Справа № 826/17455/13-а
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2013-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2013 року 14:28 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Каракашьяна С.К. при секретарі судового
засідання Бабич Г.Ю. за участі
представників позивача ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
за позовом Громадського об'єднання
«Український суспільно-правовий рух:
Демократія через право»
до Київської міської ради
за участі третіх осіб
Департаменту земельних ресурсів
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), Товариства з обмеженою
відповідальністю «Єлікон ЛТД»
про визнання протиправним та
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулося Громадське об'єднання
«Український суспільно-правовий рух:
Демократія через право» з позовом до
Київської міської ради, в якому просить
визнати протиправним та скасувати
рішення Київської міської ради від
22.05.2013р. № 503/9560.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог позивач вказує на те, що
договір оренди, укладений між
відповідачем та третьою особою був
припинений більше ніж рік, і
відповідачем жодних дій щодо його
поновлення вчинено не було.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує з огляду на правомірність
прийнятого рішення та наявність всіх
передбачених законодавством
документів для прийняття рішення.
Третіми особами позовні вимоги
заперечуються з аналогічних підстав.

Ухвалою суду про відкриття провадження
в адміністративній справі від 06
листопада 2013 року було залучено в
якості третіх осіб Товариство з
обмеженою відповідальністю «Єлікон
ЛТД» та Департамент земельних ресурсів
КМДА.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2013 року Київською міською
радою (далі - відповідач) було прийнято
рішення «Про поновлення договору
оренди земельних ділянок товариству з
обмеженою відповідальністю "Єлікон
ЛТД" на перетині Оболонського
проспекту та вул. Героїв Дніпра в
Оболонському районі м. Києва» №503/9560
(далі - Рішення КМР), яким було вирішено
поновити договір оренди земельних
ділянок загальною площею 0,4799 га від
27.07.2006 N 78-6-00383, укладений між Київською
міською радою та товариством з
обмеженою відповідальністю "Єлікон
ЛТД", для будівництва
торгово-розважального комплексу на
перетині просп. Оболонського та вул.
Героїв Дніпра в Оболонському районі м.
Києва на підставі рішення Київської
міської ради від 19.07.2005 N 823/3398 "Про
передачу товариству з обмеженою
відповідальністю "Єлікон ЛТД"
земельних ділянок для будівництва
торгово-розважального комплексу на
перетині просп. Оболонського та вул.
Героїв Дніпра у Оболонському районі м.
Києва", з них на 15 років в частині
користування земельними ділянками
загальною площею 0,277 га (кадастрові
номери :78:050:0009, -78-050:0011,
:78:050:0012, :78:050:0013, -78:050:0014,
:78:050:0015, - :78:050:0016,
:78:050:0017, :78:050:0018) та на 5 років
в частині користування земельними
ділянками загальною площею 0,2029 га
(кадастрові номери :78:036:0184,
:78:041:0111, :78:043:0191, :78:050:0010)
(справа N А-18836).

Судом встановлено, що ТОВ «Єлікон ЛТД»
є землекористувачем ділянок на
перетині проп. Оболонського та вул.
Героїв Дніпра у Оболонському районі м.
Києва, які надані товариству на
підставі рішення Київської міської
ради від 19.07.2005 N 823/3398 «Про передачу
товариству з обмеженою
відповідальністю «Єлікон ЛТД» згідно
договору оренди земельних ділянок від
27.07.2006 №78-6-00383, укладеного між Київською
міською радою та товариством з
обмеженою відповідальністю «Єлікон
ЛТД».

В подальшому договір оренди був
поновлений на підставі рішення
Київської міської ради «Про поновлення
договору оренди земельних ділянок
товариству з обмеженою
відповідальністю «Єлікон ЛТД» на
перетині Оболонського проспекту та
вул. Героїв Дніпра в Оболонському
районі м. Києва» від 22 травня 2013 року
№503/9560 згідно договору про поновлення
та внесення змін і доповнень до
договору оренди земельних ділянок від
08.11.2013.

Дане рішення прийнято на підставі
наявного в матеріалах справи звернення
ТОВ «Єлікон ЛТД» №02/11 від 24.03.2011р. до
Київської міської ради щодо поновлення
договору оренди від 27 липня 2006р. за
№78-6-00383.

Також матеріали справи містять
технічну документацію з землеустрою
щодо поновлення договору оренди
земельних ділянок, яка, на думку суду,
відповідає всім законодавчо
встановленим вимогам.

Таким чином, ТОВ «Єлікон ЛТД» були
дотримані норми ст. 33 Закону України
«Про оренду землі», а також умови
договору оренди від 27 липня 2006р. за
№78-6-00383, згідно п. 11.7 договору після
закінчення строку, на який було
укладено цей Договір, Орендар, за умови
належного виконання своїх обов'язків,
має за інших рівних умов переважне
право на поновлення Договору.

У зв'язку з викладеним суд дійшов
висновків, що відповідачем було
правомірно прийнято оскаржуване
рішення.

Суд критично ставиться до посилання
представників третіх осіб, що права
позивача не порушуються оскаржуваним
рішенням, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу на ч.1 ст.73
Закону "Про місцеве самоврядування в
Україні", в якій визначено, що акти
міської ради, прийняті в межах наданих
їм повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Таким чином, оскаржуване рішення, що
було прийняте КМР, відповідно до
положень ч.1 ст.73 вищезазначеного
Закону, є обов'язковим не лише для
третьої особи, щодо якої воно було
винесене, але і для інших осіб, в тому
числі і для позивача.

В ч.1 ст.6 КАС України зазначено, що кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси

В ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України визначено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

В положеннях ч.1 ст.17 КАС України,
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
із здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

В рішенні Конституційного Суду України
№15-рп/2002 "У справі за конституційним
зверненням Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім "Кампус
Коттон клаб" щодо офіційного
тлумачення положення ч.2 ст.124
Конституції України (справа про
досудове врегулювання спорів)" вказав,
що положення ч.2 ст.124 Конституції
України треба розглядати у системному
зв'язку з іншими положеннями Основного
Закону України, які передбачають
захист судом прав і свобод людини і
громадянина, а також прав юридичної
особи, встановлюють юридичні гарантії
їх реалізації, надаючи можливість
кожному захищати права і свободи
будь-якими не забороненими законом
засобами (ч.5 ст.55 Конституції України).
Тобто кожна особа має право вільно
обирати не заборонений законом засіб
захисту прав і свобод, у тому числі
судовий захист.

При цьому, офіційне тлумачення поняття
"охоронюваний законом інтерес" надано в
рішенні Конституційного Суду України
№18-рп/2004 від 01.12.2004 р. "У справі за
конституційним поданням 50 народних
депутатів України щодо офіційного
тлумачення окремих положень ч.1 ст.4
Цивільного процесуального кодексу
України (справа про охоронюваний
законом інтерес)", в якому зафіксовано
тлумачення поняття "охоронюваний
законом інтерес". Зокрема, в даному
рішенні Конституційного Суду України
вказано, що поняття "охоронюваний
законом інтерес", яке вживається в ч.1
ст.4 Цивільного процесуального кодексу
України та інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
"права", треба розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним
та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

Крім того, зважаючи на посилання
Позивача на положення Статуту Позивача
(зокрема, на мету, цілі та завдання
Об'єднання), затвердженого установчими
зборами Позивача (протокол №1 від 30.07.2013
р.), суд приймає до уваги твердження
Позивача про його порушені інтереси, та
про його прав на звернення до суду про
оскарження рішення КМР.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
С.К. Каракашьян