Справа № 243/5897/13-а
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чемодурова
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року справа №243/5897/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д.,
суддів Шальєвої В.А., Бишова М.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, що діє в інтересах
недієздатного ОСОБА_5, на постанову
Слов»янського міськрайонного суду
Донецької області від 04 грудня 2013 року
по адміністративній справі №243/5897/13-а
за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в
інтересах недієздатного ОСОБА_5 до
Слов»янської міської ради,
Слов»янського міського голови Штепи
Нелі Горівни, треті особи - орган опіки
і піклування Слов»янської міської
ради, ОСОБА_7, про визнання дій
неправомірними, визнання незаконним
розпорядження, визнання недійсним
свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В
И В:

Позивачі просили визнати
неправомірними дії Слов'янської
міської ради в особі міського голови
Штепи Н.І., в частині видання
розпорядження №219-р від 16.03.2012р. на
приватизацію 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1, право користування якою
закріплене за недієздатним ОСОБА_5 за
рішенням виконкому Слов'янської
міської ради від 23.03.2005р., в частині
видачі свідоцтва (без номера) на право
власності на квартиру гр-ну ОСОБА_7, і в
частині відмови недієздатному ОСОБА_5
в приватизації 1/3 частини житла;
визнати незаконним розпорядження №219-р
від 16.03.2012р. міського голови про
приватизацію квартири АДРЕСА_1; визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру квартири
АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_7

В обґрунтування позову зазначили, що з
листа Слов'янської міської ради від
28.12.2012 року дізнались, що квартира
АДРЕСА_1, в якій з 09.08.1995 року вони
проживають, приватизована ОСОБА_7 на
підставі незаконного розпорядження
міського голови №219-р від 16.03.2012р.
Вважають такі дії міського голови
неправомірними, оскільки вони
порушують права недієздатного, який
проживає у цій квартири та суперечать
нормам діючого законодавства, які
спрямовані на захист прав
недієздатних.

Постановою Слов»янського
міськрайонного суду Донецької області
від 04 грудня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

Позивачі, не погодившись з судовим
рішенням, звернулися з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати постанову, прийняти
нову, якою задовольнити позов в повному
обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначають, що суд не застосував до
спірних правовідносин норми ст.ст.55-79
ЦК України, які регулюють питання
захисту прав недієздатних, не звернув
уваги на приписи Правил опіки та
піклування.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, тому
відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
розглядаючи справу в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанції розпорядженням
міського голови Слов»янської міської
ради №219- від 16.03.2012 року задоволена
заява ОСОБА_7 про приватизацію квартири
АДРЕСА_1, яка передана йому у приватну
власність. (а.с.92)

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 08.08.1995 року
ОСОБА_9 на праві приватної власності
належала квартира АДРЕСА_1. Вказане
свідоцтво видане на підставі
розпорядження голови Слов»янської
міської ради №1396 від 8.08.1995 року (а.с.86,87)

На підставі договору купівлі-продажу
від 09.08.1995 року, укладеного між ОСОБА_9
та ОСОБА_4, який зареєстровано
«Міжрегіональною агропромисловою
біржею №392/95, ОСОБА_4 набула права
власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.90).

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 12.03.2004 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 11.08.2004 року та ухвалою Верховного
суду України від 12.01.2007 року, визнано
недійсним свідоцтво про право
власності на житло - квартиру АДРЕСА_1,
видане 08.08.1995р. на імя ОСОБА_9

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 09.08.1995
року, зареєстрований «Міжрегіональною
агропромисловою біржею» №392/95 та
сторони договору повернуто в первісний
стан, стягнуто з ОСОБА_9 на користь
ОСОБА_4 8700 грн.

Цим же рішенням виселено з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житла
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 Вселено та
поновлено реєстрацію ОСОБА_7 в
зазначеній квартирі. (а.с. 106-107).

Рішенням Слов»янського міськрайонного
суду Донецької області від 23.12.2010 року
виселено ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 з
квартири АДРЕСА_1 без надання їм іншого
жилого приміщення. Зобов'язано сектор
громадянства, іміграції та реєстрації
фізичних осіб Слов»янського УМВС в
Донецькій області зняти ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 з реєстраційного обліку
за вказаною адресою. (а.с.108-110)

Зазначеним судовим рішенням
встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5
після примусового їх виселення з
квартир АДРЕСА_1 відповідно до рішення
Слов»янського міськрайонного суду
Донецької області від 12.03.2004 року,
самовільно зайняли спірну квартиру,
якою користуються та чинять перешкоди
ОСОБА_7 в користуванні квартирою,
добровільно виселятися не бажають, не
маючи передбачених законом юридичних
підстав для користування спірною
квартирою.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 20.04.2011 року залишено без
змін рішення Слов»янського
міськрайонного суду Донецької області
від 23.12.2010 року в частині виселення
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 з квартири
АДРЕСА_1 без надання їм іншого жилого
приміщення. Судові рішення набрали
законної сили з 20.04.2011 року. (а.с.110)

Аналіз вищезазначених судових рішень
свідчить, що ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 не є
власниками або користувачами квартири
АДРЕСА_1 та проживають в цій квартирі
самовільно.

Згідно ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розпорядження міського голови, яке
просять визнати незаконним позивачі,
стосується приватизації квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_7, тобто перевірки
підлягає порядок приватизації,
наявність або відсутність повноважень
у міського голови з цього питання.

На підставі п.п. 19,20 ч. 3 ст. 42 Закону
України "Про місцеве самоврядування",
голова міської Ради здійснює
повноваження місцевого
самоврядування, визначені цим та
іншими законами, лише у разі якщо вони
не віднесені до виключних повноважень
ради. Видає розпорядження у межах своїх
повноважень.

Порядок приватизації визначено
Законом України « Про приватизацію
державного житлового фонду»,
відповідно до ст.1 якого приватизація
державного житлового фонду (далі -
приватизація) - це відчуження квартир
(будинків), квартир у гуртожитках,
призначених для проживання сімей та
одиноких осіб (далі - жилої площі у
гуртожитках) (з урахуванням положення
частини другої статті 2 цього Закону),
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т.ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

На підставі ст.2 цього Закону до
об'єктів приватизації належать
квартири багатоквартирних будинків,
одноквартирні будинки, кімнати у
гуртожитках, кімнати у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів (далі - квартири
(будинки), які використовуються
громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» приватизація
державного житлового фонду
здійснюється уповноваженими на це
органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Передача займаних квартир (будинків,
кімнат у гуртожитках) здійснюється в
спільну сумісну або часткову власність
за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку, кімнаті у
гуртожитку), в тому числі тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право
на житло, з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку, кімнати у гуртожитку(ч. 2 ст. 8
даного Закону).

Згідно з ч.3 ст.8 цього Закону передача
квартир (будинків), кімнат у
гуртожитках у власність громадян
здійснюється на підставі рішень
відповідних органів приватизації, що
приймаються не пізніше місяця з дня
одержання заяви громадянина.

ОСОБА_7 звернувся з заявою про передачу
в приватну власність квартири АДРЕСА_1
23.02.2012 року, до якої надав необхідний
пакет документів, а також довідку про
склад сім»ї, якою визначено, що у
квартирі №52 за адресою: АДРЕСА_1 мешкає
і мають право на приватизацію тільки
ОСОБА_7 (дата прописки 22.05.2002 року ,
оскільки ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5
виписані 11.11.2011 року за судовим
рішенням.

16 березня 2012 року міським головою
Слов»янської міської ради задоволено
прохання ОСОБА_7 та розпорядженням
№219-р передано йому у приватну
власність квартира №52 за адресою:
АДРЕСА_1. на підставі зазначеного
розпорядження Слов»янською міською
радою 16.03.2012 року видано Свідоцтво про
право власності ОСОБА_7 на вказану
квартиру. (а.с.91)

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачі - Слов»янська
міська рада та міський голова, надаючи
ОСОБА_7 в приватну власність квартиру
АДРЕСА_5»янськ діяли правомірно, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб визначений Законами України
«Про місцеве самоврядування», «Про
приватизацію державного житлового
фонду».

Судова колегія не приймає доводи
апелянтів, що суд першої інстанції не
застосував до спірних правовідносин
норми закону, який регулює питання
захисту прав недієздатних, не звернув
уваги на приписи Правил опіки та
піклування, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що єдиним
користувачем спірної квартири на час
її приватизації був ОСОБА_7, тоді як
позивачі не мали передбачених законом
юридичних підстав для користування
спірною квартирою.

Зазначене встановлено судовими
рішеннями, які набрали законної сили,
тому відповідно до ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказується при
розгляді інших справ, в яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім цього, відповідно до
реєстраційної картки №13-05/173 від 18.12.2008
року особи, яка потребує опіки чи
піклування ОСОБА_5, за останнім
відсутнє як особисте майно, так і
закріплена житлова площа. (а.с.122)

Проте, суд першої інстанції, правильно
встановивши обставини по справі та
відповідні їм правовідносини,
допустився порушень норм
процесуального права з огляду на
наступне.

Позивачами, зокрема, заявлені позовні
вимоги про визнання недійсним
свідоцтва про право власності ОСОБА_7
на квартиру №52 за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначені вимоги мають
приватноправовий характер та повинні
розглядатися в порядку цивільного
судочинства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Таким чином, спір в цій частині не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства, що у
відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС
України є підставою для закриття
провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що спір в
зазначеній частині не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, тому апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності ОСОБА_7 на квартиру №52 за
адресою: АДРЕСА_1, - підлягає скасуванню
з закриттям провадження по справі.

В іншій частині постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 195, 197, 198, 200, 203, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, що
діє в інтересах недієздатного ОСОБА_5,
на постанову Слов»янського
міськрайонного суду Донецької області
від 04 грудня 2013 року по
адміністративній справі №243/5897/13-а -
задовольнити частково.

Постанову Слов»янського
міськрайонного суду Донецької області
від 04 грудня 2013 року по
адміністративній справі №243/5897/13-а в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в інтересах
недієздатного ОСОБА_5 до Слов»янської
міської ради, Слов»янського міського
голови Штепи Нелі Горівни, треті особи -
орган опіки і піклування Слов»янської
міської ради, ОСОБА_7, про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності - скасувати та в цій частині
закрити провадження по справі.

Роз'яснити позивачам, що спір в
зазначеній частині підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

В іншій частині постанову
Слов»янського міськрайонного суду
Донецької області від 04 грудня 2013 року
по адміністративній справі №243/5897/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді
В.А. Шальєва

М.В. Бишов

.