Справа № 106/581/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/800/27828/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С.
(суддя-доповідач), Голяшкіна О.В.,
Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на постанову
Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 26
лютого 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до Виконавчого комітету
Євпаторійської міської ради, треті
особи ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
відмови протиправною, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
пред'явили позов до виконавчого
комітету Євпаторійської міської Ради
про визнання відмови у виділі
об'єктів в окремий майновий комплекс
і присвоєння йому окремої адреси
протиправною, зобов'язання виконавчого
комітету Євпаторійської міської Ради
прийняти рішення про виділ належних
ним об'єктів нерухомого майна в окремий
майновий комплекс з присвоєнням
окремої поштової адреси та
зобов'язання зареєструвати за ними
право власності на цей окремий
майновий комплекс.

Постановою Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 26
лютого 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 17 квітня 2013 року, позовні вимоги
задоволено частково.

Зобов'язано виконавчий комітет
Євпаторійської міської Ради
розглянути заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
від 5 листопада 2012 року щодо виділу
об'єктів нерухомого майна у
домоволодінні АДРЕСА_1 з присвоєнням
окремої поштової адреси.

У задоволенні позову в частині
визнання відмови у виділі об'єктів
нерухомого майна у домоволодінні
АДРЕСА_1 в окремий майновий комплекс
протиправною, відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
судів скасувати в частині відмови в
задоволенні позову та прийняти нове
рішення в цій частині про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
задоволення частково.

Судами встановлено, що позивачі згідно
свідоцтва про право власності на
житло є співвласниками квартири
НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_7 є
власником квартири НОМЕР_2 будинку
АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування. ОСОБА_8 є власником квартири
НОМЕР_3 будинку АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування. Право власності
позивачів та третіх осіб на квартири у
будинку АДРЕСА_1 зареєстровано у
Державному реєстрі.

01 червня 2012 року Кримським
республіканським підприємством «Бюро
реєстрації і технічної інвентаризації
м. Євпаторія» надано висновок про
можливість технічного виділу
нерухомого майна, в якому зазначено, що
по технічним показникам об'єкт може
бути виділений та рекомендовано
присвоїти виділеній частині квартирі
НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1 (що складається
з будівель: житлового будинку літ.
«Е-Е1-е», сараїв літ. «І», літ. «Д», гаражу
літ. «Ж1») поштову адресу АДРЕСА_2.

05 листопада 2012 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулись із заявою до міського
голови м. Євпаторія про виділення
квартири НОМЕР_1 в домоволодінні
АДРЕСА_1 (житловий будинок літ. «Е-Е1-е»,
сарай літ. «І», літ. «Д», гараж літ. «Ж1»)
в окремий майновий комплекс із
присвоєнням адреси по АДРЕСА_2 та
видачі нового свідоцтва про право
власності.

До вказаної заяви позивачі додали
копію свідоцтва на право власності на
майно від 03 грудня 1999 року; копію
технічного паспорту на квартиру НОМЕР_1
в домоволодінні АДРЕСА_1, висновок
Кримського республіканського
підприємства «Бюро реєстрації і
технічної інвентаризації м. Євпаторія»
від 01 червня 2012 року про можливість
виділення нерухомого майна, згода
співвласників ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Листом від 16 листопада 2012 року Кримське
республіканське підприємство «Бюро
реєстрації і технічної інвентаризації
м. Євпаторія» повідомило позивачів, що
видати свідоцтво на виділену частину
домоволодіння АДРЕСА_1 неможливо,
оскільки вони не надали нотаріально
посвідчений договір про виділ у натурі
частки з нерухомого спільного майна
або рішення суду.

28 листопада 2012 року позивачі
звернулись із заявою до міського
голови м. Євпаторія з заявою про
зобов'язання Кримського
республіканського підприємства «Бюро
реєстрації і технічної інвентаризації
м. Євпаторія» підготувати документи
про виділ квартири НОМЕР_1 в
домоволодінні АДРЕСА_1 (житловий
будинок літ. «Е-Е1-е», сарай літ. «І», літ.
«Д», гараж літ. «Ж1») в окремий майновий
комплекс із присвоєнням адреси по
АДРЕСА_2 та зареєструвати право
власності на виділений майновий
комплекс.

28 грудня 2012 року листом за підписом
заступника міського голови їм
роз'яснено порядок проведення виділу
та зазначено, що виділ квартири в
окремий інвентарний об'єкт з
присвоєнням окремої поштової адреси
законодавством не передбачений.
Рекомендовано звернутись до
Кримського республіканського
підприємства «Бюро реєстрації і
технічної інвентаризації м. Євпаторія»
для розрахунку частки домоволодіння,
яку вони бажають виділити та отримання
висновку про можливість її виділення.

Відмовляючи у частині визнання відмови
у виділі об'єктів нерухомого майна у
домоволодінні АДРЕСА_1 в окремий
майновий комплекс протиправною, суд
першої інстанції зазначив, що право на
виділ частки із майна, що є у спільній
частковій власності, передбачене
статтею 364 Цивільного кодексу України,
у позивачів відсутнє та не має правових
підстав для виділу їх квартири із
будинку на підставі зазначеної норми.

Пославшись на Тимчасове положення
про порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5, Інструкцію щодо
проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна, затверджену наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 18 червня 2007 року № 55, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що оскільки позивачами до заяви про
видачу свідоцтва про право власності
на виділений майновий комплекс додані
не всі необхідні документи, відповідач
правомірно відмовив у задоволенні
даної заяви.

Також, суд першої інстанції, пославшись
на порушення позивачем процедури
прийняття рішення про відмову у
задоволенні заяви про видачу свідоцтва
про право власності на об'єкт
нерухомості прийшов до висновку, що
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції із
висновками суду першої інстанції
погодився та залишив постанову
Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 26
лютого 2013 року без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
правовою позицією судів першої та
апеляційної інстанцій не погоджується
із огляду на наступне.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги, погодився із
доводами позивачів, що при прийнятті
рішення від 16 листопада 2012 року про
відмову у задоволенні заяви про видачу
свідоцтва про право власності на об'єкт
нерухомості відповідачем було
порушено процедуру прийняття цього
рішення.

Разом з цим, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що у задоволенні
заяви про видачу свідоцтва про право
власності на виділений майновий
комплекс відмовлено обґрунтовано, на
підставі діючого законодавства.

З наведеного вбачається, що суд першої
інстанції за результатами розгляду
даної справи прийшов до суперечливих
висновків.

Суд апеляційної інстанції на зазначені
обставини справи уваги не звернув,
недоліків рішення суду першої
інстанції не усунув та залишив
постанову Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 26
лютого 2013 року без змін.

Враховуючи зазначене колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що судами першої та апеляційної
інстанцій не вжито всіх передбачених
законом заходів, необхідних для
повного і всебічного з'ясування всіх
обставин у справі, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України передбачено, що підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Так як судами першої та апеляційної
інстанцій не було вжито всіх
передбачених законом заходів,
необхідних для повного і всебічного
з'ясування всіх обставин у справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, рішення судів першої та
апеляційної інстанції підлягають
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду та
вирішення спору по суті і винести
законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 227, 230, 231 КАС
України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
частково.

Постанову Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 26
лютого 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: