Справа № 2-а/493/66/13
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

23 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а/493/66/13

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Наумчак Л.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області на
постанову Балтського районного суду
Одеської області від 04 червня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області про зобов'язання відповідача
відновити виплату раніше призначеної
пенсії, а також про стягнення сум
невиплаченої пенсії з подальшою
виплатою пенсії відповідно до Закону
України "Про позашкільну освіту", -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним адміністративним
позовом, в обгрунтування якого
зазначалось, що з січня 2011 року йому
призупинено виплату призначеної
пенсії за вислугу років згідно до п. "е"
ст.55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", вважає рішення
відповідача неправомірним, просить суд
задовольнити позов.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 04 червня 2013 року
адміністративний позов було
задоволено частково.

Визнано рішення Управління Пенсійного
фонду України в Балтському районі
Одеської області щодо припинення
виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років
протиправним.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Балтському районі
Одеської області здійснювати виплату
пенсії ОСОБА_1 за вислугу років.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Балтському районі
Одеської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
яка не була виплачена внаслідок дії
незаконного рішення відповідача за
період з 13.11.2012 року по 13.05.2013 року.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, пенсійний
орган в апеляційній скарзі зазначає, що
судом першої інстанції при вирішенні
справи порушені норми матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом встановлено, що позивач працював
в Балтській дитячій музичній школі
викладачем по класу гри на трубі з 01
серпня 1982 року по 01 вересня 2007 рік.

01.09.2007 року він був звільнений у зв'язку
з виходом на пенсію за вислугою років.

Маючи необхідний стаж роботи для
виходу на пенсію за вислугою років він
звернувся до УПФУ в Балтському районі з
заявою про призначення йому пенсії за
вислугу років надавши необхідні
документи. Перевіривши надані
документи УПФУ в Балтському районі
прийняло рішення про призначення йому
пенсії.

В подальшому відповідачем було
прийнято рішення про призупинення
виплати пенсії з посиланням на п. "е"
ст.55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення"про що позивач був
проінформований 01.01.2011 року. Однак
будь-якого рішення з цього приводу
відповідачем не приймалося.

ОСОБА_1 було відмовлено в подальшій
виплаті пенсії за вислугою років з тих
підстав, що посада викладача музичної
школи не передбачена переліком
закладів і установ в позашкільних
навчальних закладах, що дають право на
пенсію за вислугою років, до яких
належить Балтська музична школа, яка
була реорганізована у Балтську дитячу
школу мистецтв. З листа відповідача
вбачається, що його робота на посаді
викладача позашкільного навчального
закладу не дає права на зарахування
цього періоду до стажу для виходу на
пенсію за вислугою років. Тобто
відповідач фактично вважає, що
викладач в музичній школі, яка є
навчальним закладом системи
позашкільної освіти, взагалі не має
права на пенсію за вислугою років, у
зв'язку з тим, що, як зазначає
відповідач, посада викладача не
передбачена переліком закладів і
установ в позашкільних навчальних
закладах, що дають право на пенсію за
вислугою років.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
Постановою Кабінету Міністрів України
№909 від 04 листопада 1993 року був
затверджений перелік закладів і
установ освіти, охорони здоров'я і
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років. У вказаному переліку не була
передбачена посада викладача школи
мистецтв і інших шкіл естетичного
виховання. Проте, за дорученням
Кабінету Міністрів України від 06 січня
1995 року №397/21 по клопотанню
Міністерства соціального захисту
населення України Кабінет Міністрів
України погодився без внесення змін у
вказану постанову №909 від 04 листопада
1993 року розповсюдити на викладачів
музичних, художніх, хорових,
хореографічних шкіл, шкіл мистецтв і
інших шкіл естетичного виховання
порядок призначення пенсії за вислугу
років, передбачений постановою №909 від
04 листопаду 1993 року (лист заступника
Міністра соціального захисту
населення від 01 лютого 1995 року №01-3/133-02-2
на адресу відповідних підрозділів на
місцях). Постановою Кабінету Міністрів
України №1436 від 26 вересня 2002 року було
внесено зміни до постанови №909 від 04
листопаду 1993 року. При цьому посада
викладача школи мистецтв знову ж не
була передбачена в переліку посад, що
дають право на пенсію за вислугу років.
Таким чином суд першої інстанції
дійшов висновку, що вказане доручення
Кабінету Міністрів України від 06 січня
1995 року №397/21 (яким розповсюджено на
викладачів музичних, художніх, хорових,
хореографічних шкіл, шкіл мистецтв і
інших шкіл естетичного виховання
порядок призначення пенсії за вислугу
років) діє дотепер, так як відповідно до
ст. 22 Конституції України при
прийнятті нових законів, або внесення
змін до чинних законів, не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав та свобод, а відповідно і з
внесенням змін від 26.09.2002 року не могли
бути звужені існуючі права позивача на
призначення їй пенсії за роботу в школі
мистецтв, в якій вона працювала до
внесення змін.

Так, відповідно до ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти при наявності
спеціального стажу роботи від 25 років
до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Згідно ст. 21 Закону України «Про
позашкільну освіту» педагогічні
працівники позашкільних навчальних
закладів мають право на пенсію за
вислугу років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14 червня 2000 року № 963 «Про
затвердження переліку педагогічних та
науково-педагогічних працівників»
посада викладача школи мистецтв
включена до педагогічних працівників.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України
"Про позашкільну освіту" - педагогічні
працівники позашкільних навчальних
закладів мають право на пенсію за
вислугою років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років. Перелік посад педагогічних
працівників системи позашкільної
освіти встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Згідно "Переліку
посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників",
затвердженому Постановою Кабінету
Міністрів України від 14 червня 2000 року
№963, викладачі всіх спеціальностей є
педагогічними працівниками.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 листопада 1993 року №909 (в редакції
Постанов Кабінету Міністрів України
№1436 від 26 вересня 2002 року та №1567 від 17
листопада 2004 року) затверджений
"Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років".
Згідно абзацу 1 Переліку Постанови №909,
викладачі загальноосвітніх навчальних
закладів, військових загальноосвітніх
навчальних закладів, музичних і
художніх шкіл мають право на пенсію за
вислугу років.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач з 01 серпня 1982 року по 01 вересня
2007 рік працював в Балтській дитячій
музичній школі викладачем по класу гри
на трубі, і стаж його роботи на даній
посаді складає більше 25 років.

Таким чином, відповідно до
вищенаведених норм законодавства,
позивач має право на пенсію за вислугу
років.

Враховуючи, що наведені вище позивачем
обставини є достатніми для задоволення
позовних вимог незалежно від дійсності
доручення Кабінету Міністрів України
від 06 січня 1995 року №397/21, суд першої
інстанції відповідно до ст. 22
Конституції України, ст. 21 Закону
України «Про позашкільну освіту» від
22.06.2000 року за № 1841-ІІІ, абзацом 3
«Переліку посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників»
затвердженому Постановою Кабінету
Міністрів України від 14.06.2000 року № 963,
абзацу 1 Постанови Кабінету Міністрів
від 04.11.1993 року № 909, зі змінами
внесеними згідно з Постановою КМУ № 1436
(1436-202-п) від 26.09.2002 року, ст. 99 КАС України
обґрунтовано визнав дії Управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області в частині
відмови призначити пенсію за вислугою
років позивачу неправомірним, та
зобов'язав Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області призначити пенсію за вислугою
років позивачці з 13.11.2012 року по 13.05.2013
року.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області залишити без
задоволення, а постанову Балтського
районного суду Одеської області від 04
червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням до Вищого адміністративного
суду України в порядку статті 212 КАС
України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян