Справа № 202/2417/12
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р.
К/800/42629/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Бершадському районі Вінницької
області на постанову Бершадського
районного суду Вінницької області від
15 жовтня 2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 10 липня 2013 року по справі № 202/2417/12

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного
фонду України у Бершадському районі

Вінницької області (далі - Управління)

про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Бершадському районі Вінницької
області про визнання протиправною
відмови відповідача щодо проведення
перерахунку пенсії та зобов'язання
здійснити позивачу перерахунок пенсії.

Постановою Бершадського районного
суду Вінницької області від 15 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року, позов задоволено.

Визнано протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Бершадському районі Вінницької
області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_4

Зобов'язано відповідача з 18 червня 2012
року перерахувати ОСОБА_4 пенсію.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, Управління подало
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати судові рішення першої і
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенні з
наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є
ліквідатором наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС І категорії, що
підтверджується посвідченням Серії
НОМЕР_1 від 6 грудня 2007 року, інвалідом
2-ї групи безстроково, що
підтверджується довідкою серії НОМЕР_2,
виданою Вінницькою обласною МСЕК 22
листопада 2007 року.

З 20 грудня 1999 року ОСОБА_4 призначено
пенсію за віком згідно зі статтею 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

27 грудня 2007 року у зв'язку із
встановленням 2-ї групи інвалідності
ОСОБА_4 було перераховано пенсію.

18 червня 2012 року позивач звернувся до
Управління із заявою про перерахунок
пенсії відповідно до підпункту 3 пункту
3 Порядку обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (чинна з 1
січня 2012 року).

Комісією по вирішенню питань,
пов'язаних з призначенням,
перерахунком та виплатою пенсій в
Бершадському районному управлінні
Пенсійного фонду України 14 серпня 2012
року у перерахунку пенсії ОСОБА_4
відповідно до абзацу 1 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
відмовлено у зв'язку з відсутністю
необхідних документів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
про перерахунок пенсії, суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з того,
що позивачем доведено його перебування
з 4 листопада 1986 року по 4 грудня 1986 року
(31 день) у відрядженні по ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та фактичного відпрацювання ОСОБА_4 156
годин у другій та 216 годин у третій
зонах відчуження Чорнобильської АЕС з
огляду на показання свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, а також підтверджується
наявними у справі документами:

наказом начальника АТП-10527 від 3
листопада 1986 року №109 про відрядження;

посвідченням про відрядження в м.
Чорнобиль з 3 листопада 1986 року по 5
грудня 1986 року № 59;

пропуском № 002506 з м. Прип'ять на право
в'їзду в закриту зону;

довідкою Бершадського АТП-10527 від 5
жовтня 1992 року № 10527 про нараховану
заробітну плату та від 28 лютого 2012 року
про кількість відпрацьованих 156 годин у
другій та 216 годин у третій зонах
підвищеної радіації;

ксерокопіями сторінок касової книги
АТП № 30116.

Суд касаційної інстанції з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій погодитися не може,
враховуючи наступне.

Відповідно до частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами пункту 13 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у разі якщо особа має
право на отримання пенсії відповідно
до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та цього Закону,
призначається одна пенсія за її
вибором.

Положення частини 1 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
визначають, що пенсії по інвалідності,
що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть
призначатися за бажанням громадянина
із заробітку, одержаного за роботу в
зоні відчуження в 1986- 1990 роках, у
розмірі відшкодування фактичних
збитків, який визначається згідно з
законодавством.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3
Порядку обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 у разі коли
особа пропрацювала у зоні відчуження
менш як 12 місяців підряд, пенсія
обчислюється виходячи із заробітної
плати за повні календарні місяці
підряд у зоні відчуження.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2005 року № 1566/11846
затверджено Порядок подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Порядок подання та
оформлення документів).

Положення пункту 17 Порядку подання та
оформлення документів визначають, що
довідка про заробітну плату (дохід)
особи видається на підставі особових
рахунків, платіжних відомостей та
інших документів про нараховану та
сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працювала особа, яка
звертається за пенсією. Якщо такі
підприємства, установи, організації
ліквідовані або припинили своє
існування з інших причин, то довідки
про заробітну плату видаються
правонаступником цих підприємств,
установ чи організацій або архівними
установами. Установлення заробітку для
обчислення пенсії на підставі показань
свідків не допускається. Виписка зі
штатного розпису про посадовий оклад,
профспілкові квитки, квитки партій та
рухів, громадських об'єднань не можуть
служити документами, що засвідчують
фактичний заробіток для обчислення
розміру пенсії.

Форма довідки про заробітну плату для
призначення пенсії в розмірі фактичних
збитків наведена в листі Міністерства
соціального захисту населення від 27
лютого 1996 року № 01-3/244-013-2.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем надано документи, а саме:
наказ начальника АТП-10527 від 3 листопада
1986 року № 109 про відрядження;
посвідчення про відрядження в м.
Чорнобиль з 3 листопада 1986 року по 5
грудня 1986 року № 59; пропуск № 002506 з м.
Прип'ять на право в'їзду в закриту зону;
довідки Бершадського АТП-10527 від 5
жовтня 1992 року № 10527 про нараховану
заробітну плату та від 28 лютого 2012 року
про кількість відпрацьованих 156 годин у
другій та 216 годин у третій зонах
підвищеної радіації; ксерокопії
сторінок касової книги АТП № 30116.

Для призначення пенсії необхідна
довідка щодо заробітної плати за
роботу в зоні відчуження, надана на
підставі особових рахунків, платіжних
документів та інших документів про
нараховану та сплачену заробітну плату
організацією, де працювала особа, яка
звертається за пенсією. Підставою є
тільки первинні документи про
нараховану заробітну плату із
зазначенням періоду та фактичної
тривалості робочого дня і місця її
виконання.

Таким чином, суд першої інстанції в
основу судового рішення прийняв
неналежні докази щодо обгрунтованості
позовних вимог про перерахунок пенсії,
а суд апеляційної інстанції не
виправив цієї помилки.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають права досліджувати
докази, встановлювати та визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, оскаржувані
судові рішення у справі підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до частини 2
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати все вище
викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини
справи та прийняти обґрунтоване і
законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бершадському районі Вінницької
області задовольнити частково.

Постанову Бершадського районного суду
Вінницької області від 15 жовтня 2012 року
та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ємельянова В.І.

Судді
Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.