Справа № 2а-11695/10/2070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/13521/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17.12.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011

у справі № 2-а-11695/10/2070

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м.Харкова

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 17.12.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011,
позов задоволено повністю. Скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Дзержинському районі м.Харкова від
09.09.2010 № /0.

ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову. Посилається на
порушення судами норм матеріального
права: п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

16.07.2009 позивач надав до ДПІ у
Дзержинському районі м.Харкова
податкову декларацію з податку на
додану вартість за червень 2009 року із
визначенням до бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість в сумі 53104,00 грн.

ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова
проведено документальну невиїзну
(камеральну) перевірку позивача з
питань достовірності заявленої суми
бюджетного відшкодування ПДВ за
червень 2009 року, про що складено акт від
31.07.2009 № 3869/1600/НОМЕР_1, в якому
зафіксовано, що бюджетне відшкодування
в сумі 53104,00 грн., задеклароване за
червень 2009 року, відповідає сумі
бюджетного відшкодування, визначеній
за результатами перевірки. Також
складено довідку про підтвердження
суми бюджетного відшкодування,
визначеного за результатами
документальної невиїзної (камеральної)
перевірки від 31.07.2009 № 102, відповідно до
якої підтверджена сума бюджетного
відшкодування за червень 2009 року.

ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова
27.08.2010 проведено невиїзну
документальну перевірку позивача з
питань правових відносин з ТОВ
«Сервісопторг» та «ВКФ «Гермес» за
декларацією з податку на додану
вартість за червень 2009 року, за
результатами якої складено акт від
27.08.2010 № 8795/07-0/НОМЕР_1, яким зафіксовано
порушення позивачем вимог п.п. 7.2.3 п. 7.2,
п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 № 168/97-ВР. Податковий орган
виходив з того, що сплата податку на
додану вартість у ланцюгу постачання
непідтверджена через непроведення
зустрічних перевірок постачальників у
цьому ланцюгу до виробника товару.

На підставі акту перевірки від 27.08.2010 №
8795/07-0/НОМЕР_1 прийнято податкове
повідомлення-рішення від 09.09.2010 №
/0 про зменшення позивачеві
бюджетного відшкодування за червень 2009
року в загальній сумі 53104,00 грн.

Суд касаційної інстанції знаходить
правильною позицію судів попередніх
інстанцій щодо протиправності таких
висновків податкового органу.

Порядок визначення сум податку, що
підлягають відшкодуванню з Державного
бюджету України, регламентований п. 7.7
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин), якого платник
податків зобов'язаний дотримуватися і
виключно за умови порушення якого
заявлення від'ємного значення з
податку на додану вартість до
бюджетного відшкодування може бути
визнано неправомірним.

За умови реального здійснення
платником податку господарської
операції з придбання товару, яка
призвела до об'єктивної зміни складу
активів такого платника (покупця), у
межах господарської діяльності, за
наявності факту дотримання платником
податку вимог п.п. 7.7.1-7.7.3 п. 7.7 ст. 7
Закону при обчисленні від'ємного
значення та заявленні його до
бюджетного відшкодування, платник
податку на додану вартість має право на
отримання такого відшкодування.

Судами попередніх інстанцій не
встановлено жодного фактичного
порушення вимог наведених норм Закону,
яке б позбавляло позивача права на
заявлення до відшкодування від'ємного
значення з податку на додану вартість
та отримання такого відшкодування. При
цьому на підставі безпосередньо
досліджених доказів встановлено, що
операції з придбання товару
(поліетилену ПНД FS 471-02 та поліетилену
низького тиску 293-285 Д) мали реальних
характер, підтверджені первинними
документами, в т.ч. податковими
накладними, а також платіжними
документами.

Закон не ставить право на заявлення до
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість та на отримання такого
відшкодування залежно від факту
підтвердження зустрічними перевірками
сплати податку на додану вартість
усіма постачальниками у ланцюгу
постачання товару.

Допущені постачальниками у ланцюгу
постачання товару певні порушення
податкового законодавства тягнуть
негативні наслідки саме для таких
постачальників та не впливають на
право позивача на віднесення до складу
податкового кредиту сплаченого
податку на додану вартість
постачальникам товару та заявлення до
бюджетного відшкодування від'ємного
значення з податку на додану вартість.

Враховуючи наведене, підстав для
задоволення касаційної скарги та
скасування оскаржуваних судових
рішень не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова залишити без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17.12.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою, поданою через Вищий
адміністративний суд України в
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю. І. Цвіркун