Справа № 2а-9679/11/1370
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/67256/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 вересня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про скасування
наказів, поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, -

встановила:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про скасування
наказів Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області від 19 липня 2011
року № 845 та від 127 серпня 2011 року № 256
о/с в частині накладення
дисциплінарного стягнення та
звільнення з органів внутрішніх справ,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено повністю.

На зазначені рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ОСОБА_2 подав
касаційну скаргу, в якій посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
та прийняття нового рішення, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги та заперечення на
неї, рішення судів першої та
апеляційної інстанцій щодо
правильності застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, не
вбачає порушення судами норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті рішення, і тому вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін, з наступних підстав.

Судами встановлено, що наказом ГУ УМВС
України у Львівській області від 19
липня 2011 року № 845 звільнено ОСОБА_2 з
органів внутрішніх справ в запас
Збройних Сил України на підставі
пункту 64 «є» (порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, за грубе
порушення вимог статей 22, 97, 99
Кримінально-процесуального кодексу
України, дискредитацію звання
працівника органів внутрішніх справ та
проявлену особисту нещирість у ході
проведення службового розслідування.
Зазначений наказ реалізовано наказом
ГУ УМВС України у Львівській області
від 17 серпня 2011 року № 256 о/с.

Підставою для прийняття зазначеного
наказу слугував висновок службового
розслідування від 04 липня 2011 року,
затверджений 15 липня 2011 року, згідно
якого позивачем було неповно зібрано
матеріали дослідчої перевірки,
допущено відсутність на його рапортах
резолюції керівництва, не повідомлення
заінтересованих осіб про прийняте
рішення, а також за дискредитацію
звання працівника ОВС та проявлену
особисту нещирість у ході проведення
службового розслідування, що
виразилось у вимаганні грошової
винагороди в громадянки ОСОБА_3 за
непритягнення її чоловіка до
кримінальної відповідальності.

Відповідно до підпункту «є» пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в органах внутрішніх справ в
запас (з постановкою на військовий
облік) за порушення дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
передбачено, що за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 зазначеного Статуту на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, який
визначає, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. У разі
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України дисциплінарне стягнення
накладається у строк до одного місяця з
дня, коли про проступок стало відомо
начальнику. У разі проведення за фактом
учинення проступку службового
розслідування, провадження в
кримінальній справі або справі про
адміністративне правопорушення на
осіб рядового і начальницького складу
дисциплінарне стягнення може бути
накладено не пізніше одного місяця з
дня закінчення службового
розслідування, провадження в
кримінальній справі чи справі про
адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпустці.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що при винесенні Головним
управлінням Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області
наказів від 19 липня 2011 року № 845 та від 17
серпня 2011 року № 256 о/с, вимог статей 14, 18
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України порушено не
було, оскільки службове розслідування
проведено правомірно та без порушення
відповідних строків, а відмова
позивача від надання письмових
пояснень підтверджується актом від 25
червня 2011 року.

Також, судами було досліджено, що грубе
порушення з боку позивача дисципліни
мало місце та обставини
дисциплінарного проступку встановлені
службовим розслідуванням були
підтверджені в суді першої та
апеляційної інстанцій.

Крім того, відповідно до атестаційного
листа від 17 серпня 2011 року за
результатами проведеної атестації,
комісія ухвалила, що дільничний
інспектор міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Личаківського
районного відділу Львівського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області,
капітан міліції ОСОБА_2 займаній посаді
не відповідає та підлягає звільненню
із ОВС згідно дисциплінарного наказу.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про те, що при винесенні
Головним управлінням Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області наказів від 19 липня 2011 року № 845
та від 17 серпня 2011 року № 256 о/с, не було
порушено вимог статей 14, 16
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, оскільки
службове розслідування та накладення
дисциплінарного стягнення були
проведені за фактом вчинення
проступку, що дискредитує звання
рядового і начальницького складу, а
застосоване дисциплінарне стягнення
відповідає характеру та тяжкості
вчиненого позивачем порушення та є
несумісними з подальшим проходженням
служби в органах внутрішніх справ.

Враховуючи відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 в частині
поновлення на займаній посаді, суди
прийшли до обґрунтованого висновку і
про відмову в задоволенні позовних
вимог щодо стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

З огляду на викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
і підстави їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 вересня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про скасування
наказів, поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко