Справа № 826/683/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без
№ 826/683/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши позовну заяву і додані до
за позовомОСОБА_1 до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ провизнання незаконними дій та
рішення, зобов'язати вчинити певні дії
та відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ (далі по тексту - відповідач) в
якій просить суд:

- визнати незаконними акти та дії
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ та його суддів;

- визнати такими, що не відповідають
положенням частини 5 статті 326 та пункту
2 частини 1 статті 358 ЦПКУ положення
пункту 10 постанови пленуму ВССУ від 14
червня 2012 року № 10 «Про судову практику
розгляду цивільних справ у касаційному
порядку» та пункту 13 постанови пленуму
ВССУ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» в частині вимоги надання
копій рішень судів, виготовлених та
завірених у відповідності до
Інструкції з діловодства в місцевому
загальному суді, затвердженою наказом
Державної судової адміністрації
України від 27 червня 2006 року № 68 та
запропонувати пленуму ВССУ скасувати
ці положення;

- визнати, що ухвали суддів -
доповідачів ВССУ, якими оголошено
зазначені касаційні скарги
«необґрунтованими», постановлено
всупереч вимогам частини 5 статті 328
ЦПКУ, не є рішеннями суду касаційної
інстанції та направити зазначені
касаційні скарги до ВССУ для прийняття
до провадження та ухвалення рішень по
ним повноваженим судом касаційної
інстанції, наступні звернення:
касаційна скарга від 26 лютого 2013 року
(ухвала від 20 травня 2013 року по справі №
6-9593ск13); касаційна скарга від
01 листопада 2013 року (ухвала від
06 листопада 2013 року по справі №
6-46638ск13); уточнена касаційна скарга від
18 листопада 2013 року (ухвала від 27
листопада 2013 року по справі № 6-39414ск13);
уточнена касаційна скарга від 21
листопада 2013 року (ухвала від 26
листопада 2013 року по справі № 6-4835ск13);
уточнена касаційна скарга від
11 грудня 2013 року (ухвала від 16 грудня
2013 року по справі № 6-53291ск13); уточнена
касаційна скарга від 18 листопада 2013
року (ухвала від 16 жовтня 2013 року по
справі № 6-14100зп13); уточнена
касаційна скарга від 18 грудня 2013 року
(ухвала від 23 грудня 2013
року по справі № 6-54644ск13); касаційна
скарга від 11 грудня 2013 року (ухвала від
16 грудня 2013 року по справі № 6-38632ск13);
касаційна скарга від 21
жовтня 2013 року (ухвала від 27 листопада
2013 року по справі № 6-44704ск13);

- стягнути на користь позивача з Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ завдану матеріальну шкоду в сумі
98710,68 грн.;

- стягнути на користь позивача з Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ сплачений судовий збір в сумі 107,30
грн.;

- стягнути на користь позивача з Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ завдану моральну шкоду у розмірі
500000,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 січня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження в
адміністративній справі № 826/683/14 в
частині вимог про визнання, що ухвали
суддів - доповідачів ВССУ, якими
оголошено зазначені касаційні скарги
«необґрунтованими», постановлено
всупереч вимогам частини 5 статті 328
ЦПКУ, не є рішеннями суду касаційної
інстанції та направити зазначені
касаційні скарги до ВССУ для прийняття
до провадження та ухвалення рішень по
ним повноваженим судом касаційної
інстанції, наступні звернення:
касаційна скарга від 26 лютого 2013 року
(ухвала від 20 травня 2013 року
по справі № 6-9593ск13); касаційна скарга
від 01 листопада 2013 року (ухвала від 06
листопада 2013 року по справі № 6-46638ск13);
уточнена касаційна скарга від
18 листопада 2013 року (ухвала від 27
листопада 2013 року по справі № 6-39414ск13);
уточнена касаційна скарга від 21
листопада 2013 року (ухвала від 26
листопада 2013 року по справі № 6-4835ск13);
уточнена касаційна скарга від 11 грудня
2013 року (ухвала від 16 грудня 2013
року по справі № 6-53291ск13); уточнена
касаційна скарга від 18
листопада 2013 року (ухвала від 16 жовтня
2013 року по справі № 6-14100зп13); уточнена
касаційна скарга від 18 грудня 2013 року
(ухвала від 23 грудня 2013 року по справі
№ 6-54644ск13); касаційна скарга
від 11 грудня 2013 року (ухвала від 16
грудня 2013 року по справі № 6-38632ск13);
касаційна скарга від 21 жовтня 2013 року
(ухвала від 27 листопада
2013 року по справі № 6-44704ск13); визнання
незаконними актів та дій Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ та його суддів

Водночас, як вбачається зі змісту
позовної заяви позивач, також, оскаржує
пункт 10 постанови пленуму ВССУ від 14
червня 2012 року № 10 «Про судову практику
розгляду цивільних справ у касаційному
порядку» та пункт 13 постанови пленуму
ВССУ від 30 вересня 2011 року №
11 «Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» в частині вимоги
надання копій рішень судів,
виготовлених та завірених у
відповідності до Інструкції з
діловодства в місцевому загальному
суді, затвердженою наказом Державної
судової адміністрації України від
27 червня 2006 року № 68.

Відповідно до пункту 5, пункту 6 частини
першої статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними) та чи немає інших підстав
для повернення позовної заяви,
залишення її без розгляду або відмови у
відкритті провадження в
адміністративній справі, встановлених
цим Кодексом.

Строки звернення до адміністративного
суду визначені статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Таким чином, адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Судом встановлено, що зазначені
постанови Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ прийняті № 10 та № 11
прийняті 14 червня 2012
року та 30 вересня 2011 року відповідно, в
редакції, що містить спірні
оскаржувані позивачем пункти 10 та 13.

Разом з тим, позовну заяву подано до
Окружного адміністративного суду
міста Києва 22 січня 2014 року (відповідно
до відмітки служби діловодства суду), а
тому станом на день звернення до суду (22
січня 2014 року) минуло більше ніж шість
місяців, що в даному випадку дозволяє
вважати строк звернення до
адміністративного суду - порушеним.

Поважними причинами пропуску строку
звернення до суду відповідно до вимог
Кодексу адміністративного судочинства
України визнаються обставини, які є
об'єктивно непереборними та не
залежать від волевиявлення сторони і
пов'язані з дійсними істотними
перешкодами чи труднощами для
своєчасного вчинення сторонами у
справі процесуальних дій.

Позивачем не подано заяви про
поновлення процесуального строку
звернення до адміністративного суду,
як і не вказано інших обставин, які б
свідчили про поважність причин
пропуску строків звернення до
адміністративного суду.

Суд звертає увагу, що встановлення
процесуальних строків законом
передбачено з метою дисциплінування
учасників адміністративного
судочинства та своєчасного виконання
ними передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Аналогічна позиція щодо дотримання
строків звернення до суду викладена і у
рішенні Конституційного суду України
від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/20 за
конституційним звернення громадянина
ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення
положень статті 233 Кодексу законів про
працю України у взаємозв'язку з
положеннями статтей 117, 237-1 цього
кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

За таких обставин та враховуючи, що
позовна заява ОСОБА_1 та додані до неї
матеріали не містять доказів
поважності причин пропуску строку
звернення до суду, суд приходить до
висновку про те, що позивачем пропущено
встановлений частиною 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України шестимісячний строк звернення
до суду, й підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними судом не встановлено.

Керуючись положеннями статей 99, 100, 103,
160, 165, 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Залишити без розгляду позовну заяву
ОСОБА_1 до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в частині вимог про
визнання такими, що не відповідають
положенням частині 5 статті 326 та пункту
2 частини 1 статті 358 ЦПКУ положення
пункту 10 постанови пленуму ВССУ від
14 червня 2012 року № 10 «Про судову
практику розгляду цивільних справ у
касаційному порядку» та пункту 13
постанови пленуму ВССУ від 30 вересня
2011 року № 11 «Про судову практику
застосування статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України» в
частині вимоги надання копій рішень
судів, виготовлених та завірених у
відповідності до Інструкції з
діловодства в місцевому загальному
суді, затвердженою наказом Державної
судової адміністрації України від 27
червня 2006 року № 68 та запропонування
пленуму ВССУ скасувати ці положення.

2. Роз'яснити позивачу, що залишення
позовної заяви без розгляду не
позбавляє його права звернутися до
адміністративного суду в загальному
порядку з клопотанням про поновлення
строку звернення до суду з визначенням
поважності причин пропуску строку
звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник