Справа № 415/5755/13-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Фастовець В.М.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року справа №415/5755/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Казначеєва
Е.Г., суддів Васильєвої І. А., Яманко В.Г.,
за участі секретаря судового засідання
Коханюк А.Р., третьої особи - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та
Лисичанської міської ради на
постанову Лисичанського міського суду
Луганської області від 29 листопада 2013
р. у справі № 415/5755/13-а (головуючий І
інстанції Фастовець В.М.) за позовом
ОСОБА_3 до Лисичанської міської ради,
третя особа ОСОБА_2 про визнання дій і
рішень протиправними і скасування цих
рішень, зобов'язання до проведення
приватизації і видачі державного акту
про право на землю, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
Лисичанського міського суду
Луганської області з позовом до
Лисичанської міської ради, третя особа
ОСОБА_2, в якому просила визнати дії
комісії по вирішенню земельних спорів
Лисичанської міської ради стосовно
постановлених рішень від 27.05.2005 р. та
12.04.2006 р. протиправними; визнати
протиправними та скасувати рішення
комісії по вирішенню земельних спорів
Лисичанської міської ради від 27.05.2005 р.
та 12.04.2006 р.; визнати протиправним та
скасувати рішення Лисичанської
міської ради №119 від 09.11.2006 року;
визнати протиправним та скасувати
Державний акт про право власності на
земельну ділянку серія ЯБ № 690689 від
30.01.2007 року; зобов'язати Лисичанську
міську раду провести на позивачку
приватизацію земельної ділянки площею
0.0487 га у районі АДРЕСА_1 та видати
Державний акт про право власності на
земельну ділянку.

Ухвалою Лисичанського міського суду
Луганської області від 19 вересня 2013
року визнано поважними причини
пропуску позивачем строку звернення до
суду з позовом.

Ухвалою Лисичанського міського суду
Луганської області від 29 листопада 2013
року закрито провадження по справі в
частині розгляду позовної вимоги
ОСОБА_3 до Лисичаиської міської ради
про визнання протиправним та
скасування Державного акту про право
власності на земельну ділянку серії
ЯБ№690689 від 30.01.2007 року. Суд першої
інстанції роз'яснив позивачці право
звернення з вимогою про визнання
протиправним та скасування Державного
акту про право власності на земельну
ділянку серії ЯБ№690689 від 30.01.2007 р. в
порядку цивільного судочинства.

Постановою Лисичанського міського
суду Луганської області від 29
листопада 2013 року позовні вимоги
задоволені частково. Суд першої
інстанції визнав протиправним та
скасував пункт 3 рішення Лиспчанської
міської ради №119 від 09 листопада 2006
року та відмовив у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 до Лисичанської
міської ради про визнання дій і рішень
Комісії по вирішенню земельних спорів
Лисичанської міської ради
протиправними і скасування них рішень,
визнання протиправним і скасування
рішення Лисичанської міської ради,
зобов'язання до проведення
приватизації і видачі державного акту
про право на землю.

Позивач та відповідач не погодившись з
постановою суду першої інстанції від 29
листопада 2013 року, подали апеляційні
скарги, в яких просили постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нову. Позивач в апеляційної скарзі
посилається на те, що судом першої
інстанції необґрунтовано відмовлено в
задоволені позовних вимог в частині
визнання протиправним та скасування
Державного акту про право власності на
земельну ділянку серії ЯБ№690689 від
30.01.2007 року та зобов'язання Лисичанську
міську раду провести на позивачку
приватизацію земельної ділянки площею
0.0487 га у районі АДРЕСА_1 та видати
Державний акт про право власності на
земельну ділянку, оскільки вважає, що
після скасування попередніх рішень
відповідача позивачка має право на
вказану земельну ділянку, зазначений
державний акт на землю виданий третій
особі позбавляє її такого права.
Відповідач в апеляційній скарзі не
погодився з рішенням суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування пункт 3
рішення Лиспчанської міської ради №119
від 09 листопада 2006 року, оскільки
вважає, що вказаний пункт рішення
відповідача відповідає вимогам
законодавства та прийнятий на підставі
та у спосіб передбачений
законодавствам. Крім того, апеляційні
скарги мотивовані неповним
встановленням судом обставин справи, а
також порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Третя особа - ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги позивача
заперечувала, погодилась з доводами
апеляційної скарги відповідача та
зазначила, що позивачем було пропущено
строк звернення до суду з позовом без
поважних причин.

Всі інші особи, які беруть участь у
справі, у судове засідання не прибули,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, що дає суду право
провести апеляційний перегляд справи у
їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, третю особу, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Розглядаючи питання поновлення
позивачеві строку звернення до суду з
цим позовом судом першої інстанції
визнано причини пропуску поважними.
Зазначений висновок суду першої
інстанції ґрунтується на тих
обставинах, що по даній справі тривав
судовий розгляд до лютого 2013 року у
результаті якого прийнято постанову
ВАСУ від 14.02.2013 року, тому причини
пропуску є поважними.

Колегія судів з зазначеним висновком
суду першої інстанції про визнання
поважними причини пропуску позивачем
строку звернення до суду з позовом не
погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС
України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

За частинами 1, 2 статті 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог.

Відповідно до статті 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що порушення
прав, свобод чи інтересів особи - це
фактичний наслідок протиправного
рішення, дії чи бездіяльності
конкретної особи (або осіб) щодо неї.
Підставою звернення до суду є
протиправні рішення (дії чи
бездіяльність), які порушують права
(свободи чи інтереси) конкретної особи.

Доказами того, що особа знала про
порушення своїх прав, є її дії,
спрямовані на захист порушених прав,
зокрема, оскарження рішення (дії чи
бездіяльність), письмові звернення з
цього приводу, а також докази, які
свідчать про те, що були створені умови,
за яких особа мала реальну можливість
дізнатися про порушення своїх прав.

Позивач звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою 01 серпня 2013 року.

Відповідно до матеріалів справи,
позивач з 2009 року неодноразово
звертався з адміністративними
позовами до Лисичанської міської ради,
ОСОБА_2 про визнання незаконними та
скасування рішень ради, визнання
незаконним державного акту на земельну
ділянку виданого ОСОБА_2 та
зобов'язання вчинити певні дій, що
підтверджується наступним.

Як вбачається з постанови
Лисичанського міського суду
Луганської області від 7 грудня 2009 року
у справі 2-а-5545/09, ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11 травня 2010 року у справі
№2-а-5545/09/1214, постанови Лисичанського
міського суду Луганської області від 17
листопада 2011 року, ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 08 лютого 2012 року у справі №2а-4086/11/1214
та постанови Вищого адміністративного
суду України від 14.02.2013 року у
адміністративній справі № К/9991/20430/11,
прийнятих за результатами розгляду
вищезазначених позовних вимог, позивач
зазначав на протиправності спірних
рішень комісії по вирішенню земельних
спорів Лисичанської міської ради у цій
справі та суди досліджували рішення
Лисичанської міської ради №119 від
09.11.2006 року та Державний акт про право
власності на земельну ділянку серія ЯБ
№ 690689 від 30.01.2007 року.

Колегія суддів зазначає, що на час
розгляду цієї справи № 2а-4086/11/1214,
позивач був обізнаний про наявність
рішень Лисичанської міської ради
спірних у цій справі та був обізнаний
про порушення своїх прав вказаними
рішеннями ради.

Тобто, позивач про порушення свого
права спірними рішеннями ради був
обізнаний ще у 2009 році при зверненні до
суду з вищезазначеним позовом за
результатами розгляду якого, судами
були прийняті відповідні рішення, але
звернувся з цим позовом до суду тільки
в серпні 2013 року. Крім того позивач не
був позбавлений права при первинних
зверненнях до суду про визнання не
законними та скасування рішень
Лисичанської ради визначити і позовні
вимоги які є предметом розгляду у цій
справі, які по суті пов'язані з
позовними вимогами які були раніше
розглянуті судами різних інстанцій.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
з часу коли позивач дізнався про
порушення своїх прав та інтересів в 2009
році діяла редакції ст. 99 КАС України
(яка діяла до 30 липня 2010 року), та якою
встановлювався річний строк звернення
до суду, з цього слідує, що звернення в
2013 році відбулось з порушенням річного
строку. Діюча ж редакція статті 99 КАС
України взагалі встановлює
шестимісячний строк звернення до
адміністративного суду який
обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Обставини на які посилається суд
першої інстанції, як підставу
поновлення строку, не можуть
враховуватись судом при розгляді цієї
справи, оскільки, про існування спірних
в цій справі рішень ради та правових
наслідків, які вони створюють позивач
був обізнаний ще при зверненні до суду
з позовами з 2009 року та прийнятті
рішення судів, а не після отримання
рішення ВАСУ.

Виходячи із вищенаведених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції було порушено вимоги
приписи статті 99, 100 КАС України, що
призвело до необґрунтованого
поновлення позивачеві строку
звернення до суду.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті
155 КАС України суд своєю ухвалою
залишає позовну заяву без розгляду, у
разі якщо її подано з пропущенням
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду і
суд не знайшов підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

За частиною 3 статті 162 КАС України якщо
в ході судового розгляду справи суд
встановить, що провадження у справі
відкрито за позовною заявою, поданою з
пропущенням установленого законом
строку звернення до адміністративного
суду, або викладений в ухвалі про
відкриття провадження у справі
висновок суду про визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними був
передчасним, і суд не знайде інших
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, позовна заява
залишається без розгляду.

За частиною 1 статті 203 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що через порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання
поновлення строку звернення до суду з
цим позовом та у зв'язку з відсутністю
інших поважних причин поновлення
строку звернення до суду з цим позовом,
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню, з прийняттям
ухвали про залишення позовних вимог
без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 162, 195, 198, 203,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та
Лисичанської міської ради на
постанову Лисичанського міського суду
Луганської області від 29 листопада 2013
р. у справі № 415/5755/13-а задовольнити
частково.

Постанову Лисичанського міського суду
Луганської області від 29 листопада 2013
р. у справі № 415/5755/13-а скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Лисичанської
міської ради, третя особа ОСОБА_2 про
визнання дій і рішень протиправними,
скасування цих рішень, зобов'язання до
проведення приватизації і видачі
державного акту про право на землю
залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
адміністративного суду України, а в
разі складення в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано колегією суддів 30 січня 2014
року.

Головуючий суддя
Е.Г.Казначеєв

Судді
В.Г.Яманко

І.А.Васильєва