Справа № 802/4689/13-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 січня 2014 р.
Справа № 802/4689/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина
Олександровича,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Дмитра Олександровича,

предстаника позивача та третьої особи
ТОВ "Елеватортрейд" Дудчика О.М.,

представника відповідача Шаблевському
В.І.,

представників третіх осіб ТОВ
"Укрлюкс-Буд" та ВАТ "Тростянецьке
хлібоприймальне підприємство"
Спірідонова В.В. та Круковського О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: дочірнього підприємства з
іноземною інвестицією "Сантрейд", третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
товариство з обмеженою
відповідальністю "Елеватортрейд"

до: реєстраційної служби по
Тростянецькому району Тростянецького
міськрайонного управління юстиції,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача товариство з
обмеженою відповідальністю
"Укрлюкс-Буд" та відкрите акціонерне
товариство "Тростянецьке
хлібоприймальне підприємство"

про: визнання протиправними,
скасування рішень суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом звернулося
дочірнє підприємство з іноземною
інвестицією «Сантрейд» (надалі -
Підприємство) до реєстраційної служби
по Тростянецькому району
Тростянецького міськрайонного
управління юстиції, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача
товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» про
визнання протиправними та скасування
рішень суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання вчинити дії.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що на підставі договорів
купівлі-продажу від 28 травня 2012 року
Підприємство набуло у власність
комплекси будівель та споруд, що
знаходяться за адресами: Вінницька
область, смт. Тростянець, вул. 1 Травня,
26, загальною площею 12883,9 кв.м.; Вінницька
область, Тростянецький район, с.
Демківське, вул. Привокзальна, 2,
загальною площею 8539,5 кв.м.

З метою державної реєстрації права
власності на ці об'єкти Підприємство 05
листопада 2013 року звернулося до
реєстраційної служби по
Тростянецькому району Тростянецького
міськрайонного управління юстиції із
заявами про державну реєстрацію права
власності на придбані об'єкти.

Однак, цього ж дня реєстраційною
службою по Тростянецькому району
Тростянецького міськрайонного
управління юстиції прийнято рішення,
якими відмовлено заявнику у державній
реєстрації прав та їх обтяжень в
зв'язку з тим, що на це ж нерухоме майно
вже зареєстровано право власності.

Не погоджуючись із такими рішеннями
суб'єкта владних повноважень,
Підприємство звернулося до суду із
адміністративним позовом, у якому
просить визнати протиправними та
скасувати рішення відповідача від 10
січня 2013 року про державну реєстрацію
за товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» права
власності на комплекси будівель і
споруд, за реєстрацією права власності
на які звертався позивач; зобов'язання
відповідача внести запис до Державного
реєстру прав на нерухоме майно щодо
скасування державної реєстрації за
товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» права
власності на зазначені вище комплекси
будівель і споруд; визнати
протиправними та скасувати рішення
відповідача від 05 листопада 2013 року про
відмову позивачу у державній
реєстрації прав та їх обтяжень; також
зобов'язати відповідача здійснити
державну реєстрацію права власності на
зазначені вище комплекси будівель та
споруд за Підприємством.

Ухвалою суду від 11 грудня 2013 року до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача
залучено товариство з обмеженою
відповідальністю «Елеватортрейд», а
відкрите акціонерне товариство
«Тростянецьке хлібоприймальне
підприємство» - в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача.

В подальшому ухвалою суду від 21 січня
2014 року позовну заяву в частині вимог
щодо зобов'язання відповідача внести
запис до Державного реєстру прав на
нерухоме майно щодо скасування
державної реєстрації за товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укрлюкс-Буд» права власності на
зазначені вище комплекси будівель і
споруд залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача та представник третьої особи
товариства з обмеженою
відповідальністю «Елеватортрейд»
підтримали позовні вимоги та просили
позов задовольнити з підстав, що
викладені у ньому.

Представник відповідача заперечував
проти позову, посилаючись при цьому на
те, що відповідач як при проведенні
державної реєстрації 10 січня 2013 року
так і при відмові у державній
реєстрації 05 листопада 2013 року діяв в
межах повноважень, передбачених чинним
на той час законодавством.

Представники третіх осіб товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрлюкс-Буд» та відкритого
акціонерного товариства «Тростянецьке
хлібоприймальне підприємство» також
заперечували проти позову, мотивуючи
свої заперечення тим, що відповідач,
приймаючи рішення 10 січня 2013 року про
державну реєстрацію права власності на
зазначені вище комплекси будівель і
споруд за товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд»,
фактично здійснив перенесення
зареєстрованого права власності на ці
комплекси будівель і споруд до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, оскільки таке право за
товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» вже
було зареєстроване ще раніше
комунальним підприємством
«Тульчинське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації».

Додатково представники третіх осіб
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» та
відкритого акціонерного товариства
«Тростянецьке хлібоприймальне
підприємство» пояснили, що постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2012
року у справі №2а/0270/4956/12, що набрала
законної сили, відмовлено дочірньому
підприємству з іноземною інвестицією
«Сантрейд» у проведенні державної
реєстрації права власності на ці ж
комплекси будівель та споруд на
підставі договорів купівлі-продажу від
28 травня 2012 року.

З приводу посилань позивача на
визнання договорів про припинення
зобов'язання переданням відступного
від 31 жовтня 2012 року, укладених між
відкритим акціонерним товариством
«Тростянецьке хлібоприймальне
підприємство» та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укрлюкс-Буд», нікчемними, то
представники вказаних товариств
пояснили, що окремого судового рішення,
у якому б в резолютивній частині
містилися висновки суду щодо
нікчемності цих договорів, немає.

За наведених підстав просили відмовити
в задоволенні адміністративного
позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін та представники третіх осіб,
дослідивши адміністративну справу, суд
встановив наступне.

28 травня 2012 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Елеватортрейд» (Продавець) та
дочірнім підприємством з іноземною
інвестицією «Сантрейд» (Покупець)
укладено договори купівлі-продажу
майнового комплексу 1, що знаходиться в
смт. Тростянець Вінницької області, по
вулиці 1 Травня, будинок 26, а також
майнового комплексу 2, що знаходиться в
с. Демківське Тростянецького району
Вінницької області, по вулиці
Привокзальна, будинок 2. Вказані
договори нотаріально посвідчені
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5

Маючи на меті зареєструвати на
підставі цих договорів право власності
на об'єкти нерухомого майна за дочірнім
підприємством з іноземною інвестицією
«Сантрейд», останнє 05 листопада 2013 року
звернулося до реєстраційної служби по
Тростянецькому району Тростянецького
міськрайонного управління юстиції з
відповідними заявами.

Проте, 05 листопада 2013 року Підприємству
відмовлено у державній реєстрації
права власності на зазначені вище
об'єкти з огляду на те, що документи,
подані для проведення державної
реєстрації прав, не відповідають
вимогам або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а саме:
на дане майно вже зареєстровано право
власності за товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд».

Надаючи правову оцінку рішенням
відповідача щодо реєстрації права
власності на спірні об'єкти нерухомого
майна від 10 січня 2013 року за
товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд», суд
зважає на таке.

Як встановлено судом, вказані рішення
№17338 та №19990 від 10 січня 2013 року
відповідачем прийняті за результатами
розгляду реєстраційною службою по
Тростянецькому району Тростянецького
міськрайонного управління юстиції
заяв товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» від 08
січня 2013 року про державну реєстрацію
права власності на спірні об'єкти.

Підставою для здійснення державної
реєстрації права власності на спірні
об'єкти за товариством з обмеженою
відповідальністю "Укрлюкс-Буд" були
договори №31-10/12-1 та №31-10/12-1 від 31 жовтня
2012 року про припинення зобов'язання
переданням відступного, укладених між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» та
відкритим акціонерним товариством
«Тростянецьке хлібоприймальне
підприємство».

Разом з тим, в ході судового розгляду
господарської справи №902/630/13 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» до
відкритого акціонерного товариства
«Тростянецьке хлібоприймальне
підприємство» про усунення порушення
права власності встановлено
недотримання сторонами під час
укладення договорів №31-10/12-1 та №31-10/12-1
від 31 жовтня 2012 року вимог статей 182, 334
та 657 Цивільного кодексу України в
частині обов'язковості їх
нотаріального посвідчення.
Недотримання зазначених вимог
свідчить про нікчемність таких
правочинів. Відтак, оскільки договори
про припинення зобов'язання переданням
відступного визнано нікчемними, тому
вони не можуть бути підставою для
виникнення у товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» права
власності.

До таких висновків дійшов Рівненський
апеляційний господарський суд у своєму
рішенні від 02 липня 2013 року,
переглядаючи рішення господарського
суду Вінницької області від 22 травня 2013
року. З таким обґрунтуванням погодився
і Вищий господарський суд України,
переглядаючи постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від 02
липня 2013 року.

Статтею 72 Кодексу адміністративного
судочинства України визначені
підстави для звільнення від
доказування, частиною 1 якою
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене вище, суд дійшов
висновку про те, що обставини укладання
нікчемних договорів №31-10/12-1 та №31-10/12-1
від 31 жовтня 2012 року є встановленими, а
тому не підлягають доказуванню.

Таким чином, за відсутності договорів,
укладених в установленому порядку, у
відповідача не було підстав для
проведення державної реєстрації права
власності на спірні об'єкти за
товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» на
підставі договорів, які не утворюють
юридичних наслідків.

За таких обставин рішення відповідача
№17338 та №19990 від 10 січня 2013 року, якими
зареєстровано за товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укрлюкс-Буд» право власності на
спірні об'єкти, є протиправними та
підлягають скасуванню.

На протиправність рішень відповідача
№17338 та №19990 від 10 січня 2013 року вказує
і та обставина, що державний реєстратор
під час прийняття рішення про
реєстрацію відповідно до статті 15
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» повинен
перевірити документи, що подаються для
державної реєстрації прав, та у разі
встановлення факту відсутності
підстав для реєстрації прийняти
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

При цьому пунктом 1 частиною 1 статті 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав та їх
обтяжень» передбачено, що державна
реєстрація проводиться на підставі
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом.

Саме на підставі цього пункту і були
прийняті рішення №17338 та №19990 від 10
січня 2013 року. Однак, відповідач
прийняв рішення про реєстрацію на
підставі договорів, які не були
укладені у порядку, визначеному чинним
законодавством, оскільки не були
нотаріально посвідчені.

Вказана обставина не була встановлена
відповідачем під час розгляду поданих
документів, тому зазначене також
свідчить про протиправність прийнятих
рішень №17338 та №19990 від 10 січня 2013 року.

Посилання представників третіх осіб
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» та
відкритого акціонерного товариства
«Тростянецьке хлібоприймальне
підприємство» на те, що рішення №17338 та
№19990 від 10 січня 2013 року не можна
розцінювати як проведення державної
реєстрації прав, оскільки відбулося
фактичне перенесення даних із Реєстру
права власності на нерухоме майно до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, суд оцінює критично,
оскільки рішення відповідачем 10 січня
2013 року прийняті за результатами
розгляду заяв товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» про
державну реєстрацію прав від 08 січня 2013
року. Тобто, приймаючи рішення в даному
випадку, відповідач зобов'язаний
дотримуватись вимог Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
та їх обтяжень». Більше того, статтею 15
Закону України «Про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень»
врегульовано порядок проведення
державної реєстрації прав; цією
статтею передбачено, що прийняттю
рішення про державну реєстрацію прав
передують ряд дій, що необхідно вчинити
державному реєстратору (це і перевірка
документів, що подають для державної
реєстрації, а також встановлення факту
відсутності підстав для відмови у
державній реєстрації прав). Будь-яких
виключень з цього правила Закон не
містить.

Таким чином, аналіз наведених норм
дозволяє дійти висновку, що в
будь-якому випадку у разі прийняття
рішення про проведення державної
реєстрації прав державному
реєстратору перед прийняттям такого
рішення слід вчинити ряд дій для того
аби пересвідчитися у правомірності
такої реєстрації.

Отже, оскільки відповідачем при
прийнятті рішень від 10 січня 2013 року не
було враховано того, що договори
№31-10/12-1 та №31-10/12-1 від 31 жовтня 2012 року
про припинення зобов'язання переданням
відступного не відповідають вимогам
чинного законодавства, а також не
враховано встановлених судом обставин
щодо їх нікчемності, тому такі рішення
є протиправними, оскільки порушують
права та інтереси позивача та
підлягають скасуванню.

При цьому суд враховує те, що
відповідачеві не було відомо про
прийняті Рівненським апеляційним
господарським судом та Вищим
господарським судом України рішень, у
яких йдеться про встановлені обставини
щодо нікчемності договорів про
припинення зобов'язання переданням
відступного, укладених між товариством
з обмеженою відповідальністю
«Укрлюкс-Буд» та відкритим акціонерним
товариством «Тростянецьке
хлібоприймальне підприємство».

Однак, неповідомленість відповідача
про ухвалені Рівненським апеляційним
господарським судом та Вищим
господарським судом України судові
рішення, якими встановлені обставини
нікчемності договорів про припинення
зобов'язання переданням відступного,
не може свідчити про обгрунтованість
державної реєстрації права власності
на зазначені вище об'єкти нерухомого
майна за товариством з обмеженою
відповідальністю "Укрлюкс-Буд".

З приводу вимог Підприємства щодо
визнання протиправними та скасування
рішень відповідача від 05 листопада 2013
року, то суд зважає на таке.

Як встановлено судом, рішення №7603294 та
№7605253 від 05 листопада 2013 року, якими
відповідачем відмовлено у державній
реєстрації прав Підприємству на спірні
об'єкти, прийняті з огляду на те, що на
вказане нерухоме майно вже
зареєстровано право власності за
товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд».

Разом з тим, судом також встановлено і
те, що рішенням Рівненського
апеляційного господарського суду від 02
липня 2013 року, залишеним без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 16 жовтня 2013 року,
встановлені обставини нікчемності
договорів про припинення зобов'язання
переданням відступного, на підставі
яких було проведено державну
реєстрацію права власності на спірні
об'єкти за товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд».

Відтак, з урахуванням встановлених
обставин суд дійшов висновку про
безпідставність факту державної
реєстрації права власності на спірні
об'єкти за товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» на
підставі договорів, що не утворюють
юридичних наслідків. Вказані висновки
стосуються як проведення державної
реєстрації права власності на спірні
об'єкти 31 жовтня 2012 року комунальним
підприємством «Тульчинське міжрайонне
бюро технічної інвентаризації», так і
прийняття рішення про державну
реєстрацію права власності на ці ж
об'єкти 10 січня 2013 року реєстраційною
службою по Тростянецькому району
Тростянецького міськрайонного
управління юстиції.

Таким чином, оскільки суд дійшов
висновку про скасування рішень від 10
січня 2013 року, якими проведено державну
реєстрацію права власності на спірні
об'єкти за товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд», тому і
рішення відповідача про відмову у
проведенні державної реєстрації прав
від 05 листопада 2013 року також слід
визнати протиправними та скасувати їх,
адже відмова у проведенні такої
реєстрації полягала у тому, що право
власності на ті об'єкти, за реєстрацією
права власності на які звернувся
позивач, вже зареєстровано за
товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд».

З огляду на викладене вимоги позивача в
частині визнання протиправними та
скасування рішень відповідача від 05
листопада 2013 року також підлягають
задоволенню.

З приводу вимог позивача щодо
зобов'язання реєстраційну службу по
Тростянецькому району Тростянецького
міськрайонного управління юстиції
здійснити державну реєстрацію права
власності на ті об'єкти, за реєстрацією
яких він звертався до відповідача, то
суд виходить із наступного.

Особливості державної реєстрації
речових прав врегульовані Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав та їх обтяжень» та
окремими підзаконними
нормативно-правовими актами.

Статтею 15 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав та їх
обтяжень» передбачено, що державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку: 1)
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Стаття 6 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав та їх
обтяжень» визначає систему органів
державної реєстрації прав, яку
становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку.

Проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень або відмова у такій
реєстрації статтею 8 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
та їх обтяжень» покладено на місцевий
орган державної реєстрації прав.

Разом з тим, наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2013 року
№607/5 «Про заходи щодо взаємодії
органів державної реєстрації прав та
їх посадових осіб» визначено
особливості проведення державної
реєстрації права власності та/або
речових прав на окреме майно. Так,
пунктом 1 цього наказу передбачено, що у
разі подання до структурних
підрозділів територіальних органів
Мін'юсту, що забезпечують повноваження
Укрдержреєстру, заяви про державну
реєстрацію права власності та/або
інших речових прав на нерухоме майно,
що виникають на підставі рішення суду,
що набрало законної сили, де однією із
сторін є юридична особа, та/або інший
суб'єкт господарювання, та/або фізична
особа - підприємець; на підставі
договору іпотеки, що містить
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя; на цілісні майнові
комплекси підприємств; на
новосформовані земельні ділянки
лісогосподарського,
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного, історико-культурного
призначення, водного та
природно-заповідного фонду загальною
площею понад 1 га; на земельні ділянки
загальною площею понад 1 га, які
відводяться за рахунок земель
лісогосподарського,
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного, історико-культурного
призначення, водного та
природно-заповідного фонду (у тому
числі із зміною цільового призначення);
на підставі договорів про інвестування
та/або договорів про спільну
діяльність, однією із сторін у яких є
держава в особі органу управління
майном або територіальна громада в
особі відповідного органу місцевого
самоврядування або підприємства,
установи, організації державної чи
комунальної форми власності; на
гідротехнічні споруди водних об'єктів
загальнодержавного значення та на
земельні ділянки під такими спорудами;
на підставі договору оренди,
суперфіцію, емфітевзису земельної
ділянки між організатором земельних
торгів і переможцем торгів; на земельні
ділянки, сформовані у порядку
відведення земельної ділянки із земель
державної та комунальної форми
власності у разі підготовки лотів до
проведення земельних торгів; на об'єкти
нерухомого майна загальною площею
понад 5000 кв. метрів, що розташовані на
земельній ділянці, а також у випадку
подання рішення суду, що набрало
законної сили, про зобов'язання органу
державної реєстрації прав та/або
державного реєстратора речових прав на
нерухоме майно органу державної
реєстрації прав вчинити дії щодо
реєстрації, скасування реєстрації
речових прав на нерухоме майно або
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно з
відповідною заявою або без неї
стосовно вищезазначених речових прав
рішення щодо державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно,
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
приймаються державними реєстраторами
прав на нерухоме майно Укрдержреєстру
відповідно до додатка до цього наказу.

Таким чином, вимоги наведеного вище
наказу є спеціальними по відношенню до
норм Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав та їх
обтяжень», тому у разі наявності одного
з випадків, наведених у пункті 1 наказу,
тоді застосуванню підлягають
положення цього наказу.

Як встановлено судом, позивач, окрім
вимог щодо визнання протиправними та
скасування рішень від 10 січня 213 року та
від 05 листопада 2013 року, просить також
зобов'язати відповідача здійснити
державну реєстрацію права власності на
об'єкти нерухомого майна, загальна
площа яких становить більше 5000 кв.м.

Відтак, з метою надання повного захисту
правам та інтересам позивача, а також
зважаючи на положення наказу
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2013 року №607/5 «Про заходи щодо
взаємодії органів державної
реєстрації прав та їх посадових осіб»,
суд дійшов висновку про наявність
підстав для задоволення вимог щодо
зобов'язання відповідача здійснити
державну реєстрацію (вчинити дії щодо
державної реєстрації) права власності
на комплекси будівель та споруд, що
знаходяться за адресами: Вінницька
область, смт. Тростянець, вул. 1 Травня,
26, загальною площею 12883,9 кв.м.; Вінницька
область, Тростянецький район, с.
Демківське, вул. Привокзальна, 2,
загальною площею 8539,5 кв.м., за позивачем
з урахуванням вимог Порядку взаємодії
органів державної реєстрації прав та
їх посадових осіб, що затверджений
наказом Міністерства юстиції України
від 02 квітня 2013 року №607/5, адже пунктом 4
вказаного вище Порядку передбачено, що
орган державної реєстрації прав у день
прийняття відповідної заяви або
рішення суду про державну реєстрацію
речових прав та їх обтяжень, скасування
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно або скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно у випадках,
передбачених пунктом 1 наказу, та
виконання дій, передбачених пунктом 3
цього Порядку, за допомогою
програмного забезпечення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
передає таку заяву на розгляд до
Укрдержреєстру.

Що ж стосується посилань представників
третіх осіб товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрлюкс-Буд» та
відкритого акціонерного товариства
«Тростянецьке хлібоприймальне
підприємство» на те, що постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2012
року у справі №2а/0270/4956/12, що набрала
законної сили, відмовлено у
задоволенні позовних вимог дочірнього
підприємства із іноземною
інсвестицією "Сантрейд" до
комунального підприємства
"Тульчинське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації" щодо проведення
державної реєстрації права вланості на
ці ж об'єкти, то суд звертає увагу на
тому, що предметом дослідження у
адміністративній справі №2а/0270/4956/12
були інші обставини, ніж ті, що є
предметом дослідження у цій справі, а
тому такі посилання не можуть братися
до уваги.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про задоволення
адміністративного позову повністю.

З приводу розподілу судових витрат суд
звертає увагу на лист Вищого
адміністративного суду України
№2135/11/13-11 від 21 листопада 2011 року, яким
роз'яснено особливості застосування
частини 1 статті 94 КАС України. Так, у
листі, зокрема, зазначено, що з
урахуванням положень підпункту 3
пункту 9 розділу 6 Прикінцевих та
перехідних положень Бюджетного
кодексу України та пункту 19 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевого бюджетів або
бюджетних установ, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунка суб'єкта владних повноважень -
відповідача.

Отже, з урахуванням статті 94 КАС
України на користь позивача підлягають
стягненню судові витрати в розмірі 68,82
гривні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення №17338 та №19990 про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, що
прийняті реєстраційною службою по
Тростянецькому району Тростянецького
міськрайонного управління юстиції 10
січня 2013 року.

Визнати протиправними та скасувати
рішення №7603294 та №7605253 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, що прийняті реєстраційною
службою по Тростянецькому району
Тростянецького міськрайонного
управління юстиції 05 листопада 2013
року.

Зобов'язати реєстраційну службу по
Тростянецькому району Тростянецького
міськрайонного управління юстиції
здійснити державну реєстрацію права
власності на комплекс будівель та
споруд, що знаходиться за адресою:
Вінницька область, Тростянецький
район, смт. Тростянець, вулиця 1 Травня,
26, загальною площею 12883,9 кв.м.
(реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна 285205241), за дочірнім
підприємством з іноземною інвестицією
"Сантрейд" згідно з вимогами чинного
законодавства України.

Зобов'язати реєстраційну службу по
Тростянецькому району Тростянецького
міськрайонного управління юстиції
здійснити державну реєстрацію права
власності на комплекс будівель та
споруд, що знаходиться за адресою:
Вінницька область, Тростянецький
район, с. Демківське, вулиця
Привокзальна, 2, загальною площею 8539,5
кв.м. (реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна 344105241), за дочірнім
підприємством з іноземною інвестицією
"Сантрейд" згідно з вимогами чинного
законодавства України.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь дочірнього підприємства з
іноземною інвестицією "Сантрейд"
судовий збір в розмірі 68,82 гривень
шляхом його безспірного списання
органом Державної казначейської
служби України із рахунку
реєстраційної служби по
Тростянецькому району Тростянецького
міськрайонного управління юстиції.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Яремчук Костянтин
Олександрович