Справа № 813/145/14
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/145/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючий суддя
представник позивача
представник відповідача
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Львівського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності в особі виконавчої
дирекції Львівського обласного
відділення Фонду про стягнення
заборгованості з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мисливське господарство "Квік".
Обставини справи.
Позивач, Львівське обласне відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності в
особі виконавчої дирекції Львівського
обласного відділення Фонду, звернувся
до суду з позовом про стягнення з
відповідача, товариства з обмеженою
відповідальністю "Мисливське
господарство "Квік", заборгованості із
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами
зумовленими похованням в сумі 548,14 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю
у відповідача заборгованості із сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами
зумовленими похованням в сумі 548,14 грн.,
яка самостійно відповідачем не
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, просить позов задовольнити.
Відповідач представника у судове
засідання не направив, заперечень на
позов не подав, повідомлявся судом за
юридичною адресою, конверт з повісткою
повернувся на адресу суду з відміткою
пошти «за закінченням терміну
З урахуванням визначених ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства строків
розгляду справи, суд відповідно до ч.4
ст. 128 та ч. 6 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
розглядає справу за відсутності
представника відповідача на основі
Суд заслухав пояснення представника
позивача, повно, всебічно та об'єктивно
оцінив докази у їх сукупності та
Відповідач, товариство з обмеженою
відповідальністю "Мисливське
господарство "Квік", зареєстрований
відповідно до поданої заяви від 01.09.2004
р. (а.с.8) як страхувальник у Львівській
міській виконавчій дирекції
Львівського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, що
підтверджується карткою
страхувальника (а.с.9).
Згідно самостійно поданого
відповідачем Звіту по коштах
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням
Ф4-ФСС з ТВП за 2012 р. (а.с.10)
заборгованість за відповідачем станом
на 01.01.2011 р. склала 518,14 грн., і була
пов'язана з невиплатою заробітної
Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч.1 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
Вміщений у ч. 2 цієї ж статті принцип
диспозитивності визначає, що суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідного до цього Кодексу, і не
може виходити за межі позовних вимог.
Суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.
Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу
адміністративного судочинства
України, предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

Згідно з частиною 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім тих, для
яких законом встановлено інший порядок
судового вирішення.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України,
справу адміністративної юрисдикції
визначено, як переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3
КАС України).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 50 КАС України
встановлено, що позивачем в
адміністративній справі можуть бути
громадяни України, іноземці чи особи
без громадянства, підприємства,
установи, організації (юридичні особи),
суб'єкти владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст.18 КАС України, окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська або Севастопольська
міська рада, їх посадова чи службова
особа, крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ з приводу їхніх
рішень, дій чи бездіяльності у справах
про адміністративні проступки та
справ, які підсудні місцевим загальним
судам як адміністративним судам.

Суб'єкти владних повноважень, згідно з
ч.3 ст.6 КАС України, мають право
звернутися до адміністративного суду у
випадках, передбачених Конституцією та
законами України. У випадках,
установлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб (ч.2 ст.6 КАС
України).

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначені Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" від
18.01.2001 р. № 2240-ІІІ (далі - Закон № 2240-ІІІ).

Згідно ст.9 Закону 2240-ІІІ Фонд
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності є органом, який
здійснює керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
проводить акумуляцію страхових
внесків та інших коштів, призначених
для фінансування матеріального
забезпечення та соціальних послуг,
види яких передбачені ст.34 Закону
2240-ІІІ, та забезпечує їх надання, а
також здійснює контроль за
використанням цих коштів. Держава є
гарантом надання матеріального
забезпечення та соціальних послуг
застрахованим особам Фондом,
стабільної діяльності Фонду.

Згідно ст.22 Закону 2240-ІІІ, в редакції до
01.01.2011 p., платниками страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, є
страхувальники - юридичні та фізичні
особи, які взяті на облік в робочих
органах Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності.

Підприємства, установи, організації -
роботодавці, які використовують працю
найманих працівників та зареєстровані
або взяті на облік в органах Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, як
страхувальники, до 01.01.2011 p., зобов'язані
були сплачувати до Фонду страхові
внески у порядку, визначеному ст.ст. 21, 23
Закону 2240-ІІІ та розмірах, визначених
Законом України "Про розмір внесків на
деякі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування"
від 11.01.2001р. № 2213 та своєчасно надавати
органам Фонду встановлену звітність.

До 01.01.2011р. страхувальники повинні були
сплачувати до Фонду різницю між
нарахованими страховими внесками та
витратами, пов'язаними з наданням
матеріального забезпечення та
соціальних послуг застрахованим
особам.

Перерахування зазначених сум шляхом
безготівкових розрахунків
здійснювалось страхувальниками один
раз на місяць - у день, встановлений для
одержання в установах банку коштів на
оплату праці за відповідний період
(абз. 2 ч. 1 ст. 23 Закону 2240-ІІІ в редакції
до 01.01.2011 p.).

Відповідно до абз.5 п.7 Розділу VIII
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 р. № 2464 стягнення заборгованості
із сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Абзацом 2 ч.2 ст.30 Закону 2240-ІІІ, в
редакції до 01.01.2011 p., передбачено, що
строк давності в разі стягнення
страхових внесків, пені та фінансових
санкцій, не застосовується.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, і
лише в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається відповідно
до ч.2 ст.71 КАС України на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до листа Управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м. Львова від 01.10.2013 р. №12970
(а.с.11-12) заборгованість по виплаті
заробітної плати у відповідача станом
на 01.08.2013 р. відсутня, проте доказів
сплати відповідачем заборгованості в
сумі 548 грн. 14 коп. матеріали справи не
містять.

З урахуванням вищенаведених норм
законодавства та фактичних обставин
справи, суд дійшов висновку, що
оскільки позивач є суб'єктом владних
повноважень, який вправі звертатися до
адміністративного суду із заявленими
вимогами, такі вимоги заявлено у
порядку та спосіб передбачені чинним
законодавством, відповідачем не надано
доказів сплати заборгованості, то
позовні вимоги є законними,
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Відповідно до положень ст.94 КАС України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Мисливське
господарство "Квік" (м. Львів вул.
Костюшко 5, кв. 13, ) на користь
Львівського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності (м.
Львів вул. Героїв УПА 73, корпус 8, ) заборгованість в сумі 548 (п'ятсот
сорок вісім) грн. 14 коп.

3. Судові витрати з сторін не
стягуються.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в строк
та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано 03.02.2014 р. о 10:00 год.

Суддя
Коморний О.І.