Справа № 122/21835/13
Суддя: Ілюхіна Ганна Павлівна
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 122/21835/13

22.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Ілюхіної Г.П.,

суддів Лядової Т.Р. ,

Яковенко С.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Залізничного районного
суду м. Сімферополь (суддя Масалигіна
Н.С. ) від 26.11.13 у справі № 122/21835/13

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим (вул. Гагаріна, буд. 14а, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95026)

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Залізничного районного
суду м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 26.11.2013 у справі №
2а-122/424/2013 адміністративний позов
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.
Сімферополя АР Крим про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, - залишено без
задоволення.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що згідно визначеного порядку
поновлення пенсії здійснюється на
підставі того закону, який діяв на
момент призначення пенсії; виплати
пенсії за віком, які були поновлені
ОСОБА_2 з 07.08.2012 року та розраховані
виходячи з розмірів пенсії станом на
момент припинення її виплати, тобто на
17.12.1999 року, виходячи з положень Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
№1788-XII від 05.11.1991 року, який діяв на той
момент. Між тим, момент поновлення
пенсії з 07.08.2012 року виконаний у повному
обсязі, що підтвердили представники
обох сторін під час розгляду справи, в
той час як підстав для застосування
положень Закону України №1058-ІУ не
вбачається, про що зазначив в своїй
постанові від 13.02.2013 року
Севастопольський апеляційний
адміністративний суд (а.с.9).

Не погодившись з даною
постановою суду, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Залізничного
районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 26.11.2013
та прийняти нове рішення по справі.

Доводи апеляції мотивовані тим,
що судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
відповідач повинен провести
перерахунок щомісячних виплат за
віком відповідно до вимог Закону
України №1058 починаючи з 07.08.2012, розмір
щомісячних виплат пенсії за віком
повинен складати не нижче
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність - не нижче 894
грн. відповідно статті 7 Закону України
"Про державний бюджет України на 2013
рік".

В судове засідання, призначене на 22.01.2014
позивач та відповідач явку
уповноважених представників не
забезпечили, про дату, час та місце
апеляційного розгляду повідомлені
належним чином та своєчасно.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Розглянувши справу в порядку статей 195,
197 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
встановила наступне.

Постановою Залізничного районного
суду м. Сімферополя АР Крим від 03.10.2012
року ОСОБА_2 у задоволенні позовних
вимог до Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.
Сімферополя АР Крим про зобов'язання
вчинити певні дії відмовлено (а.с.7).

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну від 13.02.2013 апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Залізничного
районного суду м.Сімферополя від 03.10.2012
у справі №2а-0107/379/12 задоволено
частково; Постанову Залізничного
районного суду м. Сімферополя від 03.10.2012
у справі № 2а-0107/379/12 скасовано;
прийнято нову постанову; позовні
вимоги задоволено частково; визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Сімферополя АР
Крим щодо відмови ОСОБА_2 в поновленні
виплати пенсії за віком; зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Сімферополя АР
Крим поновити виплату пенсії за віком
ОСОБА_2 починаючи з 07.08.2012; в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено; стягнути з Державного
бюджету України на користь ОСОБА_2
витрати по сплаті судового збору в сумі
48,29грн. (а.с.8-9)

26.07.2013 року позивач звернувся із заявою
до начальника Головного управління
Пенсійного фонда України в АР Крим, з
вимогою дати вказівку Управлінню
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим провести перерахунок щомісячних
виплат пенсії за віком відповідно до
вимог Закону України №1058, починаючи з
07.08.2012; сплатити позивачу різницю між
перерахованою та фактичною
перерахованою сумою пенсії за віком,
починаючи з 07.08.2012; у подальшому
щомісячно сплачувати пенсію за віком
не нижче встановленого Законом України
№1058 мінімуму (а.с.4).

З довідки, виданої позивачу УПФУ 13.06.2013
вбачається, що за червень 2013 року
позивачу нарахували пенсію за віком у
розмірі 157,77 грн.

На звернення позивача стосовно того,
чому йому нарахували саме таку суму,
01.08.2013 за вих.№1558/Р-11 був надісланий
лист, згідно до якого, розмір пенсії з
07.08.2012 при страховому стажі 36 років 4
місяці 6 днів складає 157,77 грн.

ОСОБА_2 вважає, що УПФУ невірно зробило
перерахунок пенсії за віком, а тому
змушений звернутися до суду із цим
позовом, в якому просить визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в перерахунку пенсії за віком
при її поновленні, зобов'язати провести
перерахунок пенсії та сплатити різницю
між перерахованою та фактично
перерахованою сумою пенсії за віком,
починаючи з 07.08.2012 по сьогоднішній
день.

Листом від 01.08.2013 за вих.№1558/Р-11
Головне управління Пенсійного фонда
України в АР Крим повідомило позивача,
що йому поновлено виплату пенсії за
віком починаючи з 07.08.2012, виплата пенсія
за віком поновлена з 07.08.2012 та
розрахована виходячи з розміру пенсії
станом на момент припинення її виплати,
тобто на 17.12.1999 року. Розмір пенсії з
07.08.2012 при страховому стажі 36 років 4
місяці 6 днів складає 157,77 грн., утому
числі - 99,60 грн. - основний розмір пенсії;
58,17 грн. - підвищення інваліду війни 3
групи (арк.с.5-6).

Згідно довідки Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Сімферополя АР Крим від 13.06.2013
позивачу нарахована пенсія за віком у
розмірі 157,77 грн. (арк. с. 6).

29.10.2013 позивач звернувся з позовом до
Залізничного районного суду м.
Сімферополя з наступними вимогами до
відповідача:

- визнати противоправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим про відмову в перерахунку пенсії
за віком;

- провести перерахунок щомісячних
виплат пенсії за віком відповідно з
вимогами діючого законодавства на
сьогоднішній дінь, починаючи з 07.08.2012.

- сплатити різницю між перерахованою
та фактично перерахованою сумою пенсії
за віком, починаючи з 07.08.2012 року по
сьогоднішній день (арк. с. 1-2).

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню, з наступних підстав.

На правовідносини сторін, що виникли
поширюються норми Конституції України,
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі -
Закону №1058-ІV), Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 (далі -
Закон №1282-ХІІ).

Статтею 24 Конституції України
встановлено, що громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
га соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Статтею 46 Конституції України
проголошено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Тобто
право на отримання пенсії в Україні є
конституційним правом громадянина
України.

Відповідно з частиною третьою статті 2
Протоколу №4 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, кожна
людина має право на вільне пересування
і свободу вибору місця проживання.
Кожна людина має право залишати
будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з частиною другою статті 2
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" реєстрація місця
проживання чи перебування особи або її
відсутність не може бути умовою
реалізації прав і свобод, передбачених
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України, або підставою для
їх обмеження.

Отже, кожен громадянин України,
включаючи пенсіонерів, має право на
вибір місця проживання, зі збереженням
усіх конституційних прав.

Згідно пункту 2 частини першої статті 49
Закону України №1058-ІV (в редакції, що
діяла до 07.10.2009) виплата пенсії
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 51 Закону України
№1058-ІV у випадку виїзду пенсіонера за
межі України, пенсія, призначена в
Україні, за заявою пенсіонера, може
бути виплачена йому за 6 місяців перед
виїздом, рахуючи з місяця, який настає
за місяцем зняття з обліку за місцем
постійного проживання.

07.10.2009 рішенням Конституційного Суду
України №25-рп/2009 у справі №1-32/2009
визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 2
частини першої статті 49, речення
другого статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 №1058-1V.

Зазначені положення Закону
України 1058-1V, втратили чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України Рішення, тобто з 07.10.2009.

Відповідно до Закону України "Про
Конституційний Суд України", а також
рішення Конституційного Суду України
від 14.12.2000 №15-рп/2000, правові акти або їх
окремі положення, визнані цими
рішеннями неконституційними, не
підлягають застосуванню як такі, що
відповідно до частини другої статті 152
Конституції України втратили чинність
з дати прийняття Конституційним Судом
України рішення щодо їх
неконституційності.

Аналіз наведених норм та обставин дає
судовій колегії право для висновку, що
після прийняття рішення
Конституційним Судом України, Законом
№1058-1V не встановлено підстав для
припинення пенсії в разі перебування
пенсіонера за кордоном.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 49 Закону України №1058-ІV на весь
час проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачене міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, та другого речення
статті 51 Закону України №1058-ІV, під час
перебування за кордоном, пенсія
сплачується в тому разі, якщо це
передбачене міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Згідно частини другої статті 49 Закону
України №1058-1V, поновлення виплати
пенсії здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності підстав для
відновлення її виплати.

Згідно п.4-1 перехідних положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування», для осіб, яким
пенсія призначена до набрання чинності
Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи", крім
тих, яким після набрання чинності
зазначеним Законом заробітної плати за
періоди страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії: мінімальний розмір пенсії за
віком, передбачений абзацом першим
частини першої статті 28 цього Закону,
встановлюється за наявності у
чоловіків 25 років, а у жінок 20 років
страхового стажу; збільшення пенсії,
передбачене абзацом другим частини
першої статті 28 цього Закону,
встановлюється за кожний повний рік
страхового стажу понад 25 років
чоловікам і 20 років жінкам.

Для осіб, які втратили
працездатність, розмір прожиткового
мінімуму відповідно статті 7 Закону
України "Про державний бюджет України
на 2013 рік" (№ 5515-VI від 06.12.2012 р.), складає
894 грн. з довідки, виданої позивачу УПФУ
13.06.2013 року вбачається, що за червень 2013
року позивачу нарахували пенсію за
віком у розмірі 157,77 грн., таким чином
судова колегія дійшла до висновку, що
розмір щомісячних виплат пенсії за
віком позивачу повинен складати не
нижче встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність - тобто не
нижче 894, 00 грн.

Посилання суду першої інстанції на
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2013 безпідставне, так як в ньому
розглядалось питання перерахунку
пенсії з 19.12.1999 по закону України №1058-IV
від 09.07.2003, який діє тільки з 01.01.2004.

Розмір пенсії, який підлягає
поновленню, предметом спору не являвся,
так як апріорі повинен відповідати
діючому пенсійному законодавству
України.

Позивач має право на поновлення пенсії,
призначеної з 19.12.1999 по Закону України
"Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII в
розмірі, встановленому Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 з
07.08.2012.

Розмір поновленої пенсії повинен
відповідати діючому пенсійному
законодавству України.

Отже позивач обґрунтовано
звернувся до відповідача з заявою про
проведення перерахунку щомісячних
виплат за віком відповідно до вимог
Закону України №1058 починаючи з 07.08.2012,
отримавши поновлену пенсію в розмірі,
який не відповідає діючому
законодавству України.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.
Сімферополя АР Крим повинно провести
перерахунок щомісячних виплат пенсії
за віком відповідно з вимогами діючого
законодавства на сьогоднішній день,
починаючи з 07.08.2012.та сплатити
позивачу різницю між перерахованою та
фактично перерахованою сумою пенсії за
віком, починаючи з 07.08.2012 по
сьогоднішній день.

Все вищеперелічене дає судовій
колегії право для висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з
постановленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись частиною третьою статті 24,
статтями 94, 160, 167, частиною першою
статті 195, статтею 197, пунктом 3 частини
першої статті 198, пунктом 4 частини
першої статті 202, частиною другою
статті 205, статтями 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Залізничного районного суду
м. Сімферополь від 26.11.13 у справі №
122/21835/13 задовольнити.

2.Постанову Залізничного районного
суду м. Сімферополь від 26.11.13 у справі №
122/21835/13 скасувати.

3.Прийняти нову постанову.

4. Задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

5. Визнати противоправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим про відмову в перерахунку
поновленої пенсії за віком ОСОБА_2
відповідно до вимог діючого пенсійного
законодавства України з 07.08.2012.

6. Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Сімферополя АР Крим здійснити
перерахунок щомісячної поновленої
пенсії за віком ОСОБА_2 відповідно до
вимог діючого пенсійного
законодавства України з 07.08.2012.

7. Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Сімферополя АР Крим виплатити різницю
між нарахованою відповідно до вимог
діючого пенсійного законодавства
України та фактично перерахованою
сумою пенсії за віком, починаючи з
07.08.2012 .

8. Стягнути з Державного
бюджету України на користь ОСОБА_2
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 103, 03 грн.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі згідно з частиною п'ятою статті
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанову може бути оскаржено в
порядку статті 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою касаційна скарга
на судові рішення подається
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Г.П.Ілюхіна

Судді підпис
Т.Р.Лядова

підпис С.Ю. Яковенко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Г.П.Ілюхіна