Справа № 345/6729/13-а
Суддя: Бердан Н. В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/6729/13-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2014року
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі головуючої судді
Бердан Н.В.

секретаря
Слободян Т.Я.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Підмихайлівської сільської ради, третя
особа на стороні відповідача - ОСОБА_3
про визнання недійсним та скасування
рішення органу місцевого
самоврядування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із даним
адміністративним позовом. Свої вимоги
мотивує тим, що 16 січня позивачка
придбала у ОСОБА_4 домоволодіння, що
знаходиться в АДРЕСА_1 З часу
купівлі-продажу домоволодіння, розміри
земельної ділянки, на якій знаходиться
будинок з господарськими будівлями і
спорудами та межі з сусідньою ділянкою
- не змінювалися. Площа всієї земельної
ділянки, яка належала ОСОБА_4, становила
0,11 га, в тому числі: площа саду - 0,05га,
площа подвір"я - 0,06 га. Проте в рішенні
Підмихайлівської сільської ради від 25
грудня 1993 року зазначено передати у
приватну власність ОСОБА_4 земельну
ділянку площею 0,30 га в тому числі
присадибну ділянку, площею 0,05 га. В п.4
даного рішення зазначено, що межі
границь погоджені з всіма суміжними
користувачами, але враховуючи, що обмір
земельних ділянок проведений без
достатньої точності, при видачі
Державного акту в межах погоджених
границь можливі незначні зміни
загальної площі.

Так, після проведення землевпорядною
організацією проектних робіт по
виготовленню проекту відводу було
виявлено, що згідно існуючих меж площа
земельної ділянки, призначеної для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель в АДРЕСА_1
складає 0,1067 га. Тому ОСОБА_1 звернулася
до сільської ради із заявою про
внесення змін в рішення
Підмихайлівської сільської ради від 25
січня 2008 року в частині уточнення
розміру земельних ділянок, які
передаються їй у власність. Рішенням
Підмихайлівської сільської ради від
12.05.2011р. було вирішено на наступну
сесію підготувати проект рішення по
даній заяві. Однак по сьогоднішній день
заява позивачки не вирішена.

Третій особі на стороні відповідача
ОСОБА_3, який являється суміжним із
ОСОБА_1 землекористувачем, видано
державний акт на право приватної
власності на землю, площею 0,1230 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель в АДРЕСА_1 Дану земельну
ділянку ОСОБА_3 успадкував після ОСОБА_5
18.06.2002 року. Рішенням Підмихайлівської
сільської ради №45 від 11.03.2013 року
затверджено Акт земельної комісії від
24.01.2013 року про надання дозволу на
збільшення земельної ділянки, а
рішенням №46 від 11.03.2013 року виділено
йому цю ділянку до присадибної.

На виділеній ОСОБА_3 вищезазначеним
рішенням ділянці, знаходиться
колодязь, який входить в склад
домоволодіння позивачки по АДРЕСА_1 У
зв"язку з цим ОСОБА_1 звернулася до суду
про скасування рішень
Підмихайлівської сільської ради №45, 46
від 11.03.2013 року. Та просить поновити їй
термін оскарження даних рішень, так як
пропустила його з поважних причин.

Позивачка в судовому засіданні позов
підтримала та просить його задоволити.

Представник позивачки підтримала свою
довірительку та суду пояснила, що в 2012
році ОСОБА_3 звертався до суду про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку
ОСОБА_1, однак рішенням Калуського
міськрайонного суду від 27.06.2012 року за
№0908/1985/12р. йому було відмовлено в
задоволенні позову. Ухвалою
Апеляційного суду від 20.09.2012 року дане
рішення залишено без змін. Тоді ОСОБА_3
звернувся із заявою до
Підмихайлівської сільської ради про
виділення йому земельної ділянки. Якщо
залишити в силі вищезазначені рішення
сільської Ради, то об"єкти, які купила
ОСОБА_1, а саме криниця та сарай, будуть
знаходитися на земельній ділянці
ОСОБА_3

Представник відповідача, сільський
голова Кубрак І.В. , в судовому
засіданні пояснив, що рішення які
стосуються земельних питань, ним не
підписувалися. Земельна ділянка ОСОБА_3
становить 0,1230 га, що і відповідає
фактичним обставинам справи. Чим
керувалися представники земельної
комісії при складанні Акту він не знає.
Виділена ОСОБА_3 земельна ділянка в
розмірі 0,04 га зачіпає присадибну
ділянку позивачки.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не
визнав та пояснив, що його дідусеві
ОСОБА_7 було надано дозвіл на
будівництво житлового будинку за типом
проекту Б-112. Відповідно до даного
проекту, на генеральному плані садиби
зазначено, що криниця №1, яка як
стверджує позивачка, входить до складу
її домоволодіння, знаходиться на
земельній ділянці, яку ОСОБА_3
успадкував. Крім того, сільським
головою Кубраком І.В. було погоджено
кадастровий план земельної ділянки на
загальну площу 0,1630 га, з урахуванням
доданих третій особі 0,04 га на підставі
Рішення №46 від 11.03.2013 року. Також на
підтвердження того, що вищевказану
земельну ділянку було виділено
правомірно, ОСОБА_3 видано довідку №1301
від 21.06.2013 року ( підписана сільським
головою Кубраком І.В.) про те, що
"земельна ділянка площею 0,0400 га вказана
у акті земельної комісії від 24.01.2013
року, на основі якого приймалися
рішення Підмихайлівської сільської
ради №46 від 11.03.2013 року, знаходиться в
АДРЕСА_1 Цільове призначення земельної
ділянки - для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд. Дана
земельна ділянка не виділялась та не
надавалась у власність чи
користування іншим особам". А тому в
задоволенні позову просить відмовити.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому
засіданні підтвердили те, що після
купівлі будинковолодіння ОСОБА_1
користується тою земельною ділянкою та
тими господарськими будівлями, як були
збудовані ОСОБА_4

Свідки ОСОБА_10, який являється головою
земельної комісії та спеціалістом
землеупорядником, і ОСОБА_11 - член
земельної комісії, в судовому
засіданні пояснили, що земельна
ділянка третьої особи на стороні
відповідача відповідає розмірам
зазначеним у свідоцтві про прийняття
спадщини за заповітом та державному
акті на землю. Земельна комісія
вирішила дати дозвіл ОСОБА_3 збільшити
територію ділянки на 0,04 га, так як ця
ділянка була надана в користування
його бабусі ОСОБА_5, однак та її не
узаконила. За рахунок якої землі мали
виділитись ці 0,04 га ОСОБА_3 вони не
знають.

Суд, вислухавши доводи сторін,
пояснення свідків, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступних підстав:

Про те, що 16 січня 2008 року ОСОБА_1
придбала у ОСОБА_4 домоволодіння, що
знаходиться в АДРЕСА_1 свідчить договір
купівлі-продажу домоволодіння від
16.01.2008 року /а.с.8/, посвідчений
приватним нотаріусом Калуського
районного нотаріального округу
ОСОБА_12 Відповідно до відомостей, що
містяться в технічному паспорті,
домоволодіння складається із:
житлового будинку (літера А), сараю,
літера Б), сараю (літера Б1), сараю
(літера В), вбиральні (літера Г), криниці
№1, воріт та огорожі /а.с.20-21/.

За ст.120 Земельного кодексу України ( в
редакції Закону від 27.04.2007 року) до
особи, яка придбала житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором.

Якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не визначено,
до набувача переходить право власності
на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею
або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, наданій у користування, то в
разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій
вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно викопіровки з проекту
впорядкування присадибних і
громадських земель АДРЕСА_1 площа всієї
земельної ділянки ОСОБА_4 становила 0,11
га, в тому числі: площа саду - 0,05 га та
площа подвір"я - 0,06 га /а.с.24/. Проте в
рішенні Підмихайлівської сільської
ради від 25.12.1993 року зазначено передати
у приватну власність ОСОБА_4 земельну
ділянку площею 0,30 га, в тому числі
присадибну ділянку, площею 0,05 га /а.с.19/.
Межі границь погоджені зі всіма
землекористувачами /а.с.17-18/. Позивачка
неодноразово зверталася до сільської
ради про внесення змін в рішення від 25
січня 2008 року /а.с.26/ в частині
уточнення розмірів земельних ділянок,
які передаються їй у власність про що
свідчать заяви ОСОБА_1 /а.с.29-30/.

Як встановлено в судовому засіданні, 10
жовтня 2002 року ОСОБА_3, який являється
суміжним з позивачкою
землекористувачем, видано державний
акт на право приватної власності на
землю, площею 0,1230 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель в АДРЕСА_1 /а.с.
25/ на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 18.06.2002 року
/а.с.60/.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов"язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 18.06.2002 року покійній
ОСОБА_5 для обслуговування житлового
будинку належала земельна ділянка
площею 0,1230 га, яку ОСОБА_3 і успадкував
такої ж конфігурації та розміром, якою
вона була та є на даний час. ЇЇ межі з
часу успадкування не змінилися, що було
підтверджено свідками ОСОБА_10 та
ОСОБА_11

В той же час в акті земельної комісії
від 24.01.2013 року /а.с.6/ зазначено, що
земельна ділянка ОСОБА_3 не відповідає
земельній ділянці у його документах, та
комісія вирішила дати дозвіл ОСОБА_3
збільшити присадибну ділянку
приблизною площею на 0,04 га. Рішенням
Підмихайлівської сільської ради №45
від 11.03.2013 року затверджено акт
земельної комісії від 24.01.2013 року /а.с.5/,
а Рішенням Підмихайлівської сільської
ради №46 від 11.03.2013 року виділено ОСОБА_3
0,04 га до присадибної ділянки /а.с.7/.

Однак допитані в судовому засіданні
члени земельної комісії не змогли
пояснити суду, які документи ОСОБА_3
вони оглядали та яку невідповідність
виявили під час огляду документів.
Також ствердили, що земельна ділянка
ОСОБА_3 відповідає розміру згідно
свідоцтва про прийняття спадщини за
заповітом. Члени комісії не змогли дати
відповідь на те, з яких фондів слід
доділити землю, або хто її захопив.
Таким чином суд вважає, що земельна
комісія безпідставно прийшла до
висновку про надання дозволу ОСОБА_3
збільшити присадибну ділянку.

З матеріалів справи вбачається /а.с.10/,
що ОСОБА_3 звертався до суду з позовом
до Підмихайлівської сільської ради,
Калуської РДА, Управління держкомзему
в Калуському районі, ОСОБА_1 про
усунення порушень права власності,
визнання недійсним державного акту на
право на землю та власності на земельну
ділянку, мотивуючи тим, що межа, яка є
спільною між ним та суміжною земельною
ділянкою неправомірно і безпідставно
змінена, а її розміри значно менші ніж
повинні бути, що призвело до збільшення
земельної ділянки ОСОБА_1

Рішенням Калуського міськрайонного
суду від 27.06.2012 року ОСОБА_3 відмовлено
в позові до Підмихайлівської сільської
ради, Калуської РДА, Управління
держкомзему в Калуському районі та
ОСОБА_1 про усунення порушень права
власності та визнання недійсним
державного акту на право на землю та
власності на земельну ділянку. Ухвалою
Апеляційного суду від 20.09.2012 р. дане
рішення залишено без зміни.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на те, що в п.1 ч.2 ст. 162 КАС
України суд може прийняти постанову
про визнання протиправними рішення
суб"єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення, то суд
вважає, що рішення Підмихайлівської
сільської ради №45 та №46 від 11.03.2013 р.
суперечить договору купівлі-продажу
домоволодіння ОСОБА_1 та рішенню
Калуського міськрайонного суду
№0908/1985/12р. від 27.06.2012 року, і тому їх слід
скасувати.

Відповідно до п.2 ст. 99 КАС України для
звернення до суду за захистом своїх
прав, свобод і інтересів
встановлюється 6-місячний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст.102 КАС України пропущений
з поважних причин процесуальний строк,
встановлений законом, може бути
поновлений за клопотанням особи, яка
бере участь у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що
оскаржувані рішення Підмихайлівської
сільської ради №45 та №46 від 11.03.2013 року
ОСОБА_1 отримала тільки 08.07.2013 року на
її звернення. /а.с.32-33/. А тому їй слід
поновити строк оскарження даних рішень
до суду.

На підставі викладеного та ст. ст. 120,152
ЗК України, керуючись ст. ст. 102-103, 159 - 163,
167 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк оскарження рішення
Підмихайлівської сільської ради № 45
від 11 березня 2013р. про затвердження
акту земельної комісії від 24.01.2013р. та
рішення Підмихайлівської сільської
ради №46 від 11 березня 2013 р. про
виділення земельної ділянки ОСОБА_3 в
розмірі 0,04га.

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати рішення
Підмихайлівської сільської ради №45
від 11 березня 2013 року про затвердження
акту земельної комісії від 24.01.2013 року.

Скасувати рішення Підмихайлівської
сільської ради №46 від 11 березня 2013 року
про виділення земельної ділянки ОСОБА_3
в розмірі 0,04 га.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції

подається протягом десяти днів з дня
її проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Калуський міськрайонний суд. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України ,а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

ГОЛОВУЮЧА: