Справа № 806/7262/13-а
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2014 р.
Житомир справа №
806/7262/13-a

категорія 6.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лавренчук О.В.,

за участю
секретаря- Бортнік О.Г.,

за участю
прокурора м.Житомира,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу

за позовом Прокурор м. Житомира в
інтересах держави

до Житомирської міської ради, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача ОСОБА_1

про визнання протиправним та
скасування п.3 рішення №556 від 30.05.2013 р. в
частині надання дозволу,-

встановив:

Прокурор м. Житомира в інтиресах
джержави звернувся до суду з позовом в
якому просив визнати протиправним і
скасувати рішення Житомирської
міської ради № 556 від 30 травня 2013 року у
частині надання дозволу ОСОБА_1 на
скаладання проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,1000 га за адресою АДРЕСА_1.

Прокурор у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала і просила їх
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з"явився. Про час і місце
розгляду справи повідомлений вчасно та
належним чином. Причини неявки суду
невідомі.

Третя особа у судове засідання не
з"явився. На адресу суду повернувся
конверт із судовою повісткою з
відміткою "за закінченням
встановленого строку зберігання".
Згідно з відомостями
адресно-довідкового поштового
територіально органу ДМС України від
11.12.2013 року наданою Прокуратурою
м.Житомира ОСОБА_1 проживає за адресою
зазначеною у позові.

Суд вирішив розглянути справу у
відсутності представника відповідача
та третьої особи, на підставі наявних у
справі доказів відповідно до ст.128 КАС
України.

Прокурор в судовому засіданні
пояснила, що наслідками вивчення
прокуратурою міста Житомира рішення 23
сесії 6 скликання Житомирської міської
ради №556 від 30.05.2013 року, встановлено що
останнє прийнято в порушення вимог
земельного законодавства.

Відповідно до п."г" ч.1 ст.121 Земельного
кодексу України громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
у містах не більше 0,1000 га.

Згідно ч.2 ст.123 Земельного кодексу
України особи, зацікавлені в одержанні
у користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
відповідним клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених ст.122 ЗК України, передають у
власність або користування такі
земельні ділянки.

При цьому, у клопотанні зазначається
орієнтовний розмір земельної ділянки
та її цільове призначення.

Згідно ст.19 Земельного кодексу України
визначено категорії земель України за
основним цільовим призначенням:

а) землі сільськогосподарського
призначення;

б) землі житлової та громадської
забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного
призначення;

е) землі лісогосподарського
призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення.

Отже, земельні ділянки для будівництва
житлових будинків можуть надаватися
лише із земель житлової та громадської
забудови.

Як встановлено в ході перевірки,
земельна ділянка загальною площею 0,1000
га за адресою: АДРЕСА_1 за правовим
статусом відноситься до земель міської
ради не наданих у власність або
користування. Рекомендована категорія
земель у відповідності зі ст.19
Земельного кодексу України - землі
історико - культурного призначення, що
підтверджується довідкою управління
Держземагенства у Житомирському
районі Житомирської області ( а.с. 11).

Згідно ст.55 Земельного кодексу України
до земель історико-культурного
призначення належать землі, на яких
розташовані пам'ятки культурної
спадщини, їх комплекси (ансамблі),
історико-культурні заповідники,
історико-культурні заповідні
території, охоронювані археологічні
території, музеї просто неба,
меморіальні музеї-садиби.

Приписпми статті 150 Земельного кодексу
України визначений перелік особливо
цінних земель, до яких відносяться,
зокрема, землі природно- заповідного та
іншого природоохоронного призначення,
землі історико- культурного
призначення.

З відповіді управління містобудівання,
архітектури та дизайну міського
середовища Житомиської міської ради
від 27.09.2013 року №1995/11 вбачається, що
відповідно до Генерального плану міста
Житомира, затвердженого рішенням 16
сесії міської ради 23 скликання від
26.12.2001 №266, вказана земельна ділянка
розташована на території з переважною
забудовою будівлями громадського
призначення та знаходиться в історико-
архітектурній зоні міста.

З даної відповіді вбачається, що
тереторія міста в районі вул.Замкової,
урочище "Замкова гора" (городище), а
також Замкова гора, в межах вулиць
Замкова- Кафедральна та Замкової площі
(окольний град, поселення) є пам"яткою
археології (а.с. 13).

З відповіді управління Держемагенства
у Житомирському районі Житомирської
області від 15.10.2013 року №2632/вих. (а.с. 14)
вбачається, що ними не погоджувався
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки гр. ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1

Згідно повідомлення управління
культури Житомирської
облдержадміністрації від 27.09.2013 року
№1284-1.31/15-13 земельна ділянка
розташована за вищевказаною адресою
входить до охоронної зони пам"ятки
археології місцевого значення-
Городище ІХ-Х століття (охоронний №1),
взятої на державний облік згідно
рішенням виконкому Житомирської
обласної ради народних депутатів від
20.12.1990 №345 та відподно до Генерального
плану міста Житомира розташована в
історико- архітектурній зоні (а.с.12).

Крім цього, управлінням вказано, що на
даній земельній ділянці діє
спеціальний режим використання,
зокрема забороняються будь-які
містобудівні, архітектурні, чи
ландшафтні перетворення, будівельні,
меліоративні, шляхові, земляні роботи
без дозволу відповідного органу
охорони культурної спадщини.

Враховуючи вищевикладене, та
відповідно до ч.3 ст.123 Земельного
кодексу України підставою для відмови
у наданні дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки є невідповідність
місця розташування такої ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунтів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко- економічних обгрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно- територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Крім того, у разі зміни цільового
призначення земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_1 загальною площею 0,1000
га згідно п. 6 ст.20 Земельного кодексу
України така зміна допускається лише
для розміщення на ній об'єктів
загальнодержавного значення, доріг,
ліній електропередачі та зв'язку,
трубопроводів, осушувальних і
зрошувальних каналів, геодезичних
пунктів, житла, об'єктів
соціально-культурного призначення,
об'єктів, пов'язаних з видобуванням
корисних копалин, нафтових і газових
свердловин та виробничих споруд,
пов'язаних з їх експлуатацією, а також у
разі відчуження земельної ділянки для
суспільних потреб чи з мотивів
суспільної необхідності, віднесення
земель, зазначених у пунктах "а" і "б"
частини першої статті 150 цього Кодексу,
до земель природно-заповідного фонду
та іншого природоохоронного
призначення, земель
історико-культурного призначення та
здійснюється за погодженням з
Кабінетом Міністрів України.

З тексту оскаржуваного рішення
вбачається, що цільове призначення
спірної земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що повність
супиресить вимогам п.6 ст.20 Земельного
кодексу України.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Однак, Житомирською міською радою при
прийнятті рішення №556 від 30.05.2013 в
частині надання ОСОБА_1 дозволу на
складання проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,1000 за адресою АДРЕСА_1 порушено норми
земельного законодавства, що є
підставою для скасування такого
рішення.

Відповідно до ст. 14 Конституції України
земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави.

Незаконне надання в користування
спірної земельної ділянки порушує
інтереси держави у сфері контролю за
використанням та охороною земель,
ефективного використання земельних
ресурсів.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель усіх категорій та
форм власності покладено на
центральний орган виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі.

Таким центральним органом виконавчої
влади відповідно до Указу Президента
України від 13.04.2011 № 459/2011 «Про Державну
інспекцію сільського господарства
України» є Держсільгоспінсгіекція
України.

Згідно з п.п.1, 9 ч.3 ст.2 КАС у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зважаючи на встановлені у справі
обставини, а також враховуючи приписи
чинного законодавства, яке регулює
спірні правовідносини, суд вважає, що
позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування спірного
рішення підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України
судові витрати стягненню не
підлягають.

Керуючись ст. ст.71, 86, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов Прокурора м.
Житомира задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 3 рішення Житомирської міської
ради № 556 від 30.05.2013 р. у частині надання
ОСОБА_1 дозволу на скаладання проекту
із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,1000 га за
адресою АДРЕСА_1.

Постанова суду може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України апеляційна скарга подається
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови.

Головуючий суддя
О.В. Лавренчук

Повний текст постанови виготовлено: 28
січня 2014 р.