Справа № 107/9247/13-а
Суддя: Воробйова Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 107/9247/13-а

20.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Воробйової С.О.,

суддів Кобаля М.І. ,

Курапової З.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Керч АР Крим на постанову
Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Собєщанська Н.В.)
від 21.11.13 року у справі №107/9247/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в м. Керчі АР Крим (Шосе Героїв
Сталінграду, 60/1, м. Керч, Автономна
Республіка Крим, 98329),

третя особа: Керченська міська лікарня
№3 (вул. Орджонікідзе, буд.53, м. Керч,
Автономна Республіка Крим, 98310),

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Керченського міського суду
АР Крим від 21.11.13 року задоволено
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України м.
Керчі АР Крим, третя особа: Керченська
міська лікарня №3, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України м. Керчі АР Крим по
відмові зарахувати до пільгового стажу
по Списку №1 період роботи ОСОБА_2 у
якості лікаря-рентгенолога,
завідуючого рентгенологічного
відділення з 01.02.1999 року по 01.07.2006 року
неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України м. Керчі АР Крим
зарахувати у пільговий стаж по Списку
№1 період роботи ОСОБА_2 у якості
лікаря-рентгенолога, завідуючого
рентгенологічного відділення з 01.02.1999
року по 01.07.2006 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України м. Керчі АР Крим провести
перерахунок розміру пенсійних виплат
ОСОБА_2 з моменту призначення пенсії, а
саме з 01.08.2013 року, з урахуванням роботи
в якості лікаря-рентгенолога,
завідуючого рентгенологічного
відділення з 01.02.1999 року по 01.07.2006 року.

Не погодившись із вищевказаною
постановою суду, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Керченського
міського суду АР Крим від 21.11.2013 року та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судове засідання 20.01.2014 року позивач
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином та своєчасно, надав до суду
письмові заперечення на апеляційну
скаргу, у яких мотивовано просив
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги, а оскаржувану постанову суду
першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судове
засідання 20.01.2014 року не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, надав до суду клопотання про
розгляд справи у його відсутність на
підставі наявних у матеріалах справи
документів.

Представник третьої особи у судове
засідання 20.01.2014 року не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, про причини неявки суд не
повідомив.

Згідно з частиною 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини 1 статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Судова колегія, розглянувши справу в
порядку статей 195, 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку (частина 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2
звернувся до Керченського міського
суду АР Крим з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Керч АР Крим, третя особа:
Керченська міська лікарня №3, про
визнання неправомірними дії
відповідача по відмові зарахувати до
пільгового стажу по Списку №1 період
роботи позивача у якості
лікаря-рентгенолога, завідуючого
рентгенологічного відділення з 01.02.1999
року по 01.07.2006 року; зобов'язання
відповідача зарахувати у пільговий
стаж по Списку №1 період роботи
позивача у якості лікаря-рентгенолога,
завідуючого рентгенологічного
відділення з 01.02.1999 року по 01.07.2006 року;
зобов'язання відповідача провести
перерахунок розміру пенсійних виплат
позивача з моменту призначення пенсії
з урахуванням роботи в якості
лікаря-рентгенолога, завідуючого
рентгенологічного відділення з 01.02.1999
року по 01.07.2006 року. Позовні вимоги
мотивовані тим, що 01.08.2013 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Керч АР Крим призначена ОСОБА_2
пенсія за віком на пільгових умовах за
Списком №1. При цьому, до пільгового
стажу не зарахований період роботи
позивача з 01.02.1999 року по 01.07.2006 року,
оскільки посада завідуючого
рентгенкабінету не передбачена
Списком №1, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України №36 від
16.01.2003 року. З відмовою відповідача
ОСОБА_2 не згоден, оскільки основним
документом для призначення пенсії є
трудова книжка. Трудова книжка
позивача місить відомості про роботу
ОСОБА_2 у період з 01.08.1999 року по 01.07.2006
року на посаді лікаря-рентгенолога,
завідуючого рентгенкабінетом. Тому
невключення відповідачем періоду
роботи з 01.02.1999 року по 01.07.2006 року в
пільговий стаж позивача з моменту
призначення пенсії - з 01.08.2013 року, на
думку останнього, є неправомірним,
необґрунтованим та таким, що порушує
його права та охоронювані законом
інтереси.

Ухвалою Керченського міського суду АР
Крим від 18.10.2013 року до участі у справі у
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача залучено Керченську
міську лікарню №3 (Т.1 а.с.77).

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач виконував роботу, пов'язану з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, має необхідний
пільговий стаж, що є основною умовою
для призначення пенсії на пільгових
умовах за пунктом «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Крім того, відповідно до частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, проте, на
думку суду першої інстанції,
відповідачем не доведено
правомірність прийнятого ним рішення.

Судова колегія погоджується з
наведеними висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року
закріплено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «а» частини 1
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно частини 1 статті 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» №1058-IV
від 09.07.2003 року пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку.

Пунктом 19 розділу XIX «Охорона здоров'я»
Списку №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, зайнятість в яких повний робочий
день дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 року №36, передбачені
лікарі-рентгенологи, а також лікарі,
зайняті у відділеннях інтервенційної
радіології (рентгенохірургічний блок).

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ
від 05.11.1991 року, пункту 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №637 від 12.08.1993 року,
основним документом, що підтверджує
стаж роботи є трудова книжка.

Пунктом 20 вищевказаного Порядку
передбачено, що в тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або по вислузі років,
встановлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, організацій або їх
правонаступників (згідно додатку № 5
Порядку).

Згідно з пунктом 3 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній у разі
відсутності трудової книжки або коли в
трудовій книжці відсутні необхідні
записи або містяться неправильні або
неточні записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки з наказів,
особові рахунки і відомості на видачу
заробітної плати, письмові трудові
договори і угоди з відміткою про їх
виконання, і інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України у
м. Керчі АР Крим з 01.08.2013 року та є
особою, яка після призначення пенсії з
01.08.2013 року, відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
продовжує працювати, що
підтверджується копією трудової
книжки (Т.1 а.с. 9-11).

15.08.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
відповідача з заявою про включення до
пільгового стажу згідно пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» періоду роботи з 01.02.1999
року по 01.07.2006 року.

Проте, листом Управління Пенсійного
Фонду України у м. Керчі АР Крим від
23.08.2013 року було відмовлено у включенні
в пільговий стаж, згідно пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», періоду роботи з 01.02.1999
року по 01.07.2006 року у зв'язку з тим, що
посада завідуючого рентгенкабінетом,
позицією 19 розділу ХІХ «Охорона
здоров'я» Списку №1 виробництво, робіт,
професій, посад, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 року №36 не передбачена, а
передбачена лікаря-рентгенолога (Т.1
а.с.12).

Згідно трудової книжки ОСОБА_2 наказом
№8 від 01.02.1999 року позивач переведений
на посаду лікаря-рентгенолога,
завідуючого рентгенологічним
відданням з 01.02.1999 року (Т.1 а.с.10)

01.07.2006 року на підставі наказу №444 від
01.07.2006 року ОСОБА_2 переведений лікарем
рентгенологом рентгенологічного
відділу (Т.1 а.с.10).

Штатним розписом медичного
фармацевтичного персоналу на 01.01.1999 рік
по територіальному медичному об'єднаю
№3 Керченського управління охорони
здоров'я передбачена 1 штатна одиниця
лікаря-рентгенолога, завідуючого
відділення та 1,5 штатні одиниці
лікаря-рентгенолога (Т.1 а.с.41-42).

Посадовою інструкцією незвільненого
завідуючого рентгенодіагностичного
кабінету, який виконує функції
лікаря-рентгенолога у повному обсязі
на ОСОБА_2 покладені функціональні
обов'язки, зокрема, проведення
рентгенологічних досліджень пацієнтів
(рентгеноскопії, рентгенографії органі
та систем) (Т.1 а.с.55-59).

Зазначені обставини підтверджуються й
поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, допитаних судом першої
інстанції, показання яких відповідають
вимогам доказової бази в контексті
частини 3 статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Пільговий стаж позивача складає,
згідно пункту «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» -12
років 03 місяців 1 день.

Щодо проведення атестації робочих
місць, судова колегія вважає
необхідним зазначити наступне.

Згідно з пунктами 1 і 2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 01.08.1992 року №442, атестація робочих
місць за умовами праці (надалі -
атестація) проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому. Основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 зазначеного Порядку
встановлено, що відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації.

Таким чином, обов'язок по проведенню
атестації робочих місць покладено на
керівників підприємств, а тому її не
проведення або неналежне проведення не
може позбавити громадян їх
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 10 цього ж Порядку
результати атестації
використовуються при встановленні
пенсій за віком на пільгових умовах,
пільг і компенсацій за рахунок
підприємств та організацій,
обґрунтуванні пропозицій про
внесення змін і доповнень до списків №
1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад
і показників, що дають право на
пільгове пенсійне забезпечення, а
також для розробки заходів щодо
поліпшення умов праці та оздоровлення
працюючих.

Клопотання підприємств та організацій
про внесення змін і доповнень до
списків № 1 і 2 після їх попереднього
розгляду органами Державної
експертизи умов праці вносяться до
Мінпраці, яке готує та подає пропозиції
до Кабінету Міністрів України.

Наказами Територіального медичного
об'єднання №3 від 30.04.1999 року №36 та від
30.07.2004 року №101 відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 01.08.1992
року №442 проведена атестація робочих
місць за умовами праці, за результатами
перевірки атестаційною комісією
складені переліки робочих місць.
Працівникам яких підтверджено право на
пільги та компенсації за роботу в
несприятливих умовах праці. Так робота
на посаді лікаря-рентгенолога
віднесена до Списку № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах.
Затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 16.01.2003 року №36 (Т.1
а.с.13,14-15).

Також судом встановлено, що наказом по
ТМО №3 №101 від 30.07.2004 року затверджений
перелік місць, виробництв робіт,
професій та посад, яким підтверджено
право на пільгову пенсію за списком №1
та №2 та компенсації передбачені
законодавством і наказом №111 від 01.07.2009
року завершена атестація робочих місць
згідно переліку - не підтверджено право
на пільгову пенсію за списками №1, 2
посада лікаря-рентгенолога.

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що позивач у період з 01.02.1999
року по 01.07.2006 року виконував роботу,
пов'язану з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, у
трудовій книжці позивача є відомості
про його роботу з 01.02.1999 року по 01.07.2006
року лікарем-рентгенологом, завідуючим
рентгенкабінетом, у зв'язку з чим, на
думку колегії суддів, відповідач
безпідставно не зарахував до стажу
ОСОБА_2, який дає право на пільгову
пенсію, зазначений період робот на
посаді лікаря-рентгенолога,
завідуючого рентгенологічного
відділення.

Враховуючи усе вищевикладене у
сукупності, судова колегія приходить
до висновку, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог позивача.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх порушенням
судом першої інстанції є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим та не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Все вищенаведене дає судовій колегії
право для висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись частиною 3 статті 24, статтями
160, 167, частиною 1 статті 195, статтею 197,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями
206, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Керч АР
Крим на постанову Керченського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 21.11.2013 року у справі №107/9247/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Керченського міського суду
Автономної Республіки Крим від 21.11.2013
року у справі №107/9247/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий суддя підпис
С.О. Воробйова

Судді підпис М.І.
Кобаль

підпис З.І.Курапова

З оригіналом згідно

Суддя
С.О. Воробйова