Справа № 2а-11/10
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р.
Справа № 26457/10/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Каралюса В.М.

при секретарі судового засідання-
Гелецькому П.В.,

за участю:

відповідачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 01 квітня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Виноградівської міської ради,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання нечинним
рішення міської ради та усунення
перешкод у користуванні майном, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2009 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися з позовом до
Виноградівської міської ради ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання нечинним рішення
міської ради та усунення перешкод у
користуванні майном.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 38
років вони проживають і є власниками
квартири АДРЕСА_1. В даному
будинковолодінні є два житлові будинки
під літерою «А» і під літерою «Б» .У
житловому будинку під літерою «А»
/квартира АДРЕСА_2/ знаходяться чотири
комори у підвальних приміщеннях, які
перебували у сумісному користуванні
всіх наймачів квартир в
будинковолодінні АДРЕСА_1. Позивачі
зазначили, що з часу вселення в будинок
вони користувалися однією підвальною
коморою для зберігання овочів та
фруктів.

Згідно договору купівлі-продажу
будинку від жовтня 1997 року власником
квартири АДРЕСА_2 стала відповідачка
ОСОБА_1, яка самовільно і неправомірно
заборонила позивачам користуватися
підвальним приміщенням.

Рішенням Виноградівського
міськвиконкому від 28.10.08 р. № 655 за
відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано
право власності на підвальні
приміщення по АДРЕСА_1. Зазначене
рішення позивачі вважають
неправомірним, оскільки
будинковолодіння АДРЕСА_1 є єдиним
цілим з стриховими та підвальними
приміщеннями спільного користування.
При цьому, позивачі не надавали дозволу
на приватизацію підвального
приміщення, яке перебувало у спільному
користуванні, а тому вважають, що
рішення міськвиконкому про передачу
підвального приміщення у сумісну
власність відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 є незаконним і його слід визнати
нечинним та зобов»язати відповідачів
не чинити їм в подальшому перешкод у
користуванні підвальним приміщенням.

Постановою Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 01
квітня 2010 року, - позов задоволено.
Визнано нечинним рішення виконавчого
комітету Виноградівської міської ради
від 28.10.08 р. № 655 «Про право сумісної
власності на підвальні приміщення по
АДРЕСА_1».

Зобов»язано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не чинити
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкод у
користуванні підвальним приміщенням в
будинку АДРЕСА_1.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з
двох будинків, які значаться під
літерами «А» і «Б» і в кожному будинку є
по дві квартири . Власником квартири № 1
в будинку під літерою «А» є відповідач
ОСОБА_2/25/100 частини домоволодіння/,
власником квартири АДРЕСА_2 в будинку
під літерою «А» є відповідачка
ОСОБА_1/27/100 частини/, власником квартири
АДРЕСА_1 в будинку під літерою «Б» є
ОСОБА_3/36/100 частини/, а власником
квартири АДРЕСА_3 в будинку під літерою
«Б» ОСОБА_5/12/100 частини/.

Зазначені обставини також встановлено
і інвентарною справою № 3116 на
будинковолодіння, яке розташоване в
АДРЕСА_1.

Під будинком, який значиться літерою
«А» та в якому знаходяться квартири
відповідачів, знаходиться підвальне
приміщення площею 30 кв.м.

Разом з цим, судом першої інстанції
встановлено, що підвальне приміщення,
яке знаходиться під будинком, в якому
проживають відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, перебувало у користуванні та
володінні власників всіх чотирьох
квартир.

Як вбачається з листа Виноградівського
міського голови від 23.06.08р., Міськрада
визнає той факт, що підвальні
приміщення знаходяться у спільному
користуванні і є доступними для всіх
власників квартир будинковолодіння по
АДРЕСА_1/ а.с.10/.

З оглянутої інвентаризаційної справи
БТІ також вбачається, що при передачі
державою у власність відповідачів
квартир, жодному із них не було
передано у власність підвальне
приміщення, яке знаходиться під
будинком, в якому проживають
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Після
приватизації квартир підвальне
приміщення продовжувало перебувати у
користуванні власників усіх чотирьох
квартир.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» суть приватизації
державного житлового фонду полягає у
відчуженні на користь громадян
України, тобто у їх власність, як
квартир (будинків), кімнат у квартирах
та одноквартирних будинках, де
мешкають два і більше наймачів, так і
належних до них господарських споруд і
допоміжних приміщень (підвалів, сараїв
тощо) цього фонду.

Допоміжні приміщення, відповідно до ч. 2
ст. 10 вказаного Закону, стають об'єктами
права спільної власності
співвласників будинку одночасно з
приватизацією квартир, що
засвідчується свідоцтвом про право
власності на квартиру.

У рішенні Конституційного Суду України
(№? 4-рп2004 від 02 березня 2004 (справа про
права співвласників на допоміжне
приміщення багатоквартирного будинку),
що є офіційним тлумаченням частини 2
статті 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», прийнятого 19 червня 1992 року
зазначено, що допоміжні приміщення
(підвали, сараї, кладовки, горища,
колясочні і т. ін..) передаються
безоплатно в спільну власність
громадян одночасно з приватизацією
ними квартир багатоквартирних
будинків. Підтвердження права
власності на допоміжні приміщення не
потребує здійснення додаткових дій,
зокрема створення об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку, вступу до нього.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно частини 1 статті 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні»рада повинна приймати рішення
лише в межах своїх повноважень.

У відповідності до статті 41
Конституції України визначено, що
право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним та
забезпечується державою і захищається
судом.

Таким чином, в силу вимог ст. 369
Цивільного кодексу України -
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

Відповідно до частини другої статті 382
Цивільного кодексу України, власникам
квартири у багатоквартирному
житловому будинку належать на праві
спільної сумісної власності
приміщення загального користування,
опорні конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку

На підставі вищенаведених норм,
апеляційний суд приходить до
переконливого висновку про те, що
спірне підвальне приміщення є спільною
власністю всіх співвласників
домоволодіння АДРЕСА_1 в тому числі і
позивачів по справі.

Відтак, рішення виконкому
Виноградівської міської ради від 28.10.08
р. №655 за є протиправним та таким, що
позбавляє позивачів права
користування підвалом.

А тому, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції у відповідності до
вимог ст.200 КАС України, правильно
встановив обставини справи, ухвалив
законне та обґрунтоване судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст.
198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 01 квітня 2010
року у справі № 2а-11/10 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий :
Р.М. Гулид

Судді :
С.М. Кузьмич

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали виготовлено і
підписано 27.01.2014 року