Справа № 2-а-5826/11
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-5826/11
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддівБорисюк Л.П.,
Петрика І.Й., Собківа Я.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області на постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 23 серпня 2011 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
провести нарахування та виплату
додаткової пенсії та доплати до пенсії,
-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 23 серпня 2011 року
позов задоволено.

Визнано дії неправомірними та
зобов'язано УПФУ в Лисянському районі
Черкаської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_4
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком та підвищення до пенсії
в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати, відповідно до ст.ст.
39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 10.12.2010 по 22.07.2011
з урахуванням проведених виплат.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку щодо визначення періоду за
який необхідно провести перерахунок та
виплату даної соціальної пільги та не
визначив період за який слід залишити
позовну заяву без розгляду з підстав
встановлених ст. 100 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_4 є громадянкою, яка
постійно проживає на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
(категорія 4).

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 4
призначається в розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Однак, всупереч ст. ст. 39, 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
позивачу вказані доплати
виплачувалися не згідно Закону, а
відповідно до постанов Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та № 530 від 28.05.2008 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян».

З огляду на загальні засади пріоритету
законів над підзаконними актами, суд
першої інстанції при винесенні рішення
правомірно керувався положеннями
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не приписами постанов
Уряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті визначено,
що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Крім того, на час звернення до суду
чинними положеннями ч. 1 ст. 100 КАС
передбачено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
відповідно до положень ст. 100 КАС
України, такої ухвали судом першої
інстанції не було постановлено, а тому
колегія суддів вважає, питання про
поновлення процесуальних строків
судом першої інстанції не вирішене.

Крім того, позивач не надав суду жодних
доказів на підтвердження наявності
поважних причин пропущення строку на
звернення до суду, а тому враховуючи те,
що позивач з 10.12.2010 отримував такі
виплати в неналежному розмірі, що
вважає протиправним, він знав, або
повинен був знати про порушення свого
права із моменту отримання таких
виплат, проте у встановлений законом
строк правом на звернення до суду не
скористався та не був позбавлений
такого права, а отже підстави для
поновлення пропущеного строку
звернення до суду відсутні.

Таким чином, задоволені позовні вимоги
за період з 10.12.2010 по 09.02.2011 підлягають
залишенню без розгляду.

З огляду на те, що позивач звернувся до
суду з вказаним позовом 10.08.2011, позовні
вимоги підлягають до задоволення в
межах шестимісячного строку звернення
до суду, тобто за період з 10.02.2011 по
22.07.2011.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції не відповідає нормам
процесуального права, доводи
апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим є підстави
для її скасування в частині з
постановленням нової ухвали про
залишення позову без розгляду в цій
частині.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області на постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 23 серпня 2011 року -
задовольнити частково.

Постанову Лисянського районного суду
Черкаської області від 23 серпня 2011 року
в частині задоволення позову ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести нарахування та
виплату додаткової пенсії та доплати
до пенсії, відповідно до вимог ст.ст. 39,
51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 10 грудня 2010
року по 09 лютого 2011 року включно -
скасувати.

Позовні вимоги в цій частині залишити
без розгляду.

В решті постанову Лисянського
районного суду Черкаської області від
23 серпня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.