Справа № 0670/8882/11
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року
К/800/27436/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
підприємства «Завод електротехнічних
виробів «Елкон» на постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2013
року по справі № 0670/8882/11

за позовом Приватного
підприємства «Завод електротехнічних
виробів «Елкон»

(далі - ПП «Завод електротехнічних
виробів «Елкон»)

до Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського

міського управління
юстиції (далі - Корольовський ВДВС

Житомирського МУЮ)

Управління Пенсійного
фонду України в м. Житомирі
Житомирської

області (далі - Управління)

про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2011 року ПП «Завод
електротехнічних виробів «Елкон»
звернулось до суду з позовом до
Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ
та Управління, в якому просило:

визнати протиправними дії
Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ
щодо винесення постанов про стягнення
з позивача виконавчого збору від 1
грудня 2010 року на загальну суму 11836,79
грн., від 13 грудня 2010 року на суму 1290,24
грн., від 7 лютого 2011 року на суму 115,25
грн., всього на суму 13242,28 грн.;

визнати протиправними та скасувати
постанови Корольовського ВДВС
Житомирського МУЮ про стягнення
виконавчого збору з ПП «Завод
електротехнічних виробів «Елкон» від 1
грудня 2010 року на загальну суму 11836,79
грн., від 13 грудня 2010 року на суму 1290,24
грн., від 7 лютого 2011 року на суму 115,25
грн., всього на суму 13242,28 грн.

стягнути з Корольовського ВДВС
Житомирського МУЮ на користь позивача
незаконно стягнутий виконавчий збір за
постановами від 1 грудня 2010 року на
загальну суму 11836,79 грн., від 13 грудня 2010
року на суму 1290,24 грн., від 7 лютого 2011
року на суму 115,25 грн. всього на суму
13242,28 грн.;

визнати протиправними дії
Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ
щодо винесення постанов про стягнення
з ПП «Завод електротехнічних виробів
«Елкон» витрат на проведення
виконавчих дій в частині використання
7,20 грн. на рекомендований лист не за
призначенням у постановах від 1 грудня
2010 року, від 13 грудня 2010 року, від 7
лютого 2011 року всього в сумі 64,80 грн.;

визнати протиправними та скасувати
постанови Корольовського ВДВС
Житомирського МУЮ про стягнення з
позивача витрат на проведення
виконавчих дій в частині використання
7,20 грн. на рекомендований лист не за
призначенням у постановах від 1 грудня
2010 року, від 13 грудня 2010 року, від 7
лютого 2011 року всього в сумі 64,80 грн.;

визнати протиправною бездіяльність
Управління щодо не вчинення дій по
відкликанню з Корольовського ВДВС
Житомирського МУЮ скасованих рішень
про застосування фінансових санкцій та
нарахування пені від 8 червня 2010 року №
990 та від 30 грудня 2010 року № 3031.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду
від 27 листопада 2012 року позов
задоволено повністю.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду
від 23 квітня 2013 року рішення суду
першої інстанції скасовано в частині
задоволення позову до Корольовського
ВДВС Житомирського МУЮ та в цій частині
прийнято нову постанову. Відмовлено ПП
«Завод електротехнічних виробів
«Елкон» у задоволенні позову до
Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ
про визнання протиправними дій щодо
винесення постанов про стягнення
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій, визнання
вказаних постанов протиправними та їх
скасування, стягнення виконавчого
збору та витрат на проведення
виконавчих дій за вказаними
постановами.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2012 року в частині задоволення позовних
вимог до Управління щодо не вчинення
дій по відкликанню з Корольовського
ВДВС Житомирського МУЮ скасованих
рішень про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені від 8
червня 2010 року № 990 та від 30 грудня 2010
року № 3031 залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення апеляційної
інстанції та залишити в силі постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2012 року.

Перевіривши правильність застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що
касаційну скаргу необхідно відхилити з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ПП «Завод
електротехнічних виробів «Елкон» є
юридичною особою та перебуває на
обліку в Управлінні.

Управлінням було прийнято вимоги до ПП
«Завод електротехнічних виробів
«Елкон» про сплату боргу від 1 квітня 2010
року №07-00ІV, від 5 травня 2010 року №
007-ІV., від 1 червня 2010 року № 007-ІV, від 1
липня 2010 року №007-ІV, від 2 вересня 2010
року №007-ІV, від 1 жовтня 2010 року №007-ІV,
від 1 листопада 2010 року № 007-ІV, які були
направлені для примусового виконання
до Корольовського ВДВС Житомирського
МУЮ.

На підставі зазначених вимог
Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ
винесено постанови про відкриття
виконавчого провадження №19032840,
№19698641, №20626306, №21839775, № 22525343, №23048094.

8 червня 2010 року та 30 грудня 2010 року
Управлінням прийнято рішення №990 та
№3031 про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за
несвоєчасну сплату страхових внесків,
які також були направленні до
виконавчої служби з метою примусового
виконання.

За вказаними рішеннями Корольовським
ВДВС Житомирського МУЮ були винесені
постанови про відкриття виконавчого
провадження № 20862154 та
№ 24049573.

Під час примусового виконання
зазначених вимог та рішень Управління,
Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ
винесено оскаржувані позивачем
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору та постанови про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

Згідно приписів статті 1 Закону України
від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про
виконавче провадження» (далі - Закон №
606-ХІV) виконавче провадження - це
сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Частиною 2 статті 24 Закону № 606-ХІV
встановлено, що державний виконавець у
3-денний строк з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. В постанові державний
виконавець встановлює строк для
добровільного виконання рішення, який
не може перевищувати семи днів, а
рішень про примусове виселення -
п'ятнадцяти днів, та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 45 вказаного
Закону витрати органів державної
виконавчої служби на організацію та
проведення виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень є витратами виконавчого
провадження. Кошти виконавчого
провадження складаються з: коштів
виконавчого збору, стягнутого з
боржника в порядку, встановленому
статтею 46 цього Закону; авансового
внеску стягувачів на проведення
виконавчих дій згідно із статтею 48
цього Закону; стягнутих з боржника
витрат на проведення виконавчих дій;
інших надходжень, що не суперечать
законодавству.

Згідно частини 4 статті 45 Закону № 606-ХІV
до витрат на організацію та проведення
виконавчих дій належать кошти,
витрачені на: перевезення, зберігання і
реалізацію майна боржника; оплату
праці експертів, перекладачів та інших
осіб, залучених у встановленому
порядку до провадження виконавчих дій;
поштовий переказ стягувачеві
стягнених аліментних сум; розшук
боржника, його майна або розшук дитини;
оголошення в засобах масової
інформації; інші необхідні витрати для
забезпечення належної організації
виконання рішень органами державної
виконавчої служби.

Статтею 46 вказаного Закону
передбачено, що з боржника постановою
державного виконавця, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований,
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків від фактично стягненої суми
або вартості майна боржника, яке
передане стягувачу за виконавчим
документом.

Згідно статті 46 Закону № 606-ХІV та
пункту 4.16.1 Інструкції про проведення
виконавчих дій виконавчий збір
стягується у розмірі 10% від фактично
стягнутої суми, державний виконавець
виносить постанову про стягнення
виконавчого збору у разі фактичного
стягнення боргу.

З аналізу зазначених норм чинного
законодавства вбачається, що витрати
виконавчого провадження та виконавчий
збір стягуються за постановою
державного виконавця з боржника, якщо
останній не виконав рішення
добровільно в установлений для цього
строк і воно було виконане примусово.

Суд може визнати стягнення виконавчого
збору необґрунтованим, якщо
встановлений державним виконавцем
строк для добровільного виконання
рішення не узгоджувався зі строками,
встановленими частиною 2 статті 24
Закону № 606-ХІV і був нереальним.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що у виконавчих
провадженнях, по яким позивачем
оскаржуються винесені Корольовським
ВДВС Житомирського МУЮ спірні
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору та постанови про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій, державним
виконавцем своєчасно були відкритті
виконавчі провадження і боржнику
надавався строк для добровільного
виконання вимог та рішень Управління,
проте боржником у наданий строк вимоги
та рішення пенсійного фонду виконані
не були.

Крім того, встановлено, що у
виконавчих провадженнях містяться
акти державного виконавця про витрати
на проведення виконавчих дій.
Звертаючи стягнення на кошти боржника,
державним виконавцем крім постанов про
відкриття виконавчих проваджень
направлялись інші документи
виконавчого провадження, зокрема,
направлялися постанови про арешт
коштів до банківських установ
рекомендованими листами.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки, Корольовським ВДВС
Житомирського МУЮ доведено
правомірність винесення постанов про
стягнення з позивача виконавчого збору
на загальну суму 13242,28 грн. та постанов
про стягнення витрат на проведення
виконавчих дій в частині використання
7,20 грн. на рекомендований лист на суму
64,80 грн., то суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
безпідставність позовних вимог ПП
«Завод електротехнічних виробів
«Елкон».

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують і не дають підстав
вважати, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Суд апеляційної інстанції не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення чи вчиненні
процесуальних дій, а тому у
відповідності до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 23 квітня 2013 року - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Завод електротехнічних
виробів «Елкон» відхилити.

Постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ємельянова В.І.

Судді
Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.