Справа № 1013/5331/12
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2014 р. м. Київ
К/800/52554/13

К/800/51901/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: Маслія В.І.
(суддя-доповідач)

Суддів: Розваляєвої Т.С.,

Черпіцької Л.Т.

при секретарі: Зубенко Д.В.

за участю: представника позивача -
Шаповал В.М.,

третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

прокурора - Клюге Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у адміністративній справі за
позовом Прокурора м. Ірпеня Київської
області в інтересах держави в особі
Київського обласного державного
ветеринарно-санітарного підприємства
до Ірпінської міської ради Київської
області, треті особи: Державна
ветеринарна та фітосанітарна служба
України, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, нотаріус Ірпінського
нотаріального округу Нельзін Максим
Сергійович, про скасуваня рішення,

в с т а н о в и л а:

Прокурор м. Ірпеня Київської
області в інтересах держави в особі
Київського обласного державного
ветеринарно-санітарного підприємства
звернувся до суду з позовом до
Ірпінської міської ради Київської
області, треті особи: Державна
ветеринарна та фітосанітарна служба
України, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, нотаріус Ірпінського
нотаріального округу Нельзін Максим
Сергійович, про скасуваня рішення
відповідача від 30.07.2010 року № 4950-92-V «Про
припинення права постійного
користування земельною ділянкою в
АДРЕСА_1 Київським державним
ветеринарно-санітарним
підприємством».

Постановою Ірпінського міського
суду Київської області від 03.12.2012 року у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013 року
постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 03.12.2012 року
скасовано та ухвалено нову, якою позов
задоволено: скасовано рішення
Ірпінської міської ради Київської
області від 30 липня 2010 року № 4950-92-V «Про
припинення права постійного
користування земельною ділянкою в
АДРЕСА_1 Київським державним
ветеринарно-санітарним
підприємством».

У поданих касаційних скаргах,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з посиланням на
порушення апеляційним судом норм
матеріального і процесуального права,
просили скасувати постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013 року
та залишити в силі постанову
Ірпінського міського суду Київської
області від 03.12.2012 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судами, відповідно до
акту на право постійного користування
землею ІІ-КВ №002748 від 27.10.2004 року
Київському обласному державному
ветеринарно-санітарному підприємству
була надана земельна ділянка площею
0,6733 га за адресою: АДРЕСА_1, для
обслуговування адміністративної бази.

16 березня 2010 року Київське обласне
державне ветеринарно-санітарне
підприємство звернулось до Голови
Ірпінської міської ради Київської
області з листом про те, що, у зв'язку із
втратою оригіналу акту на право
постійного користування землею ІІ-КВ
№002748 від 27.10.2004 року, вони просять
винести питання про поновлення та
видачу втраченого акту на сесію
міськради.

Відповідно до рішення 90 сесії 5-го
скликання Ірпінської міської ради
Київської області від 25.06.2010 року,
надано дозвіл Київському обласному
державному ветеринарно-санітарному
підприємству на виготовлення
технічної документації землеустрою
щодо складання дублікату державного
акта на право постійного користування
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до заяви директора
Київського обласного державного
ветеринарно-санітарного підприємства
до Ірпінського міського Голови № 01/07-10
від 16 липня 2010 року, Київське обласне
державне ветеринарно-санітарне
підприємство просить прийняти до
земель запасу земельну ділянку, що
розташована в АДРЕСА_1, площею 0,6733 га, що
надана підприємству на праві
постійного користування.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що рішенням Ірпінської
міської ради Київської області від 30
липня 2010 року №4950-92-V припинено
постійне користування Київського
обласного державного
ветеринарно-санітарного підприємства
земельною ділянкою площею 0,6733 га в
АДРЕСА_1. Зазначену земельну ділянку
прийнято до земель запасу та
анульовано державний акт на право
постійного користування нею, виданий
вказаному підприємству.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що оскаржуване рішення
Ірпінської міської ради Київської
області прийняте відповідачем із
дотриманням вимог чинного
законодавства, а саме: у відповідності
до статей 141 та 142 Земельного кодексу
України.

Скасовуючи постанову суду пешої
інстанції та ухвалюючи нову про
задоволення позову, апеляційний суд
зазначив, що відповідно до Наказу
Міністерства аграрної політики
України від 07.09.2005 року № 456 «Про
передачу у державну власність цілісних
майнових комплексів установ
(підприємств) ветеринарної медицини»
майновий комплекс Київського
обласного державного
ветеринарно-санітарного підприємства
передано у державну власність, тому
рішення Ірпінської міської ради від 30
липня 2010 року № 4950-92-V «Про припинення
права постійного користування
земельною ділянкою в АДРЕСА_1 Київським
державним ветеринарно-санітарним
підприємством» підлягає скасуванню, як
таке, що прийнято органом місцевого
самоврядування з перевищенням
встановлених законом повноважень.

Колегія суддів не погоджується з
зазначеним висновком суду апеляційної
інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» сільські, селищні, міські ради
є органами місцевого самоврядування,
які представляють відповідні
територіальні громади і здійснюють від
їх імені та у їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Згідно до пунктів «а», «б», «в» статті 12
Земельного кодексу України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад; передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 12 розділу Х Перехідних
положень Земельного кодексу України в
редакції, що діяла на час прийняття
відповідачем спірного рішення, до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, зазначених в абзаці третьому
цього пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів відповідні органи
виконавчої влади.

Так, відповідно до п. 4.1. копії Статуту
Київського обласного державного
ветеринарно-санітарного підприємства,
майно підприємства є спільною
власністю територіальних громад сіл,
селищ, міст Київської області і
закріплене за ним на праві повного
господарського відання. Тобто частка
держави у статутному фонді
підприємства відсутня.

З наявного в матеріалах справи листа КП
Київської обласної ради «Ірпінське
бюро технічної інвентаризації»,
будинок по АДРЕСА_1 є багатоквартирним
будинком.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі рішення 23 сесії 24 скликання
Ірпінської міської ради № 78223-24 від
17.06.20224 року, Київське обласне державне
ветеринарно-санітарне підприємство
отримало у постійне користування
земельну ділянку площею 0,6733 га по
АДРЕСА_1 Київської області.

Згодом, на підставі рішення Київської
обласної ради № 192-15-ІV від 22.07.2004 року
Київському обласному державному
ветеринарно-санітарному підприємству
було надано дозвіл на продаж
приміщення Ірпінського
ветеринарно-санітарного відділення.

На підставі зазначеного рішення,
Київське обласне державне
ветеринарно-санітарне підприємство в
особі директора Шаповал В.М. (продавець)
25.03.2005 року уклало договір
купівлі-продажу частини нежитлової
будівлі, за яким продавець продав, а
покупець - ОСОБА_14 купила частину
нежитлової будівлі загальною площею
393,9 кв.м по АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Ірпінської міської ради № 47/7 від 07.03.2006
року ОСОБА_14 надано дозвіл на
перебудову будинку по АДРЕСА_1 з
нежитлового в житловий.

Наказом Міністерства аграрної
політики України від 07.09.2005 року №456
«Про передачу у державну власність
цілісних майнових комплексів установ
(підприємств) ветеринарної медицини»
майновий комплекс Київського
обласного державного
ветеринарно-санітарного підприємства
передано у державну власність.

Проте, як зазначалося вище, будівля по
АДРЕСА_1 на момент видачі наказу не
належала Київському обласному
державному ветеринарно-санітарному
підприємству, оскільки відповідно до
договору купівлі-продажу 25.03.2005 року
перейшла у власність ОСОБА_14, а отже не
є державною власністю.

У зв'язку з вищезазначеним, підстави
для застосування положень пункту 12
розділу Х Перехідних положень
Земельного кодексу України в даним
правовідносинах відсутні.

Пунктом «а» частини 1 статті 141
Земельного кодексу України
передбачена одна із підстав припинення
права користування земельною ділянкою
- добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою.

Відповідно до частин 3, 4 статті 142
Земельного кодексу України припинення
права постійного користування
земельною ділянкою у разі добровільної
відмови землекористувача здійснюється
за його заявою до власника земельної
ділянки.

Власник земельної ділянки на підставі
заяви землекористувача приймає
рішення про припинення права
користування земельною ділянкою, про
що повідомляє органи державної
реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи,
землекористувач - Київське обласне
державного ветеринарно-санітарне
підприємство, в особі директора -
Шаповал В.М. добровільно відмовилось
від права постійного користування
земельною ділянкою, шляхом направлення
до Ірпінської міської ради відповідної
заяви за підписом директора
підприємства - Шаповал В.М., який
засвідчено мокрою печаткою вказаного
підприємства.

Враховуючи викладене, Ірпінський
міський суд зробив правильний
висновок, з яким погоджується і Колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, що спірне рішення Ірпінської
міської ради від 30.07.2010 року №4950-92-V «Про
припинення права постійного
користування земельною ділянкою в
АДРЕСА_1 Київським обласним державним
ветеринарно-санітарним підприємством»
прийняте у відповідності з вимогами
діючого законодавства, а тому підстав
для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи касаційної скарги
заслуговують на увагу та
підтверджуються вище переліченими
нормами права і встановленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
наявні підстави для її задоволення та
скасування оскаржуваного судового
рішення.

Згідно з частиною першою статті 226 КАС
України суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -
задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року - скасувати, залишивши в силі
постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 03 грудня 2012 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: