Справа № К/9991/17844/12-С
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/17844/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 07 грудня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 лютого 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області про визнання
незаконним та скасування наказу,
поновлення на роботі,

встановила:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області про визнання
незаконним та скасування наказу,
поновлення на роботі.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 07 грудня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2012
року, позовну заяву ОСОБА_2 залишено
без розгляду.

У касаційній скарзі позивач просить
рішення суду першої та апеляційної
інстанцій скасувати, та направити
справу до суду першої інстанції для
розгляду по суті, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судового рішення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до
наказу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області від 10.06.2011 №760 був
звільнений з публічної служби.

Відповідно до листа від 10.06.2011
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області ОСОБА_2 було повідомлено про
звільнення та запропоновано прибути
до відділу кадрового забезпечення для
ознайомлення з наказом про його
звільнення.

Згідно з рапортом заступника
начальника Київського районного
відділу ХМУ ГУМВС України в
Харківській області В.А.Бабича від
18.06.2011 за місцем мешкання позивача був
здійснений виїзд, з метою ознайомлення
його з оскаржуваним наказом Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
від 10.06.2011 №760. Проте позивач не
погоджуючись з наказами про
звільнення відмовився
ознайомлюватись з ним.

Адміністративний позов до
Харківського окружного
адміністративного суду про скасування
наказу та поновлення на роботі було
подано ОСОБА_2 11 жовтня 2011 року.

Вирішуючи даний спір, суди попередніх
інстанцій дійшли вірних висновків, що
на момент звільнення ОСОБА_2, а саме 10
червня 2011 року, позивачу було відомо
про порушення його прав, проте до суду
він звернувся лише 11 жовтня 2011 року,
тобто за межами строку встановленого
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, в редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Частиною 3 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний визначено, що для
звернення до суду у справах щодо
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби встановлюється місячний строк.

Згідно з приписами частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

За таких обставин, враховуючи
відсутність належних доказів про
поважність причин пропуску строку,
встановленого статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суди попередніх інстанцій
прийшли до правильного висновку, що
адміністративний позов підлягає
залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню,
а ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 07 грудня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 лютого 2012 року необхідно
залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від 07
грудня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 лютого 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області про визнання
незаконним та скасування наказу,
поновлення на роботі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній