Справа № 2а/0470/10214/11
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/800/61765/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Амєліна С.Є.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 лютого 2013
року у справі за позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Публічного акціонерного
товариства «ДніпроАзот» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,

встановила:

У серпні 2011 року Дніпропетровське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів звернулось до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «ДніпроАзот», в якому
просило стягнути з відповідача 3610479,60
грн адміністративно-господарських
санкцій за незайняті робочі місця,
призначені для працевлаштування
інвалідів, в 2010 році та 75819,80 грн пені за
несвоєчасну сплату підприємством
зазначених санкцій.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2011 року позов
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів задоволено частково.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «ДніпроАзот» на користь
позивача адміністративно-господарські
санкції у розмірі 3610479,60 грн. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 лютого 2013 року скасовано рішення
суду першої інстанції та прийнято нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів відмовлено.

У касаційній скарзі директор
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів просить постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 лютого 2013
року скасувати, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2011
року залишити в силі, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга позивача задоволенню не
підлягає, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судового рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідач має статус
юридичної особи та перебуває на обліку
в Дніпропетровському обласному
відділенні Фонду соціального захисту
інвалідів як підприємство, яке у своїй
діяльності використовує найману працю.

Відповідно до статті 18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Положеннями статті 19 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» визначено, що для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Згідно зі статтею 20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

З поданої Публічним акціонерним
товариством «ДніпроАзот» звітності за
2010 рік вбачається, що чисельність
штатних працівників облікового складу
складала 4218 осіб, загальна кількість
штатних працівників інвалідів, що
повинні працювати на підприємстві,
складала 169 осіб, проте на підприємстві
працювало 65 інвалідів.

Протягом 2010 року відповідач належним
чином інформував центр зайнятості про
наявність вільних робочих місць та
потребу у направленні інвалідів для
працевлаштування.

Статтею 18-1 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» передбачено, що державна
служба зайнятості здійснює пошук
підходящої роботи відповідно до
рекомендації МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань.

Проте, позивачем не надано належних
доказів щодо направлення для
працевлаштування державної службою
зайнятості на підприємство інвалідів
або щодо звернення інваліда
безпосередньо на підприємство та
відмови відповідача у
працевлаштуванні інвалідів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
Публічне акціонерне товариство
«ДніпроАзот» належним чином,
відповідно до Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
інформувало центр зайнятості про
наявність вільних робочих місць на
підприємстві та потребу в направленні
йому центром зайнятості інвалідів для
працевлаштування, а тому підстави для
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів, та
пені за несвоєчасну сплату
підприємством зазначених санкцій
відсутні.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

На підставі викладено, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає. Постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 лютого 2013
року необхідно залишити без змін,
оскільки вона є законною і
обґрунтованою та постановлена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 лютого 2013
року у справі за позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Публічного акціонерного
товариства «ДніпроАзот» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.М. Заїка

Судді
С.Є. Амєлін

О.П.
Стародуб