Справа № 256/8612/13-а
Суддя: Ушенко В. Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 256/8612/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
м. Донецьк

Калінінський районний суд міста
Донецька Донецької області у складі:

головуючого судді - Ушенко
В.Ф.

при секретарі
- Малаховій А.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Качмар
В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Калінінському районі м. Донецька про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 02.03.2011
року перебуває на обліку та отримує
пенсію в управлінні Пенсійного фонду
України в Калінінському районі м.
Донецька. 28.10.2013 року позивач подала до
відповідача заяву про перерахунок
пенсії державному службовцю з
урахуванням інших виплат (індексації,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки, матеріальної
допомоги на соціально-побутові
потреби). Рішенням відповідача № 205 від
04.11.2013 позивачу було відмовлено в
перерахунку пенсії. Вважає такі дії
відповідача протиправними. В період з
01.04.1991 року по 28.03.2000 року працювала в
Калінінському центрі зайнятості м.
Донецька, з 17.05.2000 року по 01.03.2011
працювала в Державній податковій
інспекції у Калінінському районі м.
Донецька на різних посадах державного
службовця, до заяви про перерахунок
пенсії позивачем були додані довідки
про складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», від 23.10.2013 року №
23667/10/05-63-05-012-10, № 23668/10/05-63-05-012-10видані
ДПІ у Калінінському районі м. Донецька
ГУК Міндоходів у Донецькій області, від
01.03.2011 року № 5493/10/05-013. Згідно вказаних
довідок позивачу здійснювалися інші
виплати за період з березня 2009 року по
лютий 2011 року на загальну суму 22841 грн.,
14 коп., з січня 2004 року по грудень 2008
року на загальну суму 22544 грн. 14 коп.
(індексація, матеріальна допомога на
оздоровлення до щорічної відпустки,
матеріальна допомога на
соціально-побутові потреби) на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Відповідно до ч.
2,6 ст. 33 Закону України «Про державну
службу», ст.ст. 1,2 Закону України «Про
оплату праці» матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця. За змістом ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.
Просила суд визнати протиправними дії
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в Калінінському районі м.
Донецька щодо неврахування їй
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки, матеріальної
допомоги на соціально-побутові
потреби, відповідно до довідок про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 23.10.2013 року
виданої ДПІ у Калінінському районі м.
Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій
області; зобов'язати відповідача -
управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька
зробити перерахунок пенсії
призначеної ОСОБА_3 з 02.03.2011 року з
моменту призначення пенсії з
урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної відпустки,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити та надав
пояснення, аналогічні, викладеним у
позовній заяві.

У судовому засіданні представник
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Калінінському районі м.
Донецька позовні вимоги не визнав та
суду пояснив, що згідно ст. 37 Закону
України «Про Державну службу» пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, визначення якої здійснюється в
порядку встановленому Кабінетом
Міністрів України. Відповідно до ст. 33
вищезазначеного Закону заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Постановою Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000 року №865
«Про деякі питання вдосконалення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії», яка є чинною на теперішній час,
передбачено що заробіток для
призначення пенсії визначається з
урахуванням посадового окладу,
надбавки за ранг або кваліфікаційний
клас, класний чин або спеціальне звання
та надбавки за вислугу років у
розмірах, встановлених на момент
призначення пенсії (п. 3 постанови).
Передбачені постановою Кабінету
Міністрів України премія, надбавки за
знання та використання в роботі
іноземної мови, за почесне звання
«заслужений», за роботу з таємними
документами, доплати за науковий
ступень кандидата або доктора наук -
визначаються за вибором особи, яка
звернулась за пенсією, за останні 24
календарні місяці роботи, яка дає право
на даний вид пенсії або за будь-які 60
календарних місяців такої роботи
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від перерв. Суми індексації
заробітної плати, матеріальну допомогу
на вирішення соціально-побутових
питань, допомогу на оздоровлення не
можна віднести до надбавок,
передбачених ст. 33 Закону України «Про
Державну службу» до заробітної плати,
оскільки дані виплати носять
нерегулярний, а разовий характер та не
являються складовою частиною
заробітної плати. Інше законодавством
не передбачено. Таким чином, визначення
заробітної плати для обчислення пенсії
ОСОБА_3 проведено у відповідності до
Закону України «Про державну службу».
Враховуючи вищенаведене, законні
підстави для перерахунку пенсії з
урахуванням матеріальної допомоги та
індексації заробітної плати відсутні.
Просив суд у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України
суд розглянувши адміністративну
справу в межах заявлених вимог,
вислухавши позивача, представників
відповідача, дослідивши матеріали
справи і докази в їх сукупності, вважає
позов ОСОБА_3 обґрунтованим та таким, що
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, що з 01.04.1991 року по
28.03.2000 року позивач працювала в
Калінінському центрі зайнятості м.
Донецька та з 17.05.2000 року по 01.03.2011 року в
Державній податковій інспекції у
Калінінському районі м. Донецька на
різних посадах державного службовця.

З березня 2011 року ОСОБА_3 перебуває на
обліку та отримує пенсію в управлінні
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька.

28.10.2013 року позивач подала до
відповідача заяву про перерахунок
пенсії державному службовцю з
урахуванням інших виплат (індексації,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки, матеріальної
допомоги на соціально-побутові
потреби).

Рішенням відповідача № 205 від 04.11.2013
року позивачу було відмовлено в
перерахунку пенсії. Підставою такої
відмови в перерахунку пенсії з
урахуванням індексації, матеріальної
допомоги на оздоровлення до щорічної
відпустки, матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби
послугувало те, що Законом України «Про
державну службу» та постановою
Кабінету Міністрів України «Про деякі
питання вдосконалення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від
31.05.2000 року № 865 не передбачені
індексація, матеріальна допомога на
оздоровлення до щорічної відпустки та
матеріальна допомога на
соціально-побутові потреби, як
складові заробітної плати державного
службовця, які враховуються для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
та те, що вони носять не регулярний, а
разовий характер.

До заяви про перерахунок пенсії від
28.10.2013 року позивачем були додані
довідки про складові заробітної плати,
що подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 23.10.2013 року №
23667/10/05-63-05-012-10, № 23668/10/05-63-05-012-10 видані
ДПІ у Калінінському районі м. Донецька
ГУ Міндоходів у Донецькій області.
Згідно вказаних довідок ОСОБА_3
здійснювалися інші виплати за період з
березня 2009 року по лютий 2011 року на
загальну суму 22841 грн., 14 коп., з січня 2004
року по грудень 2008 року на загальну
суму 22544 грн. 14 коп. (індексація,
матеріальна допомога на оздоровлення
до щорічної відпустки, матеріальна
допомога на соціально-побутові
потреби) на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до ст. 8 Конституції України,
в Україні визнається та діє принцип
верховенства права. Конституція має
вищу юридичну силу, Закони та інші
правові акти приймаються на основі
Конституції України і повинні
відповідати їй. Норми Конституції є
нормами прямої дії.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Частиною третьою статті 2 КАС України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень адміністративні суду
перевіряють, серед іншого, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» - заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату
праці», структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Доплата за ранг
провадиться відповідно до рангу,
присвоєного державному службовцю.
Надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків. Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Відповідно до ст.371 Закону України «Про
державну службу» перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст.40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року № 865 встановлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Чинне законодавство як загальне, так і
спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Постановою правління Пенсійного фонду
України «Про затвердження форм довідок
про заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» №19-11 від 30 жовтня 2008
року передбачені форми довідок про
заробітну плату, на підставі яких
провадиться призначення (перерахунок)
пенсії, в яких не враховано складові
заробітної плати, запроваджені
нормативно-правовими актами, які
фактично виплачувались державним
службовцям під час проходження ними
державної служби.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
13.08.2010 року по справі № 2а-4753/09/2670, яка
набрала законної сили, постанова
правління Пенсійного фонду України
"Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу" від 30 жовтня 2008 року №
19-11 визнана такою, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
щодо не включення до складових
заробітної плати складових, які
передбачені чинним законодавством. У
зв'язку з чим, до форми довідки про
заробітну плату, що подається для
призначення (перерахунку) пенсії були
внесені зміни постановою правління
Пенсійного фонду України від 14.02.2011
року № 5-1 та в цій довідці передбачено
надання також довідки про розмір інших
виплат, які враховуються при
обчисленні пенсій відповідно до Закону
України "Про державну службу" та з яких
сплачено страхові внески, а з 01.01.2011
року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Ухвалою від 21.11.2012 року по справі К-39768/10
Вищий адміністративний суд України
визнав постанову Правління Пенсійного
фонду України від 30.10.2008 року №19-11
незаконною та такою, що не відповідає
Постанові КМУ від 31.05.2000 року №865.

Згідно ст. 66 Закону України від 5
листопада 1991 року №1788- ХІІ «Про
пенсійне забезпечення" до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які, відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9.07.2003 року
№ 1058-1У «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Винагорода за вислугу років,
встановлена посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання, є частиною
заробітної плати зазначених посадових
осіб, виплачується за рахунок та в
межах фонду оплати праці, передбачено
органами податкової служби в
державному бюджеті України,
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на неї нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому повинна
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії державного службовця у
розмірах, що виплачується на день
звільнення посадової особи з роботи, що
дає право на відповідний вид пенсії, у
даному випадку пенсії державного
службовця.

В статті 33 Закону України «Про державну
службу», на яку посилається Управління
Пенсійного фонду країни в
Калінінському районі м. Донецька,
йдеться про умови оплати праці
державних службовців, а не умови їх
пенсійного забезпечення.

Згідно статті 35 Закону України «Про
державну службу» щорічна відпустка
державним службовцям надається з
виплатою допомоги на оздоровлення.
Зазначена матеріальна допомога має
систематичний характер, оскільки
виплачується щорічно і являється
об'єктом для нарахування і утримання
страхових внесків до пенсійного фонду.

Відповідно п.2.3.3 ст.2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004
року № 5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 року за №
1/8713, матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
час перебування на державній службі та
були звільнені зі служби після їх
запровадження.

Види оплати праці та інших виплат, які
враховуються при обчисленні
середньомісячної заробітної плати для
перерахунку пенсії не повинні виходити
із складової заробітної плати, яку
отримував державний службовець на час
виходу на пенсію, оскільки таке
звуження суперечить ст. 37-1 Закону
України «Про державну службу».

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновок відповідача про
те, що матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак
яка не включається до складу
заробітної плати державного службовця,
не враховується при обчисленні розміру
його пенсії, є наслідком порушення
правил застосування норм права:
перевагу було надано положенням
законів № 3723-ХІІ та № 108/95-ВР, які щодо
спірних відносин є загальними. У той же
час перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин стаття 41 Закону № 1058-ІУ та
стаття 66 Закону №1788-ХІІ.

Відповідно до ч.1 ст. 84 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
перерахунок призначеної пенсії
провадиться з таких строків: при
виникненні права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15-го числа включно, і з першого числа
наспаного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15-го числа.

З огляду наведеного, оскільки ОСОБА_3
звернулась до відповідача з заявою про
перерахунок пенсії 28.10.2013 року, тому
пенсія повинна бути перерахована з
зазначеної дати, за правилами ч. 1 ст. 84
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а не з часу призначення
пенсії.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 9, 10, 11, 17, 69, 70, 71, 94, 105,
122, 158-163, 185, 186 Кодексу Адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька щодо
неврахування ОСОБА_3 індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення до щорічної
відпустки, матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби, відповідно
до довідок від 23.10.2013 року 23667/10/05-63-05-012-10,
№ 23668/10/05-63-05-012-10 про складові
заробітної плати, що подаються для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
виданих ДПІ у Калінінському районі м.
Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій
області з 28.10.2013 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Калінінському районі м.
Донецька зробити перерахунок пенсії
призначеної ОСОБА_3 з 28.10.2013 року з
урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної відпустки,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається до Донецького
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

09.01.2014