Справа № 822/4195/13-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/4195/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Блонський
Суддя-доповідач: Курко О. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Матохнюка Д.Б. Совгири Д. І.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

представника відповідача:Шевчук О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Хмельницькому на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України у м.Хмельницькому до
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Хмельницькому про
стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому (Позивач) звернулося
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в м.
Хмельницькому про стягнення коштів.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду 11 грудня 2013
року позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову постанову якою в
задоволені позовних вимог відмовити. В
апеляційних скаргах апелянти
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

Представник Відповідача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник Позивача в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника Відповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до матеріалів справи
встановлено, що Позивачем були
складені акти щомісячної звірки витрат
по особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Відповідач не прийняв до
відшкодування суми виплаченої пенсії
за період з 01.01.2013 року по 31.08.2013 року,
внаслідок чого утворилась
заборгованість у Відповідача перед
Позивачем в загальній сумі 5140,19 грн.

Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому проводило нарахування
та виплату пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, громадянам
держав-учасниць СНД та членів їх сімей,
які отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
до України в період з січня 2013 року по
серпень 2013 року, внаслідок чого за
січень-серпень 2013 року загальна сума
таких невідшкодованих виплат
становить 5140,19 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України
"Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 01.04.2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків документи, що підтверджують
право цих працівників (членів їх сімей)
на такі страхові виплати та соціальні
послуги, або коли таке право
встановлено в судовому порядку.

Вимоги п. 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відшкодуванню
підлягають також і суми витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Відповідно до міжнародно-правового
акта, що регулює виниклі
правовідносини, є Угода про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року. Україною вказана Угода
підписана в день її прийняття, а в дію
Угода вступила з моменту її підписання.

Статтею 1 зазначеної Угоди передбачено,
що пенсійне забезпечення громадян
держав - учасниць цієї Угоди та членів
їхніх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають. Відповідно до ст.
3 Угоди про гарантії прав громадян
держав - учасниць СНД, усі витрати, які
пов'язані із здійсненням пенсійного
забезпечення несе держава, що надає це
пенсійне забезпечення. Стаття 5 цієї
Угоди передбачає, що вона поширюється
на всі види пенсійного забезпечення
громадян. Статтею 6 передбачено, що
призначення пенсій громадянам держав -
учасниць Угоди проводиться за місцем
проживання.

Згідно з статтею 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР про відшкодування
шкоди, завданої працівникам внаслідок
травмування на виробництві, мають
право на забезпечення по страхуванню
від нещасного випадку на виробництві.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Таким чином, Відповідач зобов'язаний
відшкодовувати Позивачу витрати на
виплату пенсій, якщо нещасний випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди відповідно до вимог спільної
Постанови правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.03 року №
5-4/4, якою затверджено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, що регулює
механізм погодження та відшкодування
таких витрат.

Тому суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що Відповідач зобов'язаний
відшкодувати Позивачу нараховану та
виплачену пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, громадянам
держав-учасниць СНД та членів їх сімей,
з якими стався нещасний випадок на
виробництві або отримали професійне
захворювання в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
до України в сумі 4839,01 грн., за період з
січня 2013 року по серпень 2013 року
включно.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
відмови в задоволенні позовних вимог в
частині відшкодування Відповідачем
допомоги на поховання та витрат та
доставку даної допомоги.

Суд апеляційної інстанції звертає
увагу на те, що відповідно статті 34
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" - причинний зв'язок
смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Так як відповідних довідок та
підтверджень щодо причинного зв'язку
смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я надано до суду не було,
суддівська колегія не може зарахувати
дану допомогу ОСОБА_3, як таку , що
виплачена правильно Позивачем.

Відповідно до статті 37 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд соціального
страхування від нещасних випадків може
відмовити у виплатах і наданні
соціальних послуг застрахованому, якщо
нещасний випадок згідно із
законодавством не визнаний пов'язаним
з виробництвом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а відтак постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 11
грудня 2013 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Хмельницькому, -
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
03 лютого 2014 року .

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Матохнюк Д.Б.

Совгира Д. І.