Справа № 818/8964/13-а
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 р. 11:29
Справа № 818/8964/13-a

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання
- Кононенко Є.Є.,

представника позивача - Паламаренко
Т.І.,

представника відповідача - Потапенко
Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" до Сумської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про скасування рішення про коригування
митної вартості товарів, стягнення
надмірно сплаченого мита та ПДВ,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Сумихімпром" (далі - позивач)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Сумської митниці
Міністерства доходів і зборів України
(далі - відповідач), в якому просить:

- скасувати рішення Сумської митниці
Державної митної служби України від
14.06.13 № 805130000/2013/000105/1 про коригування
митної вартості товарів;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь ПАТ "Сумихімпром" суму
надмірно сплаченого ввізного мита у
розмірі 50 674, 82 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь ПАТ "Сумихімпром" суму
надмірно сплаченого ПДВ у розмірі 516 883,
17 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.09.2012
між ПАТ "Сумихімпром" (покупець) та
компанія "Tolexis International" (продавець)
укладено контракт № 1409 RPT про поставку
фосфоритів. 15.04.2013 сторонами контракту
укладено додаткову угоду № 7, якою
визначено ціну товару в розмірі 120,00
доларів США за 1 метричну тону. В
подальшому, 9 057 000 м/т товару було
імпортовано позивачем. З метою
оформлення зазначеного товару до
Сумської митниці було подано митну
декларацію від 14.06.2013 № 805130000/2013/007034,
якою визначено вартість товару в
розмірі 8 687 112, 12 грн., за ціною - 120,00
доларів США за 1 метричну тону (за
першим методом).

14.06.2013 відповідачем прийнято рішення №
805130000/2013/000105/1 про коригування митної
вартості товарів на рівні 155, 00 доларів
США за 1 метричну тону за другорядним
методом - за ціною договору щодо
ідентичних товарів. Таке рішення
Сумської митниці призвело до сплати
ПАТ "Сумихімпром" додаткових платежів у
вигляді 50 674, 82 грн. мита та 516 883, 17 грн.
податку на додану вартість, які
перераховано до державного бюджету.
Вказане рішення Сумської митниці
позивач вважає протиправним, прийнятим
з порушенням норм Митного кодексу
України, та просить його скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд відмовити у його
задоволенні.

У письмовому запереченні зазначив, що
при здійсненні митного оформлення
товару було виявлено ряд розбіжностей
щодо порядку оплати поставленого
товару згідно контракту № 1409 RPT від
14.09.2012. Відповідач звертає увагу на те,
що додаткова угода № 2 від 23.10.2012 разом
з митною декларацією не подавалась, а
надана вже як додаток до позовної
заяви. Крім того, в поданих до митного
оформлення товару документах
містяться розбіжності в найменуванні
товару, а саме: у графі 31 митної
декларації зазначена назва товару
«Фосфорит природний розмелений», у
залізничній накладній вказано товар
«Фосфориты АЛЖИРСКИЕ», у пункті 2
контракту від 14.09.2013 № 14.09.2012 - товар
«Фосфорит зарубежный».

Враховуючи виявлені розбіжності,
посадовою особою митного органу були
письмово запитані додаткові документи
на підтвердження заявленою митної
вартості. Додаткових документів які б
могли спростувати виявлені
розбіжності та містити усі відомості,
необхідні для підтвердження числових
значень складових митної вартості
товарів підприємством не надано, та
вчинено запис про неможливість надати
вищенаведені документи.

Таким чином, відповідач дійшов
висновку, що заявлена декларантом
митна вартість товару не підтверджена
документально, тому рішенням від 14.06.2013
№ 805130000/2013/000105/1
митну вартість було скориговано за
другорядним методом - ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи із
наступного.

Судом встановлено, що 14.09.2012 між ПАТ
"Сумихімпром" (покупець) та компанія
"Tolexis International Limited" (продавець) укладено
контракт № 1409 RPT (а.с. 9-14).

Предметом вказаного контракту, згідно
п. 1.2, є фосфорити виробництва
(походження) Алжир в кількості 320000
метричних тон.

15.04.2013 між ПАТ "Сумихімпром" та
компанією "Tolexis International Limited" укладено
додаткову угоду № 7 до контракту № 1409
RPT, пунктом 1 якої встановлено ціну
товару, а саме: 120, 00 доларів США за 1
метричну тону на умовах CIF порт
Миколаїв/Бердянськ або інший
український порт Чорного моря за
попередньою згодою сторін (Інкотермс
2000). Загальна вартість контракту
складає 111 541 428, 15 доларів США (пункт 2
угоди № 7) (а.с. 16).

На виконання умов контракту позивачем
імпортовано на митну територію України
товар - фосфати кальцію розмелені в
кількості 9 057, 000 метричних тон, що
підтверджується копією коносамента №
32/2013 (а.с. 20, 21).

В подальшому, імпортований товар в
кількості 9 057000 кг був транспортований
позивачу залізничним транспортом, що
підтверджується копіями залізничних
накладних від 29.05.2013 № 41113374, від 02.06.13 №
41142915, від 31.05.13 № 41142951, від 31.05.2013 №
41142969, від 02.06.2013 № 41192907, від 04.06.2013 № 41230731
(а.с. 23-35).

Для митного оформлення імпортованого
товару позивачем було подано до
Сумської митниці митну декларацію від
14.06.2013 № 805130000/2013/007034 (а.с. 36-41). Ціна
товару визначена на рівні 8 687 112, 12 грн. (1
086 840, 00 доларів за курсом долару США 7,993).

До вказаної митної декларації
позивачем було додано: картку обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
від 13.11.2012 № 805/2012/0000152, залізничні
накладні від 29.05.2013 № 41113374, від 02.06.13 №
41142915, від 31.05.13 № 41142951, від 31.05.2013 №
41142969, від 02.06.2013 № 41192907, від 04.06.2013 №
41230731, коносамент від 15.05.2013 № 32/2013,
платіжне доручення від 20.05.2013 № 274,
рахунок-фактуру (інвойс) від 15.05.2013 №
02967, контракт від 14.09.2013 № 1409 RPT,
доповнення до контракту від 15.04.2013 № 7
та від 30.04.2013 № 8, довідку про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами від
17.04.2013 № 23, інформацію про позитивні
результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару № 2761 від 13.05.2013, інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару № 2721
від 29.05.2013, інформацію про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару № 2721 від 31.05.2013,
інформацію про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару № 2721 від 02.06.2013, інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару № 2721
від 04.06.2013, декларацію про походження
товару № 02967 від 15.05.2013.

В ході митного оформлення товару
посадовою особою Сумської митниці
письмово витребувані документи для
визначення митної вартості товару
згідно ст. 53 Митного кодексу України
(а.с. 39). Додаткових документів
позивачем не надано та вчинено запис
про неможливість надати витребувані
митним органом документи.

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення товару документів,
посадовою особою митного поста
"Суми-центральний" прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 14.06.2013 № 805130000/2013/000105/1, згідно якого
використано другорядний метод
визначення вартості товару - за ціною
договору щодо ідентичних товарів (а),
оскільки наявна інформація по
операціях з ідентичними товарами, які
продаються на експорт в Україну з тієї
ж країни і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів та
є максимально наближеним до нього (а.с.
42-43).

Крім того, митним органом винесено
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 14.06.2013 № 805130000/2013/00113 (а.с. 44-45).

Надаючи оцінку правовідносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 318 Митного кодексу
України (далі - МК України) митному
контролю підлягають усі товари,
транспортні засоби комерційного
призначення, які переміщуються через
митний кордон України. Митний контроль
здійснюється виключно митними
органами відповідно до цього Кодексу
та інших законів України.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Статтею 49 МК України визначено, що
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 5 ст. 58 МК України ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Відомості про митну вартість
застосовуються для: 1) нарахування
митних платежів; 2) застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; 3) ведення митної статистики; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки (ст. 50 МК
України).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 МК України митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні, зокрема: ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної тості
товарів митний орган визнає заявлену
декларантом, або уповноваженою ним
особою, митну вартість чи приймає
письмове рішення про її коригування.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

Відповідно до частини другої статті 334
Митного кодексу України, особи, які
переміщують товари, транспортні засоби
комерційного призначення через митний
кордон України, зобов'язані надавати
митним органам документи та відомості,
необхідні для здійснення митного
контролю, в усній, письмовій та/або
електронній формі.

Згідно підпунктів 2.4 - 2.7, 2.9 - 2.10 пункту 2
розділу 2 Методичних рекомендацій щодо
роботи посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Державної митної служби України від
13.07.2012 № 362 (далі - Методичні
рекомендації щодо роботи посадових
осіб митних органів), робота посадових
осіб з аналізу, виявлення та оцінки
ризиків здійснюється шляхом, зокрема:

- порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів.

- порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено.

- перевірки наявності взаємозв'язку
продавця та покупця.

- перевірки інформації, наданої
декларантом або уповноваженою особою,
при продажу товарів між пов'язаними
особами, щодо наближеності митної
вартості товарів, визначеної основним
методом до однієї з операцій, які
наведені у частині вісімнадцятій
статті 58 Кодексу.

- перевірки наявності
знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних
товарів, перевірки наявності продажу
оцінюваних товарів на експорт в
Україну.

Згідно із ч. 2 ст. 53 МК України
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є в тому числі, якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару.

Як зазначено вище, поставка товару
здійснювалась за зовнішньоекономічним
контрактом від 14.09.2008 № 1409 RPT,
укладеного позивачем з "Tolexis International
Limited".

Відповідно до п. 1 додаткової угоди від
23.10.2012 № 2 покупець здійснює 100 %
передоплату партії товару протягом 5
календарних днів з дати відвантаження
або передплати (а.с. 15). Згідно рахунку
від 15.05.2013 № 02967 покупець має сплатити
за товар протягом 5 днів з дати
відвантаження (а.с. 17, 18). Згідно
коносамента № 32/2013 відвантаження
товару було завершене 13.05.2013 (а.с. 20, 21).
Позивачем надано платіжне доручення
від 20.05.2013 № 274 про сплату 1 086 840, 00 дол.
США. (а.с. 19).

Як встановлено з матеріалів справи,
додаткова угода від 23.10.2012 № 2 разом з
митною декларацією не подавалась.

Судом встановлено, що в поданих
позивачем до митного оформлення товару
документах містяться розбіжності в
найменуванні товару, а саме:

У графі 31 митної декларації зазначена
назва товару "Фосфорит природний
розмелений".

В залізничній накладній вказано товар "
Фосфориты АЛЖИРСКИЕ".

В пункті 2 контракту від 14.09.2013 №1409
товар "Фосфорит зарубежный".

Відповідно до ст. 49 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовуються для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до частини другої статті 52
Митного Кодексу декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані
декларувати достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюються митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у ч.1 ст. 58 МК України.

Згідно ч. 2 ст. 58 МК України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право,
зокрема, упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості
(частина 5 статті 54 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати
додаткові документи.

Отже, проаналізувавши поданий
декларантом позивача до митного
оформлення пакет документів та
виявивши розбіжності у таких
документах, посадова особа Сумської
митниці, діючи на підставі ч. 3 ст. 53 МК
України на звороті декларації митної
вартості зазначила перелік документів,
необхідних для підтвердження митної
вартості товарів, а саме:

- договір із третіми особами пов'язаний
з договором на поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

- рахунки про сплату платежів третім
особам на користь продавця якщо такі
платежі здійснюються за умовами
визначені договором;

- рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору;

- виписку з бухгалтерської
документації;

- каталоги, специфікації прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни
відправлення;

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та інформація біржових
організацій про вартість товару або
сировини.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 53 МК України
декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товарів.

Інших документів які б могли
спростувати виявлені розбіжності та
містити усі відомості, необхідні для
підтвердження числових значень
складових митної вартості товарів
підприємством не надано.

Між митним органом та декларантом з
метою вибору підстав та методу
визначення митної вартості було
проведено процедуру консультації.

Отже, суд приходить до висновку, що
відповідач діяв у відповідності до
норм чинного законодавства, оскільки в
ході перевірки відповідачем було
встановлено і в судовому засіданні
доведено, що подані до митного
оформлення документи містять
розбіжності, - що згідно ч. 3 ст. 53 МК
України є підставою для письмової
вимоги митниці надати додаткові
документи, які б підтверджували
заявлену митну вартість товару.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 МК України у
разі якщо митна вартість оцінюваних
товарів не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього. При застосуванні
цього методу визначення митної
вартості за основу береться прийнята
митним органом вартість операції з
ідентичними товарами з дотриманням
умов. При цьому, під ідентичними
розуміються товари, однакові за всіма
ознаками з оцінюваними товарами, у тому
числі за такими, як: 1) фізичні
характеристики; 2) якість та репутація
на ринку; 3) країна виробництва; 4)
виробник.

Таким чином, враховуючи, що декларантом
не спростовано факт впливу
взаємозв'язку з продавцем товару на
ціну товарів, заявлені відомості не
були підтверджені документально,
Сумською митницею правомірно було
визначено митну вартість товарів на
підставі митної декларації від 14.06.2013 №
805130000/2013/007034 згідно ст. 59 МК України.

За таких обставин, Сумською митницею, з
урахуванням приписів ст. ст. 51, 53-55, 59, 61
МК України та зважаючи на неможливість
застосування першого методу
визначення митної вартості, було
правомірно прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 14.06.2013 № 805130000/2013/000105/1 за
другорядним методом (ціною договору
щодо ідентичних товарів).

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги ПАТ "Сумихімпром" про
скасування рішення Сумської митниці
від 14.06.2013 № 805130000/2013/000105/1 про
коригування митної вартості товарів та
стягнення з Державного бюджету України
на користь ПАТ "Сумихімпром" суми
надмірно сплаченого ввізного мита в
розмірі 50 674, 82 грн. та 516 883, 17 грн.
податку на додану вартість
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" до Сумської
митниці Міністерства доходів і зборів
України про скасування рішення
Сумської митниці Державної митної
служби України від 14.06.2013
№ 805130000/2013/000105/1 про
коригування митної вартості товарів,
стягнення надмірно сплаченого мита та
ПДВ - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя
Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складений
та підписаний 03.02.2014.