (надання) земельних ділянок у
користування або у власність із земель
комунальної власності в м. Києві,
клопотання не підлягає розгляду по
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
заслухавши сторін, Окружний
адміністративний суд міста Києва
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову з наступних
Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадови особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Відповідно до статті 3 Земельного
кодексу України земельні відносини
регулюються Конституцією України,
Земельним кодексом України, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.
Згідно ч. 2 статті 140 Конституції
України особливості здійснення
місцевого самоврядування в містах
Києві та Севастополі визначаються
окремими законами України.
Частиною 3 статті 24 Закону України від 21
травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве
самоврядування в Україні» (далі - Закон
№280/97-ВР) визначено, що органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній
Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
Відповідно до статті 9 Земельного
кодексу України до повноважень
Київської міської ради у галузі
земельних відносин на їх території
належить: а) розпорядження землями
територіальної громади міста; б)
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; в) надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; г) вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності в порядку, передбаченому цим
Кодексом; ґ) викуп земельних ділянок
для суспільних потреб міста; д)
припинення права користування
земельними ділянками у випадках,
передбачених цим Кодексом; е) прийняття
рішення щодо звільнення самовільно
зайнятих земельних ділянок; є)
підготовка висновків щодо вилучення
(викупу) та надання земельних ділянок
із земель державної власності, що
проводяться органами виконавчої влади;
ж) встановлення та зміна меж сіл, селищ,
районів у містах; з) організація
землеустрою; и) координація діяльності
місцевих органів земельних ресурсів; і)
здійснення контролю за використанням і
охороною земель комунальної власності,
додержанням земельного та
екологічного законодавства; ї)
обмеження, тимчасова заборона
(зупинення) чи припинення використання
земельної ділянки громадянами та
юридичними особами в разі порушення
ними вимог земельного законодавства; й)
інформування населення щодо надання,
вилучення (викупу) земельних ділянок; к)
внесення у встановленому порядку
пропозицій до Верховної Ради України
щодо встановлення та зміни меж міст; л)
вирішення земельних спорів; м)
вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
право користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі: приватизації земельних ділянок,
які перебувають у користуванні
громадян; одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій;
одержання земельних ділянок із земель
державної і комунальної власності в
межах норм безоплатної приватизації,
визначених цим Кодексом.

При цьому, ч.1 та ч.3 ст.123 Земельного
кодексу України встановлено, що
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.
Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до ч.6 та ч.7 ст.118 Земельного
кодексу України, громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибної ділянки) у межах
норм безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених ст.122 цього
Кодексу. У клопотанні зазначаються
цільове призначення земельної ділянки
та її орієнтовні розміри. До клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).
Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
ст.122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

При цьому, пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону
№280/97-ВР зафіксовано, що до виключної
компетенції сільських, селищних,
міських рад належить відповідно до
закону вирішення питань регулювання
земельних відносин. Зазначені питання
вирішуються відповідно до закону на
пленарних засіданнях ради.

Так, згідно з п.2 ст.22 Закону України
«Про столицю України - місто-герой
Київ» (надалі - Закон №401) у зв'язку зі
здійсненням м. Києвом функцій столиці
України Київська міська рада та
Київська міська державна
адміністрація, кожна в межах своєї
компетенції, встановленої законами
України, мають право встановлювати
порядок утримання та експлуатації
об'єктів, розташованих у місті, та
прилеглої до них території, правила
благоустрою, торговельного,
побутового, транспортного,
житлово-комунального та іншого
соціально-культурного обслуговування,
визначати особливості
землекористування та використання
інших природних ресурсів.

Статтею 144 Конституції України
визначено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

В ст.6 Закону №401 місцеве
самоврядування у місті Києві
здійснюється територіальною громадою
міста як безпосередньо, так і через
Київську міську раду, районні в місті
ради (у разі їх утворення) та їх
виконавчі органи. Місцеві державні
адміністрації підзвітні і
підконтрольні відповідним радам у
частині повноважень, делегованих їм
відповідними радами.

Відповідно до Закону №280/97-ВР
делеговані повноваження - це
повноваження органів виконавчої влади,
надані органам місцевого
самоврядування законом, а також
повноваження органів місцевого
самоврядування, які передаються
відповідним місцевим державним
адміністраціям за рішенням районних,
обласних рад.

При цьому, Указом Президента України
№810/98 від 22.07.1998 р. «Про заходи щодо
впровадження Концепції
адміністративної реформи в Україні»
визначено, що делеговані функції,
повноваження функції, повноваження
(права і обов'язки), що їх набуває певний
суб'єкт (орган чи посадова особа) шляхом
передачі йому для виконання від іншого
суб'єкта за власним рішенням
останнього або на підставі норми
закону. «Делегування» означає, як
правило, передачу функцій, повноважень
на певний час із збереженням у
делегуючого суб'єкта права повернути
їх до власного виконання. Водночас,
делегуючий суб'єкт набуває право
контролю за станом і наслідками
виконання делегованих функцій,
повноважень; він може також
фінансувати із власних коштів їх
здійснення, передавати у користування
необхідні для цього майнові об'єкти.

Таким чином, орган місцевого
самоврядування має право делегувати
певні повноваження/функції іншим
суб'єктам.

На реалізацію вказаних законодавчих
положень Київською міською радою
рішенням №63/9120 затверджено Тимчасовий
порядок передачі (надання) земельних
ділянок у користування або у власність
із земель комунальної власності в м.
Києві (надалі - Порядок №63/9120).

В ч.1 ст.1 р.1 Порядку №63/9120 визначено, що
даний Порядок визначає загальні
положення і встановлює особливості та
процедуру надання в постійне
користування, передачі в оренду та у
власність земельних ділянок із земель
комунальної власності територіальної
громади м. Києва, процедуру поділу чи
об'єднання земельних ділянок
комунальної власності, передачі в
суборенду та поновлення договорів
оренди земельних ділянок комунальної
власності, а також визначає засади
організації здійснення землеустрою,
організації і здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності при проведенні
землеустрою, координації діяльності
місцевих органів земельних ресурсів.

Пунктом в) ч.3 ст.1 р.1 Порядку №63/9120
визначено, що дія цього Порядку
поширюється на випадки надання
(передачі) Київською міською радою
земельних ділянок із земель
комунальної власності безоплатно у
власність громадянам, а також у разі
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян,
для будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд (присадибні ділянки).

Статтею 21 р.7 Порядку №63/9120 визначено
порядок отримання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою у випадках передачі
громадянам безоплатно у власність або
в оренду земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд (присадибні ділянки),
ведення садівництва, індивідуального
дачного та гаражного будівництва.

Частинами 4 ст.21 р.7 Порядку №63/9120
визначено, що Секретаріат Київської
міської ради разом з дорученням
(резолюцією) Київського міського
голови або заступника міського голови -
секретаря Київради у день надходження
клопотання або протягом наступного
робочого дня надсилає його через
приймальню Київради з земельних питань
для опрацювання до Департаменту
земельних ресурсів.

Згідно п.1.1 Положення про Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації), затвердженого рішенням
Київської міської ради №182/342 від 19.12.2002
р., Департамент земельних ресурсів є
структурним підрозділом виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації) та згідно з
законодавством виконує функції
територіального органу виконавчої
влади з питань земельних ресурсів, є
підзвітним та підконтрольним
Київській міській раді та
безпосередньо підпорядковується
Київському міському голові.

В пп.3.12 п.3 Положення №182/342 визначено, що
Департамент земельних ресурсів є
структурним підрозділом виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації), готує та
подає в установленому порядку проекти
рішень Київської міської ради,
розпоряджень Київського міського
голови, розпорядження виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації), а також подає
свої висновки з питань: розпорядження
землями в межах міста Києва; передачі
земельних ділянок у власність громадян
та юридичних осіб; надання земельних
ділянок в користування, вилучення
земельних ділянок; продажу земельних
ділянок у власність; викупу земельних
ділянок для суспільних потреб міста;
звільнення самовільно зайнятих
земельних ділянок; встановлення та
зміни межі районів у місті, в порядку,
встановленому законодавством України;
встановлення сервітуту (права на
обмежене користування).

Таким чином, суд приймає до уваги, що
Київська міська рада делегувала
повноваження щодо розгляду заяв на
приватизацію земельних ділянок та
виготовлення проектів рішень
Департаменту земельних ресурсів, який
на момент подання позивачем
клопотання, був структурним
підрозділом виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації).

Як встановлено судом, що не спростовано
позивачем, вказаний Порядок №63/9120 не
оскаржувався та станом на дату
судового розгляду є чинним.

Так, в ч.1 та ч.2 ст.21 р.7 Порядку №63/9120
передбачено, що громадяни, зацікавлені
в одержанні земельної ділянки у межах
м. Києва для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
гаражного та дачного будівництва чи
ведення садівництва, подають
безпосередньо до Київської міської
ради клопотання про передачу земельної
ділянки у власність, а у разі наміру
одержати земельну ділянку для
зазначених цілей в оренду - клопотання
в довільній формі про надання дозволу
на розроблення документації із
землеустрою. У клопотанні про передачу
земельної ділянки у власність, а у разі
наміру одержати земельну ділянку в
оренду - у клопотанні про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, зазначаються цільове
призначення ділянки, орієнтовний
розмір і місце розташування земельної
ділянки. У клопотанні відповідно до
Закону України «Про захист
персональних даних» також
зазначається в довільній формі згода
громадянина на обробку в ПК «Кадастр»
його персональних даних, зазначених у
клопотанні та доданих до нього
документах.

Крім того, в ч.3 ст. 21 р.7 Порядку №63/9120
передбачено, що до клопотання
додаються:

- викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали у
масштабі не менше 1:2000, на яких
зазначено бажане місце розташування та
розмір земельної ділянки;

- витяг з містобудівного кадастру;

- витяг з міського земельного кадастру;

- нотаріально посвідчена письмова
згода землекористувача на вилучення
земельної ділянки чи її частини при
формуванні нової земельної ділянки (у
разі необхідності вилучення земельної
ділянки) або припинення права
користування земельною ділянкою чи її
частиною при формуванні нової
земельної ділянки (у разі добровільної
відмови від права користування
земельною ділянкою) із зазначенням
розмірів передбаченої для вилучення
(припинення права користування)
земельної ділянки та умов її вилучення,
а також документи, що посвідчують
правонаступництво землекористувача,
якщо таке було, або у разі ненадання чи
відмови у наданні такої згоди - рішення
суду про вирішення цього питання;

- нотаріально посвідчені копії
документів щодо правового статусу
об'єктів нерухомого майна (житлового
будинку та інших будівель, споруд) та
копія матеріалів технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна (житлового будинку та інших
будівель, споруд), якщо такі
розташовані на земельній ділянці;

- копії рішень уповноважених органів
про передачу земельної ділянки в
користування (у разі подачі клопотання
щодо земельної ділянки, яка надавалась
в користування до 15.03.91 - до введення в
дію Земельного кодексу Української
РСР) або довідка Департаменту
містобудування та архітектури про
відсутність в архіві документів щодо
відведення відповідної земельної
ділянки (крім подачі клопотання щодо
передачі сформованої земельної
ділянки без зміни її цільового
призначення);

- копії документів, що посвідчують
право на земельну ділянку (за
наявності, а у разі подачі клопотання
щодо передачі сформованої земельної
ділянки без зміни її цільового
призначення - обов'язково);

- копія реєстраційного номера
облікової картки платника податку
(крім громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податку
(ідентифікаційного номера), офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України); копія
паспорта громадянина;

- довіреність або засвідчена в
установленому порядку її копія, на
підставі якої інтереси заявника
(громадянина) представляє його
уповноважена особа (у разі якщо
клопотання подається представником).

При цьому, відповідно до ч.1 ст.1 р.1
Порядку №63/9120 під витягом з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку розуміють витяг з Державного
земельного кадастру, виданий
територіальним органом Державного
агентства земельних ресурсів України
на підтвердження державної реєстрації
земельної ділянки та присвоєння їй
кадастрового номера, складовою
частиною якого є кадастровий план
земельної ділянки. Крім того, під
витягом з міського земельного кадастру
розуміють текстово-графічний витяг з
міського земельного кадастру, що
відображає місцезнаходження та межі
об'єктів землеустрою та/або земельних
ділянок.

Як вбачається із змісту позовної заяви,
що підтверджено представником
позивача в судовому засіданні,
позивача звернувся до Київської
міської ради із клопотанням від 12.10.2013
р., до якого були надані такі додатки:

- графічні матеріали;

- копію паспорту та ідентифікаційного
коду ОСОБА_1

Таким чином, судом встановлено, що не
спростовано позивачем, що до
клопотання не було подано документи,
визначені ч.3 ст.21 р.7 Порядку №63/9120.

Як вбачається із матеріалів справи, що
не заперечується позивачем, клопотання
було передане до Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації), який за результатами
розгляду повідомив листом №4 від
31.10.2013 р. про невідповідність складу
доданих до клопотання документів
вимогам Порядку №63/9120.

Відповідно до ч.5 ст.21 р.7 Порядку №63/9120 у
разі невідповідності клопотання та
складу доданих до нього документів
вимогам цього Порядку, клопотання по
суті не розглядається Департаментом
земельних ресурсів, про що громадянин
інформується відповідним листом
протягом семи робочих днів з дня
надходження клопотання з секретаріату
Київської міської ради.

Таким чином, як вбачається із ст. 21
Порядку №63/9120, Департамент земельних
ресурсів, після отримання клопотання
від особи, яка бажає отримати
безоплатно земельну ділянку, має
можливість повернути документи на
доопрацювання, або ж, в разі прийняття,
розглянути та підготувати відповідний
проект дозволу на розроблення
документації із землеустрою (або ж
проект відмови у наданні такого
дозволу).

Як наслідок, суд критично ставиться до
посилання позивача, про допущення
порушення відповідачем процедури під
час розгляду його клопотання (про
надання безоплатно у власність
земельних ділянок для будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації), а саме
розгляд клопотання Департаментом
земельних ресурсів, а не Київською
міською радою на пленарному засіданні.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві вимоги є
необґрунтованими, та відповідно
такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим суд враховує, що в рішенні
Конституційного суду України від 09.07.2002
у справі за конституційним зверненням
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Кампус Коттон клаб» щодо офіційного
тлумачення положення частини другої
ст. 124 Конституції України (справа №
1-2/2002 про досудове врегулювання спорів)
в п. 3 зазначено, що положення частини
другої ст. 124 Конституції України треба
розглядати у системному зв'язку з
іншими положеннями Основного Закону
України, які передбачають захист судом
прав і свобод людини і громадянина, а
також прав юридичної особи,
встановлюють юридичні гарантії їх
реалізації, надаючи можливість кожному
захищати свої права і свободи
будь-якими не забороненими законом
засобами (ч. 5 ст. 55 Конституції України).
Тобто кожна особа має право вільно
обирати не заборонений законом засіб
захисту прав і свобод, у т.ч. судовий
захист. Для забезпечення судового
захисту Конституція України у ст. 124
встановила принципи здійснення
правосуддя виключно судами. Із змісту
частини другої ст. 124 Конституції
України щодо поширення юрисдикції на
всі правовідносини, що виникають у
державі, випливає, що кожен із суб'єктів
правовідносин у разі виникнення спору
може звернутися до суду за його
вирішенням.

Таким чином, позивач скористався своїм
правом на судовий захист і його право
не може бути обмежено, однак при
встановлених обставинах підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158, 159, 160,
161, 162, 163 та 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Л.О. Маруліна