Справа № К/9991/7219/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/7219/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Олександрійської міської ради
Кіровоградської області про визнання
дій неправомірними та стягнення
щорічної разової допомоги, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 3 липня 2009
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 березня 2010 року, -

встановив:

У травні 2009 року ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом, у якому
просив визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Олександрійської міської ради
Кіровоградської області
неправомірними та стягнути з
відповідача на його користь
недонараховану разову грошову
допомогу до 5 травня за 2008 рік у розмірі
3017 гривень.

Позовні вимоги мотивував
тим, що у 2008 році йому як інваліду війни
ІІІ групи виплачено щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня у розмірі
меншому, ніж це визначено частиною 5
статті 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року № 3551-XII (далі - Закон №
3551-XII).

Постановою
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 3 липня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2010 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із
постановою Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 3 липня 2009 року та ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2010 року, позивач подав до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані рішення судів
попередніх інстанцій та прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення в межах
касаційної скарги.

Статтею 4 Закону № 3551-XII
визначено, що ветеранами війни є особи,
які брали участь у захисті Батьківщини
чи в бойових діях на території інших
держав. До ветеранів війни належать:
учасники бойових дій, інваліди війни,
учасники війни.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що позивач ОСОБА_4 є
ветераном війни - інвалідом війни ІІІ
групи і має відповідний статус,
визначений Законом № 3551-XII. Позивачеві
разова грошова допомога до 5 травня за
2008 рік була виплачена у квітні 2008 року в
розмірі 350 гривень.

Відповідно до вимог частини
1 статті 17 Закону № 3551-XII фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію
цього Закону, здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевих
бюджетів.

Згідно частини 1 статті 171
Закону № 3551-XII щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами,
- за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Частиною 5 статті 13 Закону №
3551-XII було передбачено, що щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам I групи - десять мінімальних
пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи -
сім мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 2
пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI частину 5 статті 13
Закону № 3551-XII викладено в новій
редакції, відповідно до якої щорічно до
5 травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Кабінет Міністрів України у
постанові «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2008
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» від 12
березня 2008 року № 183 установив, що у 2008
році виплата разової грошової
допомоги, передбаченої Законами
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
«Про жертви нацистських
переслідувань», зокрема, інвалідам
війни III групи, здійснюється у розмірі
350 гривень (пункт 1 постанови № 183).

Рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 положення підпункту «б»
підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Зазначене рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене, крім того, воно має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначеного закону, що визнані
неконституційними.

Відповідно до частини 2
статті 152 Конституції України, закони,
інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, положення
підпункту «б» підпункту 2 пункту 20
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
неконституційними та втратили
чинність з 22 травня 2008 року - дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення № 10-рп/2008, яке
відповідно до положень частини 1 статті
58 Конституції України не має зворотної
дії в часі. Якщо суб'єкт владних
повноважень виплатив грошову допомогу
під час дії зазначеної норми Закону, то
після прийняття рішення
Конституційним Судом України у нього
не виникло додаткових зобов'язань щодо
перерахунку раніше виплаченої
позивачеві щорічної разової грошової
допомоги.

Згідно частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Виплата щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік
позивачеві здійснювалася в період,
коли наведені норми Закону були
чинними, а їх виконання обов'язковим, а
тому дії Управління праці та
соціального захисту населення
Олександрійської міської ради
Кіровоградської області на час виплати
позивачеві зазначеної щорічної
разової грошової допомоги у 2008 році
були правомірними.

Доводи, викладені в
касаційній скарзі, не спростовують
висновків судів та встановлених
обставин справи, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3
статті 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 3 липня 2009 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської
міської ради Кіровоградської області
про визнання дій неправомірними та
стягнення щорічної разової допомоги -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ( )
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.