Справа № 765/7652/13-а
Суддя: Пекарініна І. А.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 765/7652/13-а
№ 2а/765/25/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

30 січня 2014 року
Нахімовський районний суд м.
Севастополя у складі:

головуючого - судді Пекарініної І.А.

при секретарі - Лахіні Д.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління державної
автомобільної інспекції в м.
Севастополі, старшого інспектора ДПС
Управління державної автомобільної
інспекції в м. Севастополі Драган
Сергія Петровича про визнання
протиправною та скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами до
відповідача про визнання незаконною та
скасування постанови старшого
інспектора ДПС Управління державної
автомобільної інспекції в м.
Севастополі про застосування до
ОСОБА_1 адміністративного стягнення в
вигляді штрафу в розмірі 255 грн. згідно
з ч. 1 ст.122 КУпроАП за зупинку другим
рядом на проїзної частині.

Позивач вважає вказану
постанову незаконною, оскільки він був
вимушений зупинитися тому що
транспортний засіб, що знаходився
попереду нього, від'їжджав з зупинки
громадського транспорту, та він
пропускав його в метою наступного
заїзду до зупинки.

Також позивач зазначив, що при
розгляді справи інспектором ДАІ не
були з'ясовані і доведені обставини,
які б свідчили, що в його діях є ознаки
проступку, за який законом встановлено
адміністративну відповідальність, а
тому вважає, що у зв'язку з відсутністю
доказів скоєння ним начебто
правопорушення, вказана постанова про
адміністративне правопорушення є
незаконною.

У судове засідання відповідач не
з`явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

Відповідно до частини 4 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі неприбуття
відповідача -суб'єкта владних
повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Вислухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи,
з урахуванням положень ч.4 ст.128 КАС
України, суд дійшов до висновку, що
вимоги позивача обґрунтовані, в зв'язку
із чим позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.05.2013 року
інспектором ДПС УДАІ щодо позивача
складено протокол про адміністративне
правопорушення. У протоколі зазначено,
що 29.05.2013 року ОСОБА_1 керуючи
автобусом «Богдан» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 у
порушення вимог п. 15.4 Правил дорожнього
руху України, здійснив зупинку другим
рядом.

Позивач у протоколі зазначив, що не
згоден з адміністративним
правопорушенням.

В той же день відносно
позивача було винесено постанову по
справі про адміністративне
правопорушення серії СН1 № 024227 від
29.05.2013 року, згідно якої він був
притягнутий до адміністративної
відповідальності по ч.1 ст. 122 КпАП
України у вигляді штрафу 225 грн.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 7
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, ніхто не може бути
підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 14 Закону
України "Про дорожній рух" на учасників
дорожнього руху покладений обов`язок
знати і неухильно дотримуватися вимог
цього Закону, Правил дорожнього руху та
інших нормативних актів з питань
безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пунктів 1, 4 Положення про
Державну автомобільну інспекцію
Міністерства внутрішніх справ
(затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 14.04.1997 N341)
Державна автомобільна інспекція є
головним органом, на який покладається
забезпечення безпеки дорожнього руху в
Україні, та яка, у тому числі, здійснює
контроль за дотриманням власниками
(володільцями) транспортних засобів, а
також громадянами, посадовими і
службовими особами вимог Закону
України "Про дорожній рух", правил, норм
та стандартів з питань забезпечення
безпеки дорожнього руху, які
регламентують вимоги щодо прав і
обов'язків учасників дорожнього руху,
організації дорожнього руху.

Предметом спору у даній справі є
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення серії СН1
№ 024227 від 29.05.2013 року за порушення
вимог п. 15.4 ПДРУ.

Відповідно до статті 251 КУпАП наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність особи в його
вчиненні, інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи, встановлюються на основі
доказів.

Відповідно до вимог процесуального
закону докази мають бути належними та
допустимими. Допустимими є ті докази,
які зібрані у відповідності до закону,
компетентними органами та в
установленому порядку, належними - які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Згідно зі статтями 251, 254, 256 КУпАП
протокол про адміністративне
правопорушення є одним з доказів по
справі про адміністративне
правопорушення. Разом з тим
адміністративний протокол з
припущенням свідчить про вчинення
особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
проступку.

Виходячи з аналізу норм КУпАП, суд
зазначає, що при вирішенні питання щодо
наявності законних підстав для
притягнення водія транспортного
засобу до адміністративної
відповідальності протокол
розглядається як доказ у сукупності з
іншими доказами (поясненнями особи, яка
притягається до відповідальності,
свідків, висновками експерта, речовими
доказами, фотоматеріалами, т. і.), та не
може виступати єдиним доказом скоєння
проступку.

Згідно зі статтею 251 КУпАП пояснення
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
відносять до доказів по справі про
адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач був незгодний з протоколом про
адміністративне правопорушення, тому
що виконував вимоги п. 10.3 Правил
дорожнього руху, який передбачає, що за
одночасного перестроювання
транспортних засобів, що рухаються в
одному напрямку водій, який
знаходиться ліворуч, повинен дати
дорогу транспортному засобу, що
знаходиться праворуч, що й було
зроблено позивачем.

Відповідно до статті 62 Конституції
України вина особи, яка притягається до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться
на її користь.

Згідно зі статтями 69, 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Докази суду
надають особи, які беруть участь у
справі.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових, доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що
законодавець встановлює презумпцію
вини суб'єкта владних повноважень,
рішення, дії чи бездіяльність якого
оскаржується - повідомлені позивачем
обставини справи про рішення, дії чи
бездіяльність відповідача - суб'єкта
владних повноважень відповідають
дійсності, доки відповідач не спростує
їх. Крім того, у зв'язку з тим, що
більшість доказів адміністративної
справи, як правило, утворюється та
зберігається у суб'єкта владних
повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України,
зобов'язує відповідача подати до суду
всі наявні у нього документи та
матеріли, які можуть бути використані
як докази у справі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, доказів які б спростовували
доводи позивача суду не надав,
правомірність свого рішення, суду не
довів.

Так, відповідно до вимог державних
стандартів України відео- та
фотозйомку працівники ДАІ здійснюють
приладами, які сертифіковані в Україні.

Але, ні в протоколі від 29.05.2013 року, ні в
постанові про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності від
29.05.2013 року немає посилання на те, з
допомогою якого технічного приладу
здійснювалася фіксація вищевказаного
порушення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не
може бути підданий заходу впливу у
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про
захист інформації в
інформаційно-телекомунікаційних
системах» з метою захисту інформації,
яка є власністю держави, або інформації
з обмеженим доступом, вимога щодо
захисту якої встановлена законом,
повинні використовуватися засоби
захисту інформації, які мають
сертифікат відповідності або
позитивний експертний висновок за
результатами державної експертизи у
сфері технічного та/або
криптографічного захисту інформації
(далі -КСЗІ) з підтвердженою
відповідністю.

Підтвердження відповідності
здійснюється за результатами
державної експертизи в порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно з законодавством України у
сфері захисту інформації використання
засобів захисту інформації (у
визначенні ДСТУ 3396.2-97) та КСЗІ в
автоматизованих системах вважається
легальним, якщо вони мають
документальне підтвердження своєї
відповідності вимогам, встановленим
нормативно-правовими актами. Для
засобів захисту інформації це
Експертний висновок або Сертифікат
відповідності, а для КСЗІ - Атестат
відповідності.

В силу принципу презумпції
невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
відповідальності, тлумачаться на її
користь. Недоведена вина прирівнюється
до доведеної невинуватості. За таких
обставин факт вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова
особа), що розглядає справу про
адміністративне правопорушення оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог,
відповідачем не було вжито всіх
заходів до повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставини, що
мали значення для правильного
вирішення справи належним чином за
таких підстав оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

В порушення вказаних вимог в
оскаржуваній постанові не наведено
достатніх доказів вчинення
правопорушення позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: залишає
постанову без зміни, а скаргу або
протест без задоволення; скасовує
постанову і надсилає справу на новий
розгляд; скасовує постанову і закриває
справу; змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

За таких обставин суд приходить до
висновку про те, що дії інспектора в
частині складення протоколу та
винесення відносно ОСОБА_1 постанови
від 29.05.2013 є неправомірними, а постанова
серії СН1 № 024227 від 29.05.2013 року є
незаконною, в зв'язку з чим вона
підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Враховуючи викладене,
керуючись статтями 7-11, 22, 33, 122, 245, 247, 252,
287-289,293 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
статтями 3, 9-11, 71, 128, 158-163,171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України ,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову старшого інспектора ДПС УДАІ
м. Севастополя серії СН 1 № 024227 від 29
травня 2013 року про застосування до
ОСОБА_1 адміністративного стягнення в
вигляді штрафу в розмірі 255 грн. згідно
з ч.1 ст.122 КУпроАП.

Провадження в справі про
адміністративні правопорушення про
застосування до ОСОБА_1
адміністративного стягнення в вигляді
штрафу в розмірі 255 грн. згідно з ч.1 ст.122
КУпАП - закрити.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя:
/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя Нахімовського районного

суду м. Севастополя

І.А. Пекарініна