Справа № К/9991/38705/11-С
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/38705/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Весельської Т.Ф., Малиніна В.В.
(доповідач), Ситникова О.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ВАТ
"Барський машинобудівний завод" на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 09 лютого 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 червня 2011
року по справі за позовом ВАТ "Барський
машинобудівний завод" до Управління
Пенсійного фонду України в Барському
районі Вінницької області про
визнання окремих положень рішення
нечинним та скасування їх і
зобов6язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року ВАТ "Барський
машинобудівний завод" (далі - позивач)
звернулося до Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Барському районі Вінницької області
(далі - відповідач) про визнання
нечинним та скасування рішення
№1547/06-25/03 від 14.09.2007 року в частині
відмови в задоволенні скарги № 1587 від
17.07.2007 року про припинення виставлення
та зняття з нарахування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій та зобов'язання
задовольнити скаргу №1587 від 17.07.2007
року.

Згідно заяви про зміну позовних
вимог від 09.02.2010 року, позивач просив
суд визнати нечинним та скасувати
рішення УПФУ у Барському районі №
1547/06-25/03 від 14.09.2007 року в частині
відмови в задоволенні скарги № 1587 від
17.07.2007 року про припинення виставлення
та зняття з нарахування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених стосовно
громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та списання зайво
нарахованих фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
та зобов`язання задовольнити вимоги,
викладені у скарзі № 1587 від 17.07.2007 року
шляхом внесення змін до особового
рахунку ВАТ «Барський машинобудівний
завод» з відображенням станом на 01.03.2007
року переплати по фактичних витратах
на виплату та доставку пільгових
пенсій на суму 2 710,33 грн.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 09 лютого 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 червня 2011
року, у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить їх рішення скасувати та
постановити нове, яким задовольнити
позов.

Розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження
відповідно до статті 222 КАС України.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

ВАТ «Барський машинобудівний
завод» зареєстроване в УПФУ в
Барському районі платником внесків на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування.

09 липня.2007 року на адресу позивача
надійшло повідомлення про розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» по списках № 1 та № 2
станом на 01.06.2007 року.

Не погоджуючись з даним
повідомленням, позивач звернувся до
УПФ України у Барському районі із
скаргою № 1587 від 17.07.2007 року.

На адресу ВАТ «Барський
машинобудівний завод» 19.09.2007 року
надійшло рішення УПФ України у
Барському районі № 1547/06-25/03 від 14.09.2007
року, відповідно до резолютивної
частини якого вимоги ВАТ «Барський
машинобудівний завод» було задоволено
частково, зокрема знято з нарахування
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгової пенсії відносно
ОСОБА_11, оскільки при повторному
розгляді пенсійних справ, вказаних у
скарзі ВАТ «Барський машинобудівний
завод» осіб виявлено, що пенсія
останньому призначена відповідно до п.
«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а відповідно до поданої
підприємством довідки про
підтвердження пільгового стажу роботи
необхідно було призначити дану справу
по ст. 100 вказаного Закону.

За всіх інших пільговиків
підприємство з коштів, призначених на
оплату праці, повинно вносити до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсії, починаючи з дня
набрання чинності Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у розмірі 20 відсотків з
наступним збільшенням її щороку на 10
відсотків до 100-відсоткового розміру
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку цих пенсій до
набуття права на пенсію за віком
відповідно до цього Закону.

Судами встановлено, що громадянам
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 пенсії призначались відповідно
до поданих самостійно підприємством
уточнюючих довідок. Зазначене не
заперечувалось і представником
позивача в судовому засіданні. Дані
довідки подавались підприємством до 2004
року, тобто до вступу в дію Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування», а тому
виплати пенсій є узгодженими між
сторонами.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, починаючи з
набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В силу абз. 3 п.1 ч. 2 Прикінцевих
положень цього Закону зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Даним Законом не передбачено
звільнення від відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за тих
працівників, які вийшли на пенсію до
вступу в дію даного Закону.

Оскільки розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
списком № 1 містить зобов`язання з
відшкодування пенсій, виплачених після
01.01.2004 року, тобто правовідносини між
сторонами виникли після набрання
чинності цим Законом, колегія суддів
погоджується з висновками судів щодо
правомірності заявлення УПФ України у
Барському районі вимог щодо
відшкодування сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
зазначених у розрахунку.

Крім того, згідно постанови
Господарського суду Вінницької
області від 12.01.2007 року, Житомирського
апеляційного господарського суду від
25.12.2007 року та ухвали Вищого
адміністративного суду України від
21.01.2010 року у справі за позовом УПФ
України у Барському районі до ВАТ
«Барський машинобудівний завод» про
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених за віком
на пільгових умовах, та встановлено, що
даний спір вже був предметом розгляду
вказаних вище судів.

Згідно ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини першої
статті 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки
судів є правильними, обґрунтованими,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
скасування чи зміни оскаржуваних
судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Барський
машинобудівний завод", - залишити без
задоволення.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 09 лютого 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 червня 2011
року по справі за позовом ВАТ "Барський
машинобудівний завод" до Управління
Пенсійного фонду України в Барському
районі Вінницької області про
визнання окремих положень рішення
нечинним та скасування їх і
зобов6язання вчинити дії, - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:

В.В.Малинін

Т.Ф.Весельська

О.Ф.Ситников