Справа № 2а-14432/11/1370
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
Справа №
79475/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання
Король Х.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28.03.2012р. по
справі за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до державної
податкової інспекції у
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкових повідомлень
рішень, -

В С Т А Н О В И Л
А:

23.12.2011р. позивач звернулася до суду з
позовом, в якому з врахуванням
уточнень, просить визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області від 29.06.2011 року № в
частині збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем податок з
доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності і
незалежної професійної діяльності на
загальну суму 7671,33 грн., у тому числі за
основним платежем на суму 7671,33 грн.;
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
19.09.2011 року № в частині збільшення
суми грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість на
загальну суму 16331,50 грн., у тому числі за
основним платежем на суму 14068,00 грн., за
штрафними санкціями на суму 2263,50 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
правильно віднесла до складу валових
витрат у 2010 році 300055,20 грн. та у 2011 році
49057,00 грн. вартості придбаних товарів та
до складу податкового кредиту з ПДВ у
червні 2010 року 4554,00 грн., у вересні 2010
року 4500,00 грн. та у березні 2011 року 5014,00
грн. сплачених у ціні придбаного товару
на загальну суму 14068,00 грн. Позивач
придбала у ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3
товар, силами постачальників, ФОП
ОСОБА_1 не понесла витрат на
транспортування зазначеного товару, а
тому не була зобов'язана оформляти та
зберігати документи, які стосуються
правомірності віднесення витрат на
його транспортування.

Використала придбаний у ФОП ОСОБА_2 та
ФОП ОСОБА_3 товар у власній
господарській діяльності (в тому числі
продала його частину).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28.03.2012р. в
задоволенні позову відмовлено.

ФОП ОСОБА_1 оскаржила дану постанову, з
підстав неповного з'ясування обставин
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що придбання ФОП
ОСОБА_1 товару у ФОП ОСОБА_2 та ФОП
ОСОБА_3 підтверджується належно
оформленими первинними
бухгалтерськими документами, а саме
видатковими та податковими накладними,
які оформлені відповідно до вимог
чинного законодавства.

Жодної іншої ознаки безтоварності
господарських операцій між ФОП ОСОБА_1
з одного боку та ФОП ОСОБА_2 і ФОП ОСОБА_3
з іншого боку, окрім відсутності
товаро-транспортних накладних, судом
не наведено.

Усі первинні документи, які
передбачені чинним законодавством для
операцій поставки товару у ФОП ОСОБА_1
були представлені для перевірки та
долучені до матеріалів справи.

З норм ст.712, 664, 622 ЦК України вбачається,
що в операції поставки товару
документального підтвердження
потребує факт передачі товару від
постачальника до покупця.

Зазначений факт передачі товару у
належній формі підтверджений доданими
до матеріалів справи видатковими
накладними №02.06-0001 від 03.06.2010 року,
№РН-0000292 від 29.09.2010 року, №РН-0000104 від
29.03.2011 року, які були представлені
ревізору для перевірки, і які є
первинними документами, що засвідчують
господарську операцію поставки товару.

Окрім цього, до матеріалів справи було
долучено товарно-транспортні накладні,
надані під час зустрічних перевірок
ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, якими було
оформлено доставку проданого ними
товару до ФОП ОСОБА_1

Згідно п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України
„Про оподаткування прибутку
підприємств", "не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов 'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку"

Закон України "Про оподаткування
підприємств", Податковий кодекс
України, Закон України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" не передбачають
вичерпного переліку документів, що
підтверджують зв'язок понесених витрат
платника податку з його господарською
діяльністю, а лише вказують на
необхідність мати первинні документи,
які фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Отже, чинним законодавством України не
передбачено обов'язкового складання
товаро транспортних накладних для
підтвердження факту
приймання-передачі товару від одного
контрагента іншому. Зазначені накладні
відображають лише факт
транспортування товару, а факт
передачі товару підтверджується
видатковою накладною.

Позивачем додано до матеріалів справи
всі податкові накладні, видані ФОП
ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, а також платіжні
доручення та виписки з банківського
рахунку ФОП ОСОБА_1, якими підтверджено
факт оплати ФОП ОСОБА_1 за поставлені
товари, висновок суду щодо
неправомірності віднесення до
податкового кредиту сум податку,
сплаченого у зв'язку з придбанням
товарів у ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 є
таким, що свідчить про порушення
судом норм матеріального права, а саме
судом не застосовано п.п.7.4.5. п.7.5. та
п.п.7.5.1. п.7.5. ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість", що повинні
бути застосовані, та свідчить про
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В жодному нормативно-правовому акті не
зазначено, що наявність чи відсутність
в фізичної особи-підприємця книги
обліку доходів та витрат може бути
підставою визначення правомірності
віднесення до складу валових витрат
господарських операцій та
донарахування податкових зобов'язань
платнику податків. Відсутність книги
обліку доходів та витрат може бути лише
підставою для притягнення особи до
адміністративної відповідальності,
відповідно до ст.164-1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
але жодним чином не може впливати на
формування суб'єктом підприємницької
діяльності валових витрат.

Таким чином, висновок суду щодо
відсутності документального
підтвердження валових витрат у зв'язку
з відсутністю книги обліку доходів та
витрат є таким, що не відповідає нормам
чинного законодавства.

Щодо доказів понесення ФОП ОСОБА_1
витрат на придбання товару у ФОП ОСОБА_2
та ФОП ОСОБА_3, то такими доказами є
відповідні платіжні доручення та
виписки з банківського рахунку ФОП
ОСОБА_1, долучені позивачем до
матеріалів справи, проте жодним чином
не досліджені судом, що свідчить про
порушення судом процесуального права,
а саме п.4 ч.1 ст.7 КАС України.

Вважає, що судом при прийнятті
оскаржуваної постанови не наведено
жодних мотивованих обґрунтувань, які б
вказували, у чому саме надані позивачем
первинні документи не відповідають
вимогам чинного законодавства. Усі
первинні документи, якими посвідчено
господарські операції позивача з ФОП
ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, зокрема податкові
та видаткові накладні оформлені
належним чином, підписані та завірені
печатками сторін, жодних зауважень
щодо оформлення позивачем первинних
документів судом не зазначено, також
судом не встановлено нікчемність
правочинів, укладених між ФОП ОСОБА_2,
ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1

Факт використання зазначеного товару у
власній господарській діяльності ФОП
ОСОБА_1 підтверджений Актом перевірки,
яким встановлено відсутність залишку
товарно-матеріальних цінностей.

Використання ФОП ОСОБА_1 придбаного
товару у власній господарській
діяльності в свою чергу призвів до
виникнення у ФОП ОСОБА_1 валового
доходу від вказаної операції та
податкових зобов'язань з ПДВ.

Визнання Правилами перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні товарно-транспортної
накладної єдиним для всіх учасників
транспортного процесу юридичним
документом, що призначений для
списання товарно-матеріальних
цінностей, обліку на шляху їх
переміщення, оприбуткування,
складського, оперативного та
бухгалтерського обліку, а також для
розрахунків за перевезення вантажу та
обліку виконаної роботи засвідчує, те
що ТТН є єдиним документом, який може
використовуватися усіма учасниками
транспортного процесу, в тому числі при
здійсненні розрахунків за перевезення
вантажу. Проте, використання ТТН не
виключає можливості застування інших
первинних документів, які засвідчують
певні операції, що не стосуються
правовідносин у сфері транспорту.

Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
позивачку, яка просить задоволити
апеляційну скаргу, представника
податкового органу, яка просить
залишити без змін рішення суду першої
інстанції, розглянувши та обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична
особа - підприємець 26.08.2008 року.

Підприємницьку діяльність здійснювала
на загальній системі оподаткування
обліку та звітності. Являється
платником податку на додану вартість.

Податковим органом проведено
документальну планову виїзну
перевірку з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства
ФОП ОСОБА_1, про що складено акт
№151/1711/НОМЕР_1 від 07.06.2011 року.

29.06.2011 року відповідачем на підставі
вищезазначеного акта перевірки
прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» від 29.06.2011 року
№ яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на загальну суму 23 653,75
грн., у тому числі за основним платежем
на суму 18923 грн. та штрафними санкціями
4730,75 грн. Також, 29.06.2011 року прийнято
податкове повідомлення - рішення форми
«Р» №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності і
незалежної професійної діяльності на
загальну суму 20 255,19 грн., у тому числі за
основним платежем на суму 9738,42 грн., за
штрафними санкціями на суму 516,77 грн.

ДПА у Львівській області рішенням про
результати розгляду первинних скарг
від 09.09.2011 року №24227/10/25005/1981 залишено
без змін податкове повідомлення -
рішення № від 29.06.2011 року та
скасовано податкове повідомлення -
рішення № від 29.06.2011 року в
частині 1338,00 грн. штрафних санкцій по
податку на додану вартість, а в іншій
частині залишено без змін.

19.09.2011 року ДПІ у Кам'янка-Бузькому
районі Львівської області винесено
податкове повідомлення - рішення форми
«Р» №, у зв'язку з чим збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість на
загальну суму 22 315,75 грн. у тому числі
за основним платежем на суму 18923 грн., за
штрафними санкціями на суму 3392,75 грн.

ДПА України рішенням про результати
розгляду повторних скарг від 25.11.2011
року №1955/6/10-2315 залишено без змін
податкове повідомлення - рішення
№ від 29.06.2011 року про сплату
податку на додану вартість і
застосованої штрафної санкції з
урахуванням рішення ДПА у Львівській
області від 09.09.2011 року, прийнятого за
розглядом первинних скарг (податкове
повідомлення-рішення від 19.09.2011 року
№); скасовано податкове
повідомлення - рішення № від
29.06.2011 року в частині сплати 2067,09 грн.
податку з доходів фізичних осіб та 516,77
грн. застосованої штрафної санкції і в
зазначеній частині рішення ДПА у
Львівській області від 09.09.2011 року
№24227/10/25005/1981, прийняте за розглядом
первинних скарг.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позовні вимоги позивачки є
безпідставними, виходячи з наступного:

Між ФОП ОСОБА_2 (продавець) та ФОП ОСОБА_1
(покупець) було укладено договір
поставки № 25/0311 від 25.03.2011 року. Згідно
даного договору товар поставляється за
рахунок покупця само вивозом, або
силами продавця за домовленістю.

На підтвердження виконання умов даного
договору позивач надав: видаткову
накладну №РН-0000104 від 29.03.2011 року на
суму 30086,93 грн. у т.ч. ПДВ в сумі 5014,44 грн.;
податкову накладну №33 від 29.03.2011 року,
виписану ФОП ОСОБА_2, на суму 30086,93 грн. у
т.ч. ПДВ в сумі 5014,49 грн. Також надано
видаткову накладну № РН-0000292 від 29.09.2010
року на суму 27002,16 грн. у т.ч. ПДВ в сумі
4500,36 грн. та податкову накладну від
29.09.2010 року №232 виписану ФОП ОСОБА_2, на
суму 27002,16 грн. у т.ч. ПДВ в сумі 4500,36 грн.

На підтвердження торговельних
відносин з ФОП ОСОБА_3 позивачем надано
видаткову накладну №02.06.0001 від 02.06.2010
року на суму 27327,91 грн. у т.ч. ПДВ в сумі
4554,65 грн. та податкову накладну від
29.09.2010 року №232 виписану ФОП ОСОБА_2, на
суму 27327,91 грн. у т.ч. ПДВ в сумі 4500,36 грн.

Позивачем не надано як суду першої
інстанції так і апеляційної інстанції,
доказів, які б підтверджували рух
товару від продавця до покупця,
перевізника (товарно-транспортних
накладних, наявність яких є
обов'язковою для підтвердження факту
доставки товару дорожніх листів), в
даних правовідносинах, а також
документів, що підтверджують прийняття
оприбуткування та відвантаження
товарів, не встановлено факту передачі
товарів від продавця до покупця.

Щодо підтвердження відомостей,
отриманих від особи, яка мала правові
відносини з платником податків між ФОП
ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_3 і ПП ОСОБА_2
вбачається, що серед представлених
первинних документів відсутні ті, які б
підтверджували факт доставки товару
ФОП ОСОБА_1 і ними понесено витрати на
доставку товару до місця призначення.
Товарно-транспортна накладна ААК №329075
від 02.06.2010 р., не підтверджує факт
проплати послуг продавцем, оскільки в
ній зазначено, що оплату за автомобіль
проводить ФОП ОСОБА_1 Із довідок
зустрічних перевірок як ПП ОСОБА_2, так
і ПП ОСОБА_3 не вбачається наявність
таких товарно-транспортних накладних.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Відповідно до розділу 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 14.10.1997 року №363 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 20.02.1998 року за № 128/2568 (із
змінами і доповненнями) -
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Відповідно до пункту 11.5 згаданих
Правил товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом). Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Чинним законодавством не передбачена
заміна згаданих транспортних
документів будь-якими іншими
документами, тому здійснення поставки
товарів на будь-яких умовах не звільняє
учасників господарської операції від
складання первинних документів, які
передбачені законодавством про
бухгалтерський облік.

До набрання чинності Податковим
кодексом України відносини щодо
порядку нарахування та сплати податку
на додану вартість визначав Закон
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 №168/97-ВР (далі -
Закон № 168). У п.1,7. названого Закону
визначено, що податковий кредит - це
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом. Згідно з підпунктом 7.4.1
пункту 7.4 статті 7 Закон №168/97-ВР
податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Якщо платник податку
придбаває (виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту (підпункт
7.4.4 пункту 7.4 статті 7 зазначеного
Закону).

Таким чином, до складу податкового
кредиту відноситься лише ті суми
витрат платника податку, які фактично
понесені на придбання товарів (робіт,
послуг) для подальшого використання їх
у власній господарській діяльності.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до пп.1 і 5 Порядку ведення
Книги обліку доходів і витрат,
затвердженого Постановою КМУ від 26.09.2001
року № 1269, книга обліку доходів і
витрат ведеться суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами; до книги заносяться відомості
про суму витрат за фактом їх
здійснення, суму вартості товарів,
отриманих для їх продажу (надання
послуг), а також відомості про суму
виручки від продажу товарів (надання
послуг) за підсумком за день.

Позивачем не надано книги обліку
доходів та витрат, яка б підтвердила
факт ведення ФОП ОСОБА_1 обліку її
товарних запасів шляхом внесення до
цієї книги записів про понесені
витрати на придбання товару, що в
подальшому реалізовувався. Факт
відсутності такої книги позивачем
визнано і в суді апеляційної інстанціх.
Надані позивачем накладні
підтверджують лише походження товару.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, то воно не може
бути скасоване чи змінене з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
28.03.2012р. по справі №2а-14432/11/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст.160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.І.Мікула

А.Р.Курилець

Повний текст виготовлено 03.02.2014р.