Справа № 816/4975/13-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2013 р. Справа №
816/4975/13-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Шевцової
Н.В.

Мінаєвої
О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013р. по
справі № 816/4975/13-а

за позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Кременчуцька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Полтавській області
(далі по тексту позивач), звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 (далі по
тексту відповідач), в якому просив суд:

- стягнути з ФОП ОСОБА_2 заборгованість
в сумі 1 766,41 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013 року
у задоволенні адміністративного
позову Кременчуцької об'єднаної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Полтавській області
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
про стягнення податкового боргу
відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення справи, просить суд
апеляційної інстанції постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013 року
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 197 КАС України
апеляційний розгляд справи проведено у
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової
картки НОМЕР_1) є фізичною особою -
підприємцем, зареєстрованим
виконавчим комітетом Кременчуцької
міської ради Полтавської області 25.01.2012
за № 0019803, перебуває на
податковому обліку в Кременчуцькій
об'єднаній податковій інспекції
Головного управління Міністерства
доходів та зборів України з 08.02.2012 за №
127-12 (а.с.17)

Станом на 31.08.2013 за ОСОБА_2 рахується
податковий борг по єдиному податку з
фізичних осіб, який виник внаслідок
несплати самостійно задекларованої
суми по розрахунку № 984742 від 05.05.2012, в
розмірі 1766,41 грн. терміном сплати 20.01.12 в
розмірі 214,6 грн, терміном сплати 20.02.12 в
розмірі 214,6 грн, терміном сплати 20.03.12 в
розмірі 214,6 грн, терміном сплати 20.04.12 в
розмірі 214,6 грн, терміном сплати 20.05.12 в
розмірі 214,6 грн, терміном сплати 20.06.12 в
розмірі 214,6 грн., терміном сплати 20.07.12 в
розмірі 214,6 грн, терміном сплати 20.08.12 в
розмірі 214,6 грн, терміном сплати 20.09.12 в
розмірі 214,6 грн.

На виконання п. 59.1 ст. 59, п.59.4 ст.59 ПКУ
податковим органом було направлено
ФОП ОСОБА_2 податкову вимогу № 1013/390
від 28.03.2012 на суму податкового боргу
платника податків на загальну суму 643
грн. 80 коп., яка направлялась на адресу
відповідача, однак повернулась до
податкового органу з поштовою
відміткою від 07.06.2012 "за закінченням
строку зберігання" (зворотній бік а.с.14).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
безпідставності позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позову у справі є стягнення
податкового боргу у розмірі 1766,41 грн.

Згідно п.41.2. ст.41 ПК органами стягнення
є виключно контролюючі органи,
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу.

Відповідно пп.14.1.175. п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковий борг у розмірі 1766,41 грн.
виник внаслідок несплати самостійно
задекларованої суми єдиного податку з
фізичних осіб по розрахунку № 984742 від
05.05.2012 року в розмірі 1761,40 грн. та
нарахованої пені в розмірі 5,01 грн.

Відповідно до п.54.1. ст. 54 ПК України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Отже, узгоджена сума податкового
зобов'язання не сплачена в установлені
законом строки набуває статусу
податкового боргу.

За приписами п.59.1. ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно п.95.1.ст. 95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2. ст. 95 Податкового кодексу
України стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Кременчуцькою ОДПІ було сформовано
податкову вимогу від 28.03.2012 року № 1013/390
на суму податкового боргу по єдиному
податку у розмірі 643,80 грн. та надіслано
відповідачу, 07.06.2012 р. лист було
повернуто у зв'язку з закінченням
терміну зберігання.

Між тим, сума податкового боргу
відповідачем не сплачена.

Відповідно до п.88.1. ст. 88 ПК України з
метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу.

Згідно з п.88.2. ст. 88 ПК України право
податкової застави виникає згідно з
цим Кодексом та не потребує письмового
оформлення.

З приписами п.89.2. ст. 89 ПК України право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковим органом вживалися заходи
щодо виявлення майна відповідача для
погашення податкового боргу.

Згідно довідки з Державного реєстру
прав власності на нерухоме майно №3241367
від 07.05.2013 року за відповідачем не
зареєстровано відомості про об'єкт
нерухомого майна.

Згідно довідки ВРЕВ ДАІ №34/6460 від 27.02.2013
року за відповідачем транспортні
засоби не значаться.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення податкового боргу є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 30.09.2013 р. не
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова судом першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального права, а тому підлягає
скасуванню, з прийняттям нової
постанови про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів та зборів у
Полтавській області-задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013 року
по справі №816/4975/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів та
зборів у Полтавській області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкового боргу -
задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 податковий борг в сумі 1766,41 грн.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В.
Мінаєва О.М.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ: Старостін В.В.