Справа № 826/16606/13-а
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2014 року 10:25
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомДержавного підприємства
«Український державний
геологорозвідувальний інститут»
доДержавної податкової інспекції у
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення від 28.07.2011р., ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Український
державний геологорозвідувальний
інститут» (далі по тексту - позивач)
звернулось з позовом до Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі по тексту -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення від 28.07.2011р.
№.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржуване податкове
повідомлення - рішення прийнято
відповідачем протиправно, а тому
підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти заявленого позову
заперечив, посилаючись на те, що
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення прийнято правомірно.

В судовому засіданні 22.01.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем проведено перевірку
позивача за результатами якої 22.02.2011р.
складено акт №62/2304/01432032 про результати
виїзної планової перевірки з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2007р. по
30.09.2010р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2007р. по
30.09.2010р. (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення
п.п. 5.3.9 п. 5.3 статті 5, п.п. 8.2.2 п. 8.2 та п.п.
8.6.1 п. 8.6 статті 8 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» в
результаті чого підприємством
занижено податок на прибуток на
загальну суму 1 256 705,24грн., в тому числі
по періодам: 4 квартал 2007 року - 5793,63грн.,
1 квартал 2008 року - 563,21грн., 2 квартал 2008
року - 517,48грн., 3 квартал 2008 року -
474,73грн., 4 квартал 2008 року - 434,79грн., 1
квартал 2009 року - 397,46грн., 2 квартал 2009
року - 312237,61грн., 3 квартал 2009 року - 769
104,02грн., 4 квартал 2009 року - 743,39грн., 3
квартал 2010 року - 164738,94грн.

На підставі встановленого
порушення відповідачем 16.03.2011р.
прийнято податкове повідомлення -
рішення № про визначення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 2 758 211грн. та штрафні
санкції - 689553грн.

Рішенням ДПС у м. Києві про
результати розгляду первинної скарги
від 31.05.2011р. №5806/10/25-114 податкове
повідомлення - рішення №
скасовано в частині 1501506грн. податку на
прибуток та 375377грн. штрафних санкцій, в
іншій частині рішення залишено без
змін.

На підставі рішень про результати
розгляду скарги №7349/7/25-114 від 31.05.2011р. та
№18157/7/25-0115 від 04.07.2011р. відповідачем
28.07.2011р. прийнято податкове
повідомлення - рішення №, яким за
порушення п.п. 5.3.9 п. 5.3 статті 5, п.п. 8.2.2 п.
8.2 та п.п. 8.6.1 п. 8.6 статті 8 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі по тексту - № 283/97-ВР)
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 1 570 881грн., в тому числі основний
платіж - 1 256 705грн. та штрафні санкції - 314
176грн.

Вказане податкове повідомлення -
рішення відправлено відповідачем
14.08.2013р., що підтверджується
супровідним листом №4635/10/26-54-22-02-20,
наявним в матеріалах даної справи, а
тому позивач звернувся до суду лише
17.10.2013р., що не є пропущенням строку
звернення до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Судом встановлено, що в
перевіряємому періоді позивач мав
взаємовідносини з ТОВ "ДБЦ Нафтогаз",
ТОВ "Геотехнології", ТОВ "Бренд-Вік ЛТД"
та ТОВ "Геотех" з якими були укладені
договори: № ВД0757 субпідрядних робіт на
створення (передачу) науково-технічної
продукції від 01.02.2008 року; №ВД0856-00 на
розроблення науково-технічної
продукції від 01.09.2008 року; №ВД0855-00 на
розроблення науково-технічної
продукції від 01.09.2008 року; №ВД0889-00 на
розроблення науково-технічної
продукції від 26.05.2009 року; № ВД0890-00 на
розроблення науково-технічної
продукції від 28.05.2009 року; №ВД1001-00 на
розроблення науково-технічної
продукції від 25.05.2010року; №ВД1003-00 на
розроблення науково-технічної
продукції від 25.05.2010 року; №ВД1002-00 на
розроблення науково-технічної
продукції від 27.05.2010 року; №ВД1008-00 на
розроблення науково-технічної
продукції від 02.06.2010 року.

На підтвердження реальності
названих угод, контрагентами позивача
складені акти здачі - приймання науково
- технічної продукції. Проведення
розрахунків за вказаними угодами
підтверджується довідкою з банку та
копією реєстру розрахункових
документів по рахунку.

Встановлення даних фактів було
предметом розгляду справи №2а-11138/11/2670
за позовом ДП «Український державний
геологорозвідувальний інститут» до
ДПІ у Оболонському районі м. Києва про
скасування податкового повідомлення -
рішення. Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24.10.2012р., яка набрала законної сили
13.12.2012р. позов задоволено частково та
скасовано оскаржуване рішення.

Відповідно до частини першої статті 72
КАС України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Проаналізувавши матеріали даної
адміністративної справи, докази,
надані в ході судового розгляду в їх
сукупності, приймаючи до уваги
висновок експерта №517/518/12-45, суд
прийшов до висновку про
невідповідність висновків перевірки
фактичним обставинам справи та
безпідставність спірного податкового
повідомлення -рішення №.

Так, згідно п.5.1 ст.5 Закону № 283/97-ВР,
валові витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно п.п. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону №
283/97-ВР, датою збільшення валових витрат
виробництва (обігу) вважається дата,
яка припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: - або дата
списання коштів з банківських рахунків
платника податку на оплату товарів
(робіт, послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платника
податку; - або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

У відповідності до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
№ 283/97-ВР, валові витрати виробництва та
обігу (далі - валові витрати) - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Відповідно п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №
283/97-ВР, не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до п.п. 8.2.2 п. 8.2 статті 8
№283/97-ВР основні фонди підлягають
розподілу за такими групами:

група 1 - будівлі, споруди, їх
структурні компоненти та передавальні
пристрої, в тому числі жилі будинки та
їх частини (квартири і місця загального
користування), вартість капітального
поліпшення землі;

група 2 - автомобільний транспорт
та вузли (запасні частини) до нього;
меблі; побутові електронні, оптичні,
електромеханічні прилади та
інструменти, інше конторське (офісне)
обладнання, устаткування та приладдя
до них;

група 3 - будь-які інші основні
фонди, не включені до груп 1, 2 і 4;

група 4 - електронно-обчислювальні
машини, інші машини для автоматичного
оброблення інформації, пов'язані з ними
засоби зчитування або друку
інформації, інші інформаційні системи,
комп'ютерні програми, телефони (у тому
числі стільникові), мікрофони і рації,
вартість яких перевищує вартість
малоцінних товарів (предметів).

Згідно з п.п. 8.6.1 п. 8.6 статті 8
Закону №283/97-ВР норми амортизації
встановлюються у відсотках до
балансової вартості кожної з груп
основних фондів на початок звітного
(податкового) періоду в такому розмірі
(в розрахунку на податковий квартал):

група 1 - 2 відсотки;

група 2 - 10 відсотків;

група 3 - 6 відсотків;

група 4 - 15 відсотків.

Платник податку може прийняти
рішення про застосування інших норм
амортизації, що не перевищують норм,
визначених цим підпунктом.

Зазначене рішення:

приймається платником податку до
початку звітного податкового року та
не може бути змінене протягом такого
року;

доводиться до відома податкового
органу разом із поданням декларації за
перший квартал такого звітного
податкового року.

Для платників податку, визнаних
монополістами згідно із законом, сума
амортизаційних відрахувань не є
обов'язковою складовою тарифів, інших
видів цін на їх послуги.

Правомірність включення позивачем до
складу валових витрат витрати по
операціях з контрагентами ТОВ "ДБЦ
Нафтогаз", ТОВ "Геотехнології", ТОВ
"Бренд-Вік ЛТД" та ТОВ "Геотех"
підтверджується актами Контрольно -
Ревізійного управління в м. Ірпінь та в
м. Києві від 21.06.2010р. №32-13/16 та від
15.07.2009р., які наявні в матеріалах справи.

Крім того, судом в якості свідків
допитані в судовому засіданні
директори контрагентів, які
підтвердили факт реальності укладених
з позивачем договорів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що операції позивача з контрагентами
ТОВ "ДБЦ Нафтогаз", ТОВ "Геотехнології",
ТОВ "Бренд-Вік ЛТД" та ТОВ "Геотех" мали
реальний характер, а висновки
викладені в акті перевірки №62/2304/01432032 є
необґрунтованими та недоведеними
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень.

Отже, позовні вимоги Державного
підприємства «Український державний
геологорозвідувальний інститут»
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності винесених ним
спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини першої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державного підприємства
«Український державний
геологорозвідувальний інститут»
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 28.07.2011р.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 27.01.2014р.

Суддя
В.В. Амельохін