Справа № 2а/0570/7420/12
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року
м.Київ К/800/2591/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Гончар Л.Я.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Трест
Донецькшахтопроходка» на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2012
року у справі за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Куйбишевському
районі м.Донецька до Відкритого
акціонерного товариства «Трест
Донецькшахтопроходка» про стягнення
капіталізованих платежів у сумі 10484623,57
грн., -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2012 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Куйбишевському
районі м.Донецька звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Відкритого акціонерного товариства
«Трест Донецькшахтопроходка» про
стягнення капіталізованих платежів у
розмірі 10484623,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що у зв'язку з прийняттям
рішення про припинення діяльності
Відкритого акціонерного товариства
«Трест Донецькшахтопроходка» шляхом
ліквідації у відповідача виник
обов'язок із проведення капіталізації
платежів зі страхових виплат
потерпілим на виробництві.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив із пропуску
позивачем встановленого законом
строку звернення з кредиторським
вимогами до ліквідаційної комісії, у
зв'язку з чим вимоги позивача є
погашеними. Також суд зазначив про
ненадання позивачем доказів
оскарження в судовому порядку рішення
ліквідаційної комісії про відхилення
кредиторських вимог та обрання
відділенням Фонду невірного способу
захисту своїх прав.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2012
року задоволено апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Куйбишевському
районі м.Донецька; скасовано постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2012 року; прийняту нову постанову, якою
стягнуто з Відкритого акціонерного
товариства «Трест
Донецькшахтопроходка» на користь
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Куйбишевському
районі м.Донецька суму капіталізованих
платежів у розмірі 10484623,57 грн.

При винесенні рішення суд апеляційної
інстанції виходив із правомірності та
обґрунтованості вимог позивача про
стягнення з відповідача
капіталізованих платежів.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Відкрите
акціонерне товариство «Трест
Донецькшахтопроходка» звернулось до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду апеляційної
інстанції скасувати, залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Куйбишевському
районі м.Донецька у поданих
запереченнях просить у задоволенні
касаційної скарги відмовити, рішення
суду апеляційної інстанції залишити
без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правову оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що Третє
шахтопрохідницьке будівельне
управління є відокремленим
підрозділом ВАТ «Трест
Донецькшахтопрохідка», не має статусу
юридичної особи, зареєстроване, як
платник Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві у
Куйбишевському районі м.Донецька, про
що видане страхове свідоцтво від 20
липня 2010 року №.

Наказом Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від 18
листопада 2011 року № 724 прийнято рішення
про припинення ВАТ «Трест
Донецькшахтопроходка» шляхом
ліквідації.

Комісією з припинення юридичної особи
не повідомлено Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Куйбишевському
районі м.Донецька про припинення
Відкритого акціонерного товариства
«Трест Донецькшахтопроходка».

25 лютого 2012 року позивач звернувся із
заявою про визнання кредиторських
вимог, проте рішенням ліквідаційної
комісії від 12 червня 2012 року в
задоволенні заяви відмовлено з
посиланням на те, що постанову
Кабінету Міністрів України від 06
травня 2000 року №765 «Про порядок
капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли з
зобов'язань підприємства перед
громадянами внаслідок заподіяння
шкоди їх життю і здоров'ю» можна
застосувати тільки до
підприємств-банкрутів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.112 Цивільного
кодексу України у разі ліквідації
платоспроможної юридичної особи
вимоги її кредиторів задовольняються у
першу чергу щодо відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, та вимоги
кредиторів, забезпечені заставою чи
іншим способом.

Як встановлено ч.2 ст.1205 Цивільного
кодексу України, у разі ліквідації
юридичної особи платежі, належні
потерпілому або особам, визначеним
статтею 1200 цього Кодексу, мають бути
капіталізовані для виплати їх
потерпілому або цим особам у порядку,
встановленому законом або іншим
нормативно-правовим актом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон №1105-XIV)
роботодавець як страхувальник
зобов'язаний своєчасно та повністю
нараховувати і сплачувати в
установленому порядку страхові внески
до Фонду.

За змістом ст.ст.15, 46 Закону №1105-XIV фонд -
це некомерційна самоврядна
організація, яка провадить збір та
акумулювання страхових внесків.

За приписами ст.46 Закону №1105-XIV
фінансування Фонду здійснюється за
рахунок, зокрема, внесків роботодавців
та капіталізованих платежів, що
надійшли у випадках ліквідації
страхувальників у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення і сплати страхових
внесків до Фонду визначений
Інструкцією про порядок перерахування,
обліку та витрачання страхових коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
затвердженою постановою правління
Фонду від 12 липня 2007 року № 36
(зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 01 серпня 2007 року за № 867/14134;
чинною на час виникнення спірних
відносин), пунктом 5.9 якої встановлено,
що для покриття витрат Фонду
потерпілим на виробництві, які
працювали на підприємствах, що
ліквідовані (якщо вони не мають
правонаступника), кошти до Фонду
сплачуються страхувальником згідно з
Порядком капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 06 травня 2000 року
№ 765 (із змінами).

Відповідно до абз.2 п.1 Порядку
капіталізація платежів здійснюється
щодо кожної особи з урахуванням
заборгованості за попередні роки та
необхідності виплати майбутніх
платежів. Під час розрахунку сум цих
платежів повинні враховуватися
заробітна плата потерпілого, відсоток
втрати професійної працездатності,
витрати по догляду за потерпілим, на
реабілітацію, протезування, придбання
транспортних засобів та види
соціальної допомоги відповідно до
медичного висновку, необхідність
сплати одноразової допомоги у зв'язку з
травмою або професійним захворюванням,
які можуть призвести до смерті
потерпілого, а також інших виплат,
передбачених законодавством.

Як встановлено п.5-1 Порядку, суми
платежів, капіталізованих відповідно
до зазначених вимог у процесі
ліквідації суб'єкта підприємницької
діяльності - банкрута, перераховуються
ліквідатором (арбітражним керуючим)
робочому органу виконавчої дирекції
Фонду, у якому суб'єкт підприємницької
діяльності перебуває на обліку.

У відповідності до ч.3 ст.112 Цивільного
кодексу України у разі відмови
ліквідаційної комісії у задоволенні
вимог кредитора або ухилення від їх
розгляду кредитор має право протягом
місяця з дати, коли він дізнався бо мав
дізнатися про таку відмову звернутися
до суду із позовом до ліквідаційної
комісії. За рішенням суду вимоги
кредитора можуть бути задоволені за
рахунок майна, що залишилося після
ліквідації юридичної особи.

З урахуванням вищенаведених обставин
та положень закону колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про
правомірність обраного позивачем
способу судового захисту, оскільки
безпосереднє звернення до суду з
вимогами про стягнення
капіталізованих платежів за своїм
змістом узгоджується з приписами ст.46
Закону №1105-XIV, ч.3 ст.112 ЦК України. Також
судом апеляційної інстанції вірно
відзначено про правильність
наведеного позивачем розрахунку суми
позову з урахуванням даних Головного
управління статистики у Донецькій
області про середню очікувану
тривалість життя чоловіків та жінок на
Україні та Донецькій області за 2009-2010
роки, оскільки інших даних існувати не
могло. Посилання суду першої інстанції
при відмові у задоволенні на положення
ч.5 ст.112 ЦК України, з урахуванням
звернення позивачем з даним позовом 14
червня 2012 року, є безпідставним.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд апеляційної інстанції
прийшов до вірного висновку про
задоволення позову.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Трест
Донецькшахтопроходка» відхилити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
ухвалення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді