Справа № 815/37/14
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/37/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука
О.В.,

при секретарі - Гур`євій К.І.

за участю сторін: представника
позивача - Ткаченко Ж.Г. (за довіреністю)

представника позивача
- Тануркова Р.Г. (за довіреністю)

представника
відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Іллічівський
олійний термінал» до відділу Державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№41181684 від 11 грудня 2013 року та постанови
про арешт майна та коштів боржника ВП
№41181684 від 11 грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Іллічівський
олійний термінал» звернулось до
Одеського окружного адміністративного
суду з позовом до відділу Державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№41181684 від 11 грудня 2013 року та постанови
про арешт майна та коштів боржника ВП
№41181684 від 11 грудня 2013 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що 16 грудня 2013 року
ТОВ «Іллічівський олійний термінал»
було отримано постанову про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа по адміністративній
справі №2а/1570/4814/2011 від 11 грудня 2013 року
та постанову про арешт майна та коштів
боржника від 11 грудня 2013 року. При
цьому, позивач зазначає, що Ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 22 листопада 2013 року відкрито
касаційне провадження та зупинено
виконання постанови Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 29 жовтня 2013 року у справі
№2а/1570/4814/2011, у зв'язку із чим позивач
звернувся до відповідача з проханням
зупинити виконавче провадження та
арешт майна та коштів боржника. 17
грудня 2013 року позивач отримав
постанову про зупинення виконавчого
провадження від 17 грудня 2013 року, проте,
кошти на його банківському рахунку
арештовані і він не може
розпоряджатися ними у власній
господарській діяльності.

Позивач вважає, що прийняття постанови
про відкриття виконавчого провадження
та постанови про арешт майна та коштів
боржника є протиправним та
безпідставним, оскільки
законодавством передбачено окремий
порядок примусового виконання судових
рішень про стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу та органи
державної виконавчої служби до цієї
процедури не залучаються, тому у
відповідача були відсутні підстави для
прийняття оскаржених постанов, а отже
вони підлягають скасуванню за рішенням
суду.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився про дату, час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином та своєчасно.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи, за відсутності належним чином
повідомленого відповідача - суб'єкта
владних повноважень, за наявними у
справі матеріалами.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, постановою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю «Іллічівський
олійний термінал» кошти у розмірі 1 995
820, 00 грн. податкових зобов'язань по
сплаті податку на додану вартість до
Державного бюджету із застосуванням
звичайних цін.

Не погодившись із зазначеною
постановою, позивач звернувся з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22 листопада 2013 року за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Іллічівський олійний термінал»
відкрито касаційне провадження та
зупинено виконання постанови
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року у справі №2-а-1570/4814/2011 до
закінчення касаційного провадження.

Водночас, 11 грудня 2013 року постановою
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області Колечко Д.М.
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа по
адміністративній справі №2а/1570/4814/2011,
виданого 22 листопада 2013 року.

Постановою головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області Колечко Д.М. від 11 грудня 2013
року, накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно, що належить на праві
приватної власності боржнику:
товариству з обмеженою
відповідальністю «Іллічівський
олійний термінал», накладено арешт на
грошові кошти всіх видів валют та
банківських металів на суму 1 995 820, 00
грн., що знаходяться на всіх рахунках
боржника: товариства з обмеженою
відповідальністю «Іллічівський
олійний термінал».

Як встановлено у судовому засіданні, з
приводу зазначеного, позивач звернувся
до відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області з проханням
зупинити виконавче провадження,
надавши ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 22
листопада 2013 року.

З огляду на зазначене, 17 грудня 2013 року
постановою головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області Колечко Д.М. зупинено виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа по адміністративній справі
№2а/1570/4814/2011, виданого 22 листопада 2013
року, до закінчення касаційного
провадження.

Звернувшись до суду із зазначеним
адміністративним позовом, позивач
просить скасувати постанови
відповідача від 11 грудня 2013 року про
відкриття виконавчого провадження та
про арешт майна та коштів боржника, як
такі, що прийняті безпідставно,
всупереч вимогам податкового
законодавства, яким встановлено
окремий порядок стягнення податкового
боргу платників податків.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV.

При цьому, відповідно до положень ч. 1
ст. 3 Закону України «Про виконавче
провадження», у випадках, передбачених
законом, рішення судів та інших органів
щодо стягнення коштів виконуються
органами доходів і зборів.

Так, Податковим кодексом України від
02.12.2010 року № 2755-VI встановлено
особливий порядок виконання судових
рішень про стягнення коштів з платника
податків у рахунок погашення
податкового боргу.

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків регулюється
статтями 95-99 Податкового кодексу
України.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 цього
Кодексу стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Отже, органами стягнення за такими
рішеннями, які здійснюють процедуру їх
примусового виконання, є контролюючі
органи в розумінні Податкового кодексу
України.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ПК України,
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 року № 22.

Цей механізм передбачає оформлення
інкасового доручення для примусового
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу. При цьому судове
рішення, на підставі якого з платника
податків стягуються кошти, відповідно
до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до
банку не подається. Натомість
реквізити відповідного судового
рішення зазначаються в самому
інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу другого пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України
звертається до суду з позовом про
надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95
Податкового кодексу України.

Отже, чинне законодавство передбачає
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу.
При цьому органи державної виконавчої
служби до цієї процедури не
залучаються.

Відповідно у даному випадку у
відповідача не було підстав для
відкриття виконавчого провадження в
порядку, передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження», оскільки
процедура погашення податкового боргу
є самостійною процедурою, яка
регулюється окремими нормами, а саме
Податковим кодексом України, а не
законодавством про виконавче
провадження.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

При вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або частково
(ч. 1 ст. 162 КАС України).

Враховуючи викладене, з огляду на
відсутність у відповідача підстав та
повноважень на винесення оскаржених
рішень, суд вважає, що постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№41181684 від 11 грудня 2013 року та постанова
про арешт майна та коштів боржника ВП
№41181684 від 11 грудня 2013 року підлягають
скасуванню, а позовні вимоги -
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6-8, 23, 69, 71, 72, 86, 158-163 КАС
України, Податковим кодексом України
від 02.12.2010 року № 2755-VI, Законом України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
року № 606-XIV, Інструкцією про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженою
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 року №22, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«Іллічівський олійний термінал» до
відділу Державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №41181684 від 11
грудня 2013 року та постанови про арешт
майна та коштів боржника ВП №41181684 від 11
грудня 2013 року - задовольнити у повному
обсязі.

Скасувати постанову відділу Державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області про відкриття виконавчого
провадження ВП №41181684 від 11 грудня 2013
року.

Скасувати постанову відділу Державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області про арешт майна та коштів
боржника ВП №41181684 від 11 грудня 2013 року.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.
Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду. Апеляційна скарга на постанову
подається до Одеського окружного
адміністративного суду, та одночасно
її копія до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано суддею 31 січня 2014 року.

Суддя
О.В.
Глуханчук

Адміністративний позов товариства
з обмеженою відповідальністю
«Іллічівський олійний термінал» до
відділу Державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №41181684 від 11
грудня 2013 року та постанови про арешт
майна та коштів боржника ВП №41181684 від 11
грудня 2013 року - задовольнити у повному
обсязі.

Скасувати постанову відділу Державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області про відкриття виконавчого
провадження ВП №41181684 від 11 грудня 2013
року.

Скасувати постанову відділу Державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області про арешт майна та коштів
боржника ВП №41181684 від 11 грудня 2013 року.

31 січня 2014 року.