Справа № 2а/617/11481/12
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/53825/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф., (суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області про скасування постанови за
касаційною скаргою Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Житомирській області на постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від 05 червня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 01 серпня 2012 року, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Овруцького
районного суду Житомирської області з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати незаконною постанову
державного виконавця від 27 березня 2012
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження (ВП № 31824781) по
виконанню виконавчого листа по справі
№ 2а-721/09, виданого 14 травня 2009 року
Овруцьким районним судом Житомирської
області, а також зобов'язати
відповідача прийняти до провадження
виконавчий документ та відкрити
виконавче провадження.

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 05 червня 2012
року позовні задоволено. Визнано
незаконною постанову державного
виконавця від 27 березня 2012 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (ВП № 31824781) по виконанню
виконавчого листа по справі № 2а-721/09,
виданого 14 травня 2009 року Овруцький
районним судом, про стягнення коштів на
користь ОСОБА_4 з управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації. Зобов'язано відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області прийняти до
провадження виконавчий документ та
відкрити виконавче провадження по
виконавчому листу № 2-а-721/09 виданого 14
травня 2009 року Овруцьким районним
судом про стягнення з Управління праці
та соціального захисту населення
Овруцької райдержадміністрації на
користь ОСОБА_4 коштів за ст.37 в сумі
2542,80грн, за ст. 39 в сумі 41929грн., за ст. 48 в
сумі 2010грн. Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
та строфи».

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 01 серпня 2012
року постанову Овруцького районного
суду Житомирської області від 05 червня
2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою
Овруцького районного суду
Житомирської області від 05 червня 2012
року та ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 01 серпня 2012 року, Відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Житомирській області звернувся до
суду з касаційною скаргою, в який
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
дійшов до про залишення касаційної
скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 29 квітня 2009
року, яка набрала чинності 12 травня 2009
року, стягнуто на користь ОСОБА_4 з
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області, передбачену ст. 37 Законом
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
допомогу у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва за період з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року, в сумі 2542,80
грн., передбачену ст. 39 Законом України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» доплату до
заробітної плати, за період 02.09.1996 року
по 31.12.2005 року, з 01.07.2007 року по 31.12.2007
року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, в сумі
41929,00 грн., передбачену ст. 48 Законом
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щорічну допомогу на оздоровлення
інвалідам 3 групи за 2008 рік, в сумі 2010
грн.

Отримавши виконавчий лист, який було
видано 14 травня 2009 року позивач
звернулася до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області з вимогою про прийняття до
провадження виконавчий документ та
відкрити виконавче провадження. За
даним виконавчим листом було відкрите
виконавче провадження, яке знаходилось
на виконанні до лютого 2012 року і
повернутий стягувачу 21.02.2012 року.

У березні 2012 року позивач за Законом
України «Про виконавче провадження»
повторно пред'явила виконавчий
документ для виконання.

Відповідно до ч.5 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження»
повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону.

Постановою головного державного
виконавця Невмержицького О.О. від 27
березня 2012 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» було відмовлено у
відкритті виконавчого провадження
(відмовлено в прийнятті до провадження
виконавчого документу) по виконанню
виконавчого листа № 2а-721/09 за
постановою Овруцького районного судом
Житомирської області від 29 квітня 2009
року.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з яким погодився
Житомирський апеляційний
адміністративний суд дійшли висновку
про неправомірність дій Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Житомирській області щодо відмови у
відкритті виконавчого провадження по
виконавчому листу № 2а-721/09 за
повторною заявою ОСОБА_4.

З таким висновком судів попередніх
інстанцій погоджується і судова
колегія Вищого адміністративного суду
України, з огляду на наступне.

Предметом заявленого
адміністративного позову є відмова
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області у відкритті
виконавчого провадження по виконанню
виконавчого листа по справі № 2а-721/09 та
зобов'язання прийняти до провадження
виконавчий документ за повторною
заявою ОСОБА_4.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження
стало відсутність бюджетної програми
для виплати коштів на 2012 рік за
рішенням судів та неможливість
виконання рішення суду за рахунок
коштів належних боржнику, оскільки
майно боржника перебуває у власності
Верховної Ради України.

Проте, суд касаційної інстанції вважає,
що відсутність коштів на виконання
рішення суду, не є підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування,
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 5 статті 124 Конституції
України передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України i є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Згідно з частиною 1
статті 255 Кодексу адміністративного
судочинства України постанова або
ухвала суду, яка набрала законної сили,
є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб i підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі «Іммобільяре Саффі
проти Італії» зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі «Горнсбі проти
Греції» від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі «Піалопулос та інші проти
Греції» від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, виходячи з вищевикладеного Вищий
адміністративний суд України вважає,
що оскаржувана постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження є
неправомірною та вказує на
бездіяльність виконавчої служби по
примусовому виконанню рішень судів,
яка за Законом покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Виходячи з вищезазначеного, судова
колегія Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Овруцького районного суду
Житомирської області від 05 червня 2012
року та ухвала Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 01 серпня 2012 року, ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду,
тому підстави для скасування або зміни
рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області залишити без задоволення, а
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від 05 червня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 01 серпня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

Т.Ф.
Весельська

В.В.
Малинін