Справа № 592/13529/13-а
Суддя: Князєв В. Б.
Дата ухвалення: 2013-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/26/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 січня 2013 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
особі судді Князєва В.Б., при секретарі
Кучерявій Т.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Суми адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до заступника
начальника Запорізької митниці
Міндоходів - начальника УБК та МП,
радника митної служби першого рангу
Калаганова Олега Вікторовича про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що
постановою заступника начальника
Запорізької митниці Міндоходів -
начальника УБК та МП, радника митної
служби першого рангу Калаганова О.В. №
0167/11200/13 від 27.08.2013 р. його було
притягнено до адміністративної
відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК
України та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8
500 грн. Вказану постанову вважає
протиправною та просить скасувати її
за наступних підстав. 12.02.2013 р. через
митний пост «Славутич» Чернігівської
області позивачем було ввезено на
територію України для особистого
управління на території України та з
комерційною метою автомобіль «MERCEDES-BENZ
E270 CDi», кузов НОМЕР_1, д. н. НОМЕР_2
(польська реєстрація), випуск 15.03.2001 р.
Переміщення автомобіля на митну
територію України було здійснено через
«зелений коридор», тобто за спрощеною
процедурою, передбачену ст. 366 Митного
кодексу України. Автомобіль «MERCEDES-BENZ E270
CDi» належить на праві власності
польському підприємству - фірма
«Генесія Груп» Товариство з обмеженою
відповідальністю, що підтверджується
реєстраційним документом серії НОМЕР_3.
Транспортний засіб було надано ОСОБА_1
в особисте управління на підставі
Договору доручення № 13/08/2012 від 13.08.2012
р., за яким позивач прийняв на себе
доручення здійснювати пошук водіїв,
які мають посвідчення водіїв категорій
С+Е, D, пошук машиністів екскаваторів на
території України, Росії, Беларусь та
Молдови для прийняття їх на роботу на
території республіки Польща та
здійснювати комерційне перевезення
малогабаритних предметів (рекламні
буклети, демонстраційні матеріали
тощо) без права передачі автомобіля
третім особам. 12.02.2013 р. під час
проходження митного кордону
працівникам митниці митного посту
«Славутич» Чернігівської області було
надано для підтвердження законності
ввезення на територію України
зазначеного вище автомобіля наступні
документи: реєстраційний документ на
автомобіль серії НОМЕР_3, договір
доручення № 13/08/2012 від 13.08.2012 р. в
офіційному перекладі та закордонний
паспорт на ім'я ОСОБА_1 Під час
проходження митного контролю
позивачем було заявлено про режим
ввезення «тимчасове ввезення
транспортного засобу» на підставі
міжнародної Конвенції «Про тимчасове
ввезення» від 26.06.1990 р. Будь-яких
зауважень з боку працівників митниці
щодо правомірності в'їзду на територію
України з автомобілем через смугу
«зелений коридор» для комерційного
використання в інтересах фірми
«Генесія Груп» в митному режимі
«тимчасове ввезення» заявлено не було.
26.06.2013 р. спільним нарядом працівників
митниці та ДАЇ було зупинено
автомобіль «Mercedes-Benz E270 CDI», кузов
НОМЕР_1, д. н. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_1 Під час перевірки позивачем
було пояснено державним службовцям, що
автомобіль знаходиться на митній
території України в режимі
«тимчасового ввезення» на підставі
Конвенції «Про тимчасове ввезення» від
26.06.1990 р. (Стамбульська конвенція). Під
час перевірки ніякого протоколу не
складалось, тверджень про незаконне
перебування автомобіля на території
України не заявлялось. Після перевірки
ОСОБА_1 безперешкодно продовжив свій
шлях. Проте, 26.11.2013 р. під час виклику
позивача до державної виконавчої
служби Сумського міського управління
юстиції від державного виконавця
ОСОБА_1 стало відомо про те, що відносно
нього складена постанова від 27.08.2013 р. в
справі про порушення митних правил №
0167/11200/13 і підлягає стягненню 8 500 грн.
Згідно Конвенції про тимчасове
ввезення від 26.06.1990 р. такі дії особи
підпадають під митний режим
тимчасового ввезення, а не транзиту, а
тому дії митного органу є
неправомірними. Крім того, постанова
винесена після перебігу строку
притягнення до адміністративної
відповідальності. Враховуючи наведене,
просить: визнати протиправною та
скасувати постанову в справі про
порушення митних правил № 0167/11200/13 від
27.08.2013 р. заступника начальника
Запорізької митниці Міндоходів -
начальника УБК та МП, радника митної
служби першого рангу Калаганова О.В.
про притягнення його до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн. за
порушення митних правил, передбачених
ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з тих же
підстав та дав пояснення аналогічні
вищенаведеному.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надавши заяву про розгляд
справи без його участі. Згідно
заперечення відповідач просить
відмовити у задоволенні
адміністративного позову за наступних
обставин. 26.06.2013 р. при проведенні
спільних спеціальних заходів
Запорізької митниці Міндоходів та УДАІ
ГУМВС України в Запорізькій області
співробітниками ДАІ на 417 км траси
Харків-Сімферополь було зупинено
легковий автомобіль «MERCEDES-BENZ E270 CDI»,
кузов НОМЕР_1, д. н. НОМЕР_2 (Польська
реєстрація) під керуванням громадянина
України ОСОБА_1 В ході подальшої
перевірки згідно отриманої інформації
Чернігівської митниці від 05.07.2013 р. №
09-29/3079-ЕП було встановлено, що
зазначений автомобіль 12.02.2013 р. ввезено
ОСОБА_1 на митну територію України в
режимі «транзит». Статтею 95 МК України
встановлено строки транзитних
перевезень залежно від виду
транспорту, для автомобільного
транспорту строк транзитного
перевезення становить - 10 діб. ОСОБА_1
повинен був вивезти даний автомобіль в
строк до 23.02.2013 р. Однак, станом на 26.06.2013
р. згідно інформації ЄАІС Міндоходів
України автомобіль «MERCEDES-BENZ E270 CDI», д. н.
НОМЕР_2, не був вивезений за межі митної
території України. Жодних документів,
які обґрунтували б твердження позивача
щодо відповідності за всіма ознаками
автомобіля «MERCEDES-BENZ E270 CDI», кузов
НОМЕР_1, д. н. НОМЕР_2, транспортному
засобу комерційного призначення, а
саме, платне перевезення осіб або
промислове чи комерційне платне або
безоплатне перевезення вантажів,
позивачем не було надано ані під час
митного контролю 12.02.2013 р., ані - до
Запорізької митниці Міндоходів під час
розгляду справи про адміністративне
правопорушення. Крім того, відповідач
зазначив, що договір-доручення від
13.08.2012 р. № 13/08/2012, укладений між:
позивачем та фірмою «Генесія Груп», а
також: надання права у відповідності до
п. 3 даного договору використовувати
службовий автомобіль «MERCEDES-BENZ E270 CDI»,
кузов НОМЕР_1, д. н. НОМЕР_2, у службових
цілях не є документом, який підтверджує
комерційну мету ввезення
транспортного засобу. Частиною 1 ст. 9
Додатку С до Конвенції передбачено, що
подальше вивезення транспортних
засобів комерційного використання
відбувається відразу ж після
закінчення транспортних операцій, для
яких вони були ввезені. У ч. 2 ст. 108 МК
України зазначено, що строки
тимчасового ввезення транспортних
засобів комерційного призначення
встановлюється органом доходів і
зборів з урахуванням того, що ці
транспортні засоби повинні бути
реекспортовані відразу ж після
закінчення транспортних операцій, для
яких вони були ввезені. Таким чином,
відповідач зазначив, що законодавством
(в тому числі міжнародною Конвенцією)
не передбачено використання
автомобіля «MERCEDES-BENZ Е270 CDI», кузов
НОМЕР_1, д. н. НОМЕР_2, у якості
транспортного засобу комерційного
призначення стосовно пошуку водіїв та
машиністів екскаваторів з метою
прийняття їх на роботу. Статтею 1
Додатка С до Конвенції встановлено, що
приватне використання означає
перевезення особою виключно для
особистих потреб, за винятком
будь-якого комерційного використання.
У зв?язку з цим особисте користування
(приватне використання) не обмежується
виключно інтересами фізичної особи, а
може здійснюватися і в інтересах
юридичних осіб. З огляду на викладене
вище, згідно із положеннями Кодексу та
Конвенції транспортні засоби, які
тимчасово ввозяться на митну територію
України громадянами-резидентами в
службових цілях, а не для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів
через митний кордон України, не
відносяться до транспортних засобів
комерційного призначення. Крім того,
згідно відомостей, що містяться у
Єдиній автоматизованій інформаційній
системі Міндоходів України позивач з
12.02.2013 р. (дата ввезення) не здійснив
жодного міжнародного перевезення
вантажів з використанням зазначеного
транспортного засобу. За таких умов
переміщений ним на митну територію
України зазначений автомобіль не є
транспортним засобом комерційного
призначення у розумінні митного
законодавства, а є транспортним
засобом особистого користування. З
урахуванням вищезазначеного,
відповідач просить відмовити
позивачеві у задоволенні
адміністративного позову повністю.

Суд, заслухавши позивача та його
представника, перевіривши матеріали
справи, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню за наступних
обставин.

Судом встановлено, що постановою
заступника начальника Запорізької
митниці Міндоходів - начальника УБК та
МП, радника митної служби першого рангу
Калаганова О.В. № 0167/11200/13 від 27.08.2013 р. на
позивача було накладене
адміністративне стягнення за вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470
МК України, у виді штрафу в розмірі 8 500
грн. Постанова мотивується тим, що
26.06.2013 р. при проведенні спільних
спеціальних заходів Запорізької
митниці та УДАІ ГУМВС України в
Запорізькій області співробітниками
ДАІ на 417 км траси Харків-Сімферополь
було зупинено легковий автомобіль
«Mercedes-Benz E270 CDI», кузов НОМЕР_1, д. н.
НОМЕР_2, (Польська реєстрація) під
керуванням громадянина України ОСОБА_1
В ході подальшої перевірки згідно
отриманої інформації Чернігівської
митниці від 05.07.2013 р. № 09-29/3079-ЕП було
встановлено, що зазначений автомобіль
12.02.2013 р. ввезено ОСОБА_1 на митну
територію України в режимі «транзит».
Ст. 95 МК України встановлено строки
транзитних перевезень залежно від виду
транспорту, для автомобільного
транспорту строк транзитного
перевезення становить - 10 діб. ОСОБА_1
повинен був вивезти даний автомобіль в
строк до 23.02.2013 р. Однак, станом на 26.06.2013
р. згідно інформації ЄАІС
Держмитслужби України автомобіль
Mercedes-Benz E270 CDI», кузов НОМЕР_1, д. н. НОМЕР_2,
не вивезено за межі митної території
України (а. с. 7-8).

Як вбачається з реєстраційного
документу, серії НОМЕР_3, автомобіль
«MERCEDES-BENZ E270 CDi» належить на праві
власності польському підприємству -
фірмі «Генесія Груп» Товариство з
обмеженою відповідальністю (а. с. 9-10).

Згідно договору доручення № 13/08/2012 від
13.08.2012 р., який укладений між фірмою
«Генесія Груп» Товариство з обмеженою
відповідальністю та ОСОБА_1 (в
перекладі на російську мову), позивач
прийняв на себе доручення здійснювати
пошук водіїв, які мають посвідчення
водіїв категорій С+Е, D, пошук
машиністів екскаваторів на території
України, Росії, Беларусь та Молдови для
прийняття їх на роботу на території
республіки Польща та здійснювати
комерційне перевезення малогабаритних
предметів (рекламні буклети,
демонстраційні матеріали тощо) без
права передачі автомобіля третій особі
(а. с. 13-14).

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України
перевищення встановленого статтею 95
цього Кодексу строку доставки товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, митних або інших
документів на ці товари більше ніж на
десять діб, а так само втрата цих
товарів, транспортних засобів,
документів чи видача їх без дозволу
митного органу тягнуть за собою
накладення штрафу.

Статтею 95 МК України встановлено
строки транзитних перевезень залежно
від виду транспорту. Для
автомобільного транспорту строк
транзитного перевезення становить - 10
діб.

Законом України «Про приєднання
України до Конвенції про тимчасове
ввезення» від 24.03.2004 р., Україна
приєдналася до Конвенції «Про
тимчасове ввезення» від 26.06.1990 р.

Статтею 1 Конвенції зазначено, що кожна
із Договірних сторін зобов?язується
надавати згоду на тимчасове ввезення
товарів (у тому числі транспортних
засобів), зазначених у Додатках до цієї
Конвенції.

Статтею 1 Додатку С до даної Конвенції
встановлено, що комерційне
використання означає платне
перевезення осіб або промислове чи
комерційне платне або безоплатне
перевезення вантажів, а приватне
(особисте) використання означає
перевезення особою виключно для
особистих потреб, за винятком
будь-якого комерційного призначення.
Згідно статті 2 Додатку С до Конвенції,
користуються правом на тимчасове
ввезення транспортні засоби
комерційного чи приватного
використання.

Згідно п. «а» ст. 5 Додатку С до
Конвенції транспортні засоби
комерційного використання повинні
бути зареєстровані на території, яка не
є територією тимчасового ввезення, на
ім?я особи, яка зареєстрована або
постійно проживає за межами території
тимчасового ввезення, і мають
ввозитися та використовуватися
особами, які здійснюють свою
діяльність з такої території.

Відповідно до ч. 1 ст. 366 МК України
громадяни самостійно обирають один з
двох каналів для проходження митного
контролю.

Згідно з Додатком А до Конвенції про
тимчасове ввезення від 26.06.1990 року (м.
Стамбул) - «Додаток щодо документів на
тимчасове ввезення (книжки АТА, книжки
CDP)», при тимчасовому ввезенні
транспортного засобу комерційного
призначення, особа, яка його ввозить,
зобов?язана подавати митному органу
документ на тимчасове ввезення, що
використовується для тимчасового
ввезення транспортних засобів.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 110 МК
України забезпечення дотримання вимог
митного режиму тимчасового ввезення
здійснюється шляхом застосування
міжнародного митного документа (книжки
А.Т.А. або книжки CPD), що містить чинну
міжнародну гарантію сплати митних
платежів, встановлених законом на
імпорт товарів.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено,
що громадянам дозволяється ввозити
транспортні засоби особистого
користування з метою транзиту через
митну територію України за умови їх
письмового декларування в порядку,
передбаченому для громадян, та
внесення на рахунок митного органу, що
здійснив пропуск таких транспортних
засобів на митну територію України,
грошової застави в розмірі митних
платежів, що підлягають сплаті при
ввезені таких транспортних засобів на
митну територію України з метою
вільного обігу. Зазначені вимоги не
поширюються на транспорті засоби,
постійно зареєстровані у відповідних
реєстраційних органах іноземної
держави, що підтверджується
відповідним документом.

Главою 55 Розділу ХІІ МК України
передбачено, що переміщення
громадянином-резидентом транспортного
засобу, постійно зареєстрованого у
відповідних реєстраційних органах
іноземної держави, у будь-який інший
митний режим ніж транзит
супроводжується обов?язковим
письмовим декларуванням цього
транспортного засобу, виконанням інших
формальностей, передбачених МК України
(письмового зобов??язання про зворотне
вивезення, застосування заходів
гарантування тощо).

Строк транзитного перевезення для
автомобільного транспорту становить 10
діб, що передбачено ч. 1 ст. 95 МК України.

Пунктом «а» статті 7 Додатку С до
Конвенції, зазначається, що незважаючи
на положення ст. 5 цього Додатку,
транспортні засоби комерційного
використання можуть викори
стовуватися третіми особами, які мають
належний дозвіл користувача права на
тимчасове ввезення, і які здійснюють
свою діяльність на користь останнього,
навіть якщо вони зареєстровані чи
постійно проживають на території
тимчасового ввезення.

Відповідно до ст. 6 Додатку С до
Конвенції, згода на тимчасове ввезення
транспортних засобів надається без
вимагання митного документа або
гарантії.

Таким чином, позивач правомірно в
рамках митного законодавства України
та Конвенції від 26.06.1990 р. ввіз на митну
територію України вищезазначений
автомобіль для комерційного
використання, а саме: для пошуку
працівників відповідного профілю та
комерційного перевезення
малогабаритних предметів (вантажу).

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про необхідність
визнати протиправною та скасувати
постанову в справі про порушення
митних правил № 0167/11200/13 від 27.08.2013 р.
заступника начальника Запорізької
митниці Міндоходів - начальника УБК та
МП, радника митної служби першого рангу
Калаганова О.В. про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
у виді штрафу в розмірі 8 500 грн. за
порушення митних правил, передбачених
ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 251, 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, ст. 4,
ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України,
Конвенцією «Про тимчасове ввезення»
від 26.06.1990 р., ст. ст. 11, 71, 86, 159-163, 171-2 КАС
України, суд,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до заступника
начальника Запорізької митниці
Міндоходів - начальника УБК та МП,
радника митної служби першого рангу
Калаганова Олега Вікторовича про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення
задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову в справі про порушення
митних правил № 0167/11200/13 від 27.08.2013 р.
заступника начальника Запорізької
митниці Міндоходів - начальника УБК та
МП, радника митної служби першого рангу
Калаганова Олега Вікторовича про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності у
виді штрафу в розмірі 8 500 грн. за
порушення митних правил, передбачених
ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Провадження в адміністративній справі
по притягненню ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України
закрити.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
В.Б. Князєв