Справа № 437/16607/13-а
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Яковлев Д.О.
Суддя-доповідач - Шальєва В. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
справа №437/16607/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецькій апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А.

суддів Компанієць І.Д., Бишова М.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі судового засідання
Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою: м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська на постанову Ленінського
районного суду м. Луганська від 27.11.2013 р.
в справі № 437/16607/13-а за позовом ОСОБА_2
до управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Луганська про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Ленінського
районного суду м. Луганська з позовом
до управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Луганська (далі
- УПФУ) про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії, просив
визнати протиправними дії відповідача
з відмови у перерахунку пенсії,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплачувати пенсію в
розмірі 80% від суми заробітної плати з
урахуванням у заробіток сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
компенсації за невикористану
відпустку, індексації заробітної плати
з дня звернення, тобто, з 15.10.2013 р.

Постановою Ленінського районного
суду м. Луганська від 27.11.2013 р. позов
задоволено.

Відповідачем подана апеляційна
скарга, в якій апелянт з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову, ухвалити
нову про відмову у задоволенні позову.
Апелянт зазначає, що відповідно до ст. 33
Закону України «Про державну службу»
матеріальна допомога не відноситься до
надбавок та доплат, які включаються до
заробітку для перерахунку пенсії. Крім
того, апелянт посилається до постанову
Кабінету Міністрів України № 865 від
31.05.2000 р. «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсій», яка
встановлює, що до видів виплат, які
включаються для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», відносяться виплати,
що мають систематичний характер.
Матеріальні допомоги та індексація не
носять систематичного характеру, а
відносяться до інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, тому відсутні
правові підстави для включення
матеріальної допомоги та індексації до
заробітку для обчислення пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, до
судового засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, у зв'язку з
чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги матеріалами
справи, приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
отримувачем пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу». 15.10.2013 р. позивач
звернувся до відповідача із заявою про
здійснення перерахунку пенсії на
підставі довідки про складові
заробітної плати для призначення
(перерахунку) пенсії, в яку включені
нараховані та виплачені позивачу
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань,
компенсація за невикористану
відпустку, індексація грошових
доходів. На усі виплати, включені у
довідку, нараховувались страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. Листом
відповідача № 16880/02-1 від 22.10.2013 р.
позивачу відмовлено у перерахунку
пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що при
здійсненні перерахунку пенсії повинні
враховуватися інші виплати, на які
нараховувались страхові внески та які
отримувались позивачем.

Розглядаючи справу у межах
апеляційного оскарження, колегія
суддів вважає такий висновок суду
першої інстанції обґрунтованим, з
огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 є отримувачем
пенсії по інвалідності відповідно до
Закону України «Про державну службу» з
28.04.2012 р. 15.10.2013 р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про здійснення
перерахунку пенсії на підставі довідки
Луганської митниці Міндоходів про
складові заробітної плати для
призначення (перерахунку) пенсії № 90
від 09.10.2013 р., в яку включені нараховані
та виплачені позивачу матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань, індексація
грошових доходів та компенсація за
невикористану відпустку. На усі
виплати, включені у довідку,
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Листом відповідача № 16880/02-1 від 22.10.2013 р.
позивачу відмовлено у перерахунку
пенсії. Підставою для відмови у
перерахунку пенсії є неврахування при
обчисленні пенсії нарахованої та
виплаченої матеріальної допомоги,
індексації та компенсації за
невикористану відпустку.

В довідці № 90, виданій позивачу
Луганською митницею Міндоходів 09.10.2013
р., про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, або класний чин,
або спеціальні звання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
зазначено про нарахування та виплату
позивачу матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових потреб,
а також індексації заробітної плати,
компенсації за невикористану
відпустку, на які нараховувались
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, , а з
01.01.2011 р. - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу», у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин, (далі -
Закон № 3723-XII) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці» (далі - Закон
№ 108/95-ВР) встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, дії відповідача з відмови
у врахуванні суми матеріальних допомог
на оздоровлення, вирішення
соціально-побутових потреб,
індексації, компенсації за
невикористану відпустку у сумі
заробітку, з якої обчислюється пенсія,
є протиправними.

Колегія суддів вважає, що отримані
застрахованою особою суми виплат, з
яких фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, повинні враховуватися в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Такої позиції дотримується й Верховний
Суд України в постанові від 20.02.2012 р. в
справі № 21-430а11.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються приведеними вище
обставинами.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198,
200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська на постанову
Ленінського районного суду м.
Луганська від 27.11.2013 р. в справі №
437/16607/13-а залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного
суду м. Луганська від 27.11.2013 р. в справі
№ 437/16607/13-а за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя:
Шальєва В.А.

Судді:
Компанієць І.Д.

Бишов М.В.