Справа № 233/7159/13-а
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Міросєді А.І.
Суддя-доповідач - Шальєва В. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
справа №233/7159/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А.

суддів Компанієць І.Д., Бишова М.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі судового засідання
Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою: м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 04.12.2013 р. в справі
№ 233/7159/13-а за позовом ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради Донецької області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області (далі - УПСЗН) про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії, просив
визнати протиправними дії відповідача
щодо нарахування разової грошової
допомоги в меншому розмірі, ніж
передбачено ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Зазначає,
що як учаснику ліквідації наслідків
ЧАЕС йому встановлено ІІ групу
інвалідності, а тому має право на
отримання грошової допомоги в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.
Разом з тим, відповідачем нараховано за
2013 р. лише 120 грн. замість передбачених
5615 грн.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 04.12.2013 р. в задоволенні позову
відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, в
якій він просить скасувати постанову
суду першої інстанції, ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
через порушення норм матеріального та
процесуального права. В обґрунтування
апеляційної скарги зазначає, що суд
першої інстанції не звернув уваги, що
Конституція України, закони України
мають найвищу юридичну силу, тому
відповідач повинен сплатити допомогу
на оздоровлення відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Особи, які беруть участь у справі, до
судового засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, у зв'язку з
чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши
доводи апеляційної скарги матеріалами
справи, приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є ліквідатором Чорнобильської
катастрофи, інвалідом ІІ групи.

Відповідачем 12.08.2013 р. позивачеві
зараховано на особистий рахунок та
виплачено щорічна грошова допомога в
розмірі 120 грн.

Відмовляючи в задоволенні вимоги, суд
першої інстанції виходив з відсутності
підстав для отримання щорічної
грошової допомоги в розмірі,
встановленому положеннями ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів вважає такий висновок
обґрунтованим, з огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено право позивача на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Законом передбачено, що розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати, а
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.

Міністерство праці і соціальної
політики України як головний
розпорядник коштів, забезпечує через
місцеві органи праці та соціального
захисту населення виплату допомоги на
оздоровлення громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи у
розмірах, на які затверджені кошториси
і які розраховані згідно з постановами
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996
року № 836 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та від
12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Розпорядники бюджетних коштів нижчого
рівня - управління праці та соціального
захисту населення, беруть бюджетні
зобов'язання та проводять видатки
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами, як це
передбачено ст.51 Бюджетного кодексу
України.

Розміри щорічної допомоги на
оздоровлення відповідної категорії
громадян, на яких розповсюджується дія
Закону України «Про статус ї
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», встановлюється цим
законом.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011
закріплено, що в одних законах
безпосередньо встановлено розміри
соціальних виплат, а в інших їх
визначення віднесено до повноважень
Кабінету Міністрів України. Відповідно
до положень законів України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначення
порядку та розмірів соціальних виплат
віднесено до відання Кабінету
Міністрів України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів
України № 562 від 12.07.2005 року «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлений розмір допомоги на
оздоровлення, а саме - 120,00 гривень для
осіб, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, 1 категорії,
інвалідам 2-ї групи.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» у 2013 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

На дійсний час вищезазначені
положення та постанова Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не визнано
неконституційними.

Таким чином, позивач має право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення, яка виплачується особам,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, в розмірі,
що встановлений постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року №562.

Тому, як правильно зазначив суд першої
інстанції, є правомірними дії
відповідача щодо нарахування та
виплати позивачу допомоги на
оздоровлення за 2013 рік в розмірі,
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року №562,
тому відсутні підстави для задоволення
позову.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198,
200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 04.12.2013 р. в справі
№ 233/7159/13-а залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 04.12.2013 р. в справі № 233/7159/13-а за
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя:
Шальєва В.А.

Судді:
Компанієць І.Д.

Бишов М.В.