Справа № 2-а-7098/11/1512
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 р. Справа № 2-а-7098/11/1512

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Куриленко О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І. судді -
Яковлева Ю.В. судді - Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського
районного суду м. Одеси від 26 січня 2012
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманої допомоги по
догляду за дитиною, -

встановиЛА:

ОСОБА_4 ( далі - позивач) звернулася
до суду з позовом до Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради про визнання дій
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради по
нарахуванню і виплаті їй суми
одноразової допомоги по догляду за
дитиною до досягненню нею трирічного
віку неправомірними, стягнення з
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради
недоплачені кошти державної допомоги
по догляду за дитиною до досягненню нею
трирічного віку, зобов'язання
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради в
подальшому здійснювати виплати у
відповідності зі статтею 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6-ти років,
стягнення витрат на правову допомогу у
розмірі 400 гривень та судові витрати.

Суд першої інстанції своєю постановою
від 26 січня 2012 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 до Департаменту
праці та соціальної політики Одеської
міської ради про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманої допомоги по догляду за
дитиною - відмовив.

ОСОБА_4 не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подала
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою її адміністративний
позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_4 посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, або у разі відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апелянта в межах апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачка народила
дитину, ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
від 01.02.2011 року.

Відповідно до ст.ст. 3, 13, 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» позивач має право на допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яку призначають та
виплачують органи соціального захисту
населення за місцем проживання
батьків.

Відповідно до заяви від 01.03.2011 року
ОСОБА_4 призначена державна соціальна
допомога по догляду за дитиною з 22.03.2011
року по 05.12.2013 року у розмірі 130 гривень.

Як вбачається з відповіді Управління
соціального захисту населення у
Київському районі м. Одеси
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради від
24.11.2011 року за призначенням допомоги у
розмірі, що перевищує мінімальний,
позивач не зверталася.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 22.02.2008 року №57
для призначення допомоги у розмірі, що
перевищує мінімальний, подається в
установленому порядку довідка про
склад сім'ї та декларація про доходи і
майновий стан кожного члена сім'ї.

Статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
було встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму.

Таким чином, ОСОБА_4 має право
отримувати допомогу по догляду за
дитиною у розмірі, встановленому ч.1
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» і передбачає
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» встановлено розмір
мінімального прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 434
грн., з 1 квітня - 463 грн., з 1 жовтня - 470
грн.

Ч.2 ст.56, п.п.7,14 ст.71 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» дію
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» було
зупинено, але рішенням Конституційного
суду України від 09 липня 2007 року
положення вказаних статей Закону
України «Про державний бюджет на 2007
рік» визнано такими, що не відповідають
Конституції України ( є
неконституційними).

Отже, правові положення, які
передбачають виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, є чинними з 09 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року, але дитина у
позивача народилась лише 05.02.2010 року.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року, внесено зміни до
ч.1 ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», відповідно
до яких допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Розмір допомоги, визначений Постановою
Кабінету Міністрів України від 11.01.2007
року №13 «Про деякі питання призначення
і виплати допомоги сім'ям з дітьми».

Статтею 46 Закону України «Про
державний бюджет України на 2009 рік»
встановлено, що допомога при
народженні дитини та допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» призначається та здійснюється
в розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про
державний бюджет України на 2010 рік»
ніяких змін щодо виплати грошової
допомоги при народженні дитини та
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку не передбачено.

З викладеного вище вбачається, що з 01
серпня 2008 року встановлений інший
розмір допомоги по догляду за дитиною.

Крім того, позивачем не було наведено
доказів поважності пропуску строку,
встановленого статтею 99 КАС України,
тому колегія суддів погоджується з
думкою суду першої інстанції, що
клопотання про поновлення строку для
звернення до суду є необгрунтованим.

На підставі матеріалів справи, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
належить відмовити.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції повно
і всебічно досліджено обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначено характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Отже, судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не є істотними і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.
Одеси від 26 січня 2012 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманої допомоги по догляду за
дитиною, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
судовим рішенням до Вищого
адміністративного суду України в
порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук суддя Ю.В.
Яковлев суддя Д.В. Запорожан