Справа № 805/16862/13-а
Суддя: Мальцева Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 р.
Справа № 805/16862/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний
адміністративний суд у складі суду:

головуючого судді
Мальцевої Н.Г.

розглянув у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом прокурора Волноваського
району, м.Волноваха, в інтересах
держави в особі Державної податкової
інспекції у Волноваському районі
Головного управління Міністерства
доходів у Донецькій області,
м.Волноваха

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
яка мешкає в с.Кіровське

про стягнення коштів

Прокурор Волноваського району
звернувся до суду в інтересах держави в
особі Державної податкової інспекції у
Волноваському районі Головного
управління Міністерства доходів у
Донецькій області звернулася з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу з єдиного податку в
розмірі 4202,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на те, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, яка є
платником податків і зборів повинна
сплачувати єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Відповідач порушив вимоги
діючого законодавства, внаслідок чого
має податковий борг по сплаті єдиного
податку в розмірі 4202,20 грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Причини неявки суду не повідомив, заяв
про відкладення розгляду справи не
надсилав.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Оскільки немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні та
відсутня потреба заслухати свідка чи
експерта, визначених зазначеною вище
статтею, в судове засідання прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд розглядає справу у письмовому
провадженні.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків та інших
обов'язкових платежів НОМЕР_1, згідно з
випискою серії АА №442093 з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та корінцем
свідоцтва серії НОМЕР_2, зареєстрована
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
13.02.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 за
НОМЕР_3(а.с.5, 6).

З заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування, наданої
позивачем, вбачається, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 з 01.10.2012 року
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування зі ставкою єдиного
податку ІІІ-ої групи 5% (а.с.13).

Судом встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 є платником
податків і зборів, передбачених
Податковим кодексом України.

Згідно з приписом пункту 291.3. ст.291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Згідно з пунктом 291.4. ст.291 Податкового
кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку: 1) перша
група - фізичні особи - підприємці, які
не використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень; 2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень. Дія цього підпункту не
поширюється на фізичних осіб -
підприємців, які надають посередницькі
послуги з купівлі, продажу, оренди та
оцінювання нерухомого майна (група 70.31
КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють
діяльність з виробництва, постачання,
продажу (реалізації) ювелірних та
побутових виробів з дорогоцінних
металів, дорогоцінного каміння,
дорогоцінного каміння органогенного
утворення та напівдорогоцінного
каміння. Такі фізичні особи -
підприємці належать виключно до
третьої або п'ятої групи платників
єдиного податку, якщо відповідають
вимогам, встановленим для таких груп; 3)
третя група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 20
осіб; обсяг доходу не перевищує 3000000
гривень; 4) четверта група - юридичні
особи - суб'єкти господарювання
будь-якої організаційно-правової
форми, які протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: середньооблікова кількість
працівників не перевищує 50 осіб; обсяг
доходу не перевищує 5000000 гривень; 5)
п'ята група - фізичні особи - підприємці,
які протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, не обмежена; обсяг доходу
не перевищує 20000000 гривень; 6) шоста
група - юридичні особи - суб'єкти
господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, у яких
протягом календарного року обсяг
доходу не перевищує 20000000 гривень.

Судом встановлено, що згідно з
критеріями поділу платників єдиного
податку на групи, визначені пунктом 291.4.
ст.291 Податкового кодексу України,
відповідач належить до ІІІ групи
платників єдиного податку.

Підпунктом 293.3.1. пункту 293.3. ст.293
Податкового кодексу України
передбачено, що ставки єдиного податку
для третьої і четвертої груп платників
єдиного податку: 1) 3 відсотки доходу - у
разі сплати податку на додану вартість
згідно з цим Кодексом; 2) 5 відсотків
доходу - у разі включення податку на
додану вартість до складу єдиного
податку.

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, яка
належить до ІІІ групи платників
єдиного податку, відповідно до пп. 293.3.1.
ст.293 Податкового кодексу України
встановлені ставки єдиного податку 5
відсотків доходу.

Відповідно до п.295.1. ст.295 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Згідно з пунктом 295.3. ст.295 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку третьої - шостої груп сплачують
єдиний податок протягом 10 календарних
днів після граничного строку подання
податкової декларації за податковий
(звітний) квартал.

Відповідно до пункту 295.4. ст.295
Податкового кодексу України сплата
єдиного податку здійснюється за місцем
податкової адреси.

З довідки про податковий борг, наданої
позивачем, вбачається, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) має податковий борг по сплаті
єдиного податку у розмірі 4202,20 грн.,
який виник за податковою декларацією
платника єдиного податку фізичної
особи-підприємця № від 09.02.2013 року
по строку сплати 19.02.2013 року на суму 2463,80
грн., податковою декларацією платника
єдиного податку фізичної
особ-підприємця № від 13.05.2013 року
по строку сплати 23.05.2013 року на суму 1838,40
грн., податковою декларацією платника
єдиного податку фізичної
особ-підприємця № від 08.08.2013 року
по строку сплати 18.08.2013 року на суму 400,00
грн. (а.с.7-14, 16).

Відповідно до п.59.1. ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

29.08.2013 року Державною податковою
інспекцією у Волноваському районі
Головного управління Міністерства
доходів у Донецькій області фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 надіслано
рекомендованим листом з повідомленням
податкову вимогу форми «Ф» №182-19 від
29.08.2013 року про сплату податкового
боргу за узгодженими грошовими
зобов'язаннями разом з пенею в розмірі
4632,16 грн. (а.с.15), яка отримана
відповідачем 31.08.2013 року (а.с.14).

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно з пп.10.1.2. п.10.1. ст.10 Податкового
кодексу України єдиний податок
належить до місцевих бюджетів.

Підпунктом 14.1.39. п.14.1. ст.14 Податкового
кодексу України визначено, що грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

З пп.14.1.156. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу
України вбачається, що податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно з п.20.1.28. п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право стягувати з банків та інших
фінансових установ пеню за несвоєчасне
виконання ними рішень суду та доручень
платників податків про сплату
податків, зборів, платежів.

Відповідно до пункту 41.1. ст.41
Податкового кодексу України
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Згідно з п.41.2. ст.41 цього ж Кодексу
органами стягнення є виключно
контролюючі органи, уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
межах повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється.

Відповідно до пп.19-1.1.1. п.19-1.1 ст.19
Податкового кодексу України
контроллючі органи здійснюють
адміністрування податків, зборів,
платежів.

Підпунктом 19-1.1.33. п.19-1 ст.19 Податкового
кодексу України передбачено, що
контролюючі органи подають
центральному органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику, та
центральному органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, звіти та інформацію
про надходження податків, зборів,
платежів, контроль за справлянням яких
покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.87.11. ст.87 цього ж Кодексу
орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги ті обставини, що податковий борг
з єдиного податку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 існує та не
сплачений у встановлені законом
строки, позов прокурора Волноваського
району який діє в інтересах держави в
особі Державної податкової інспекції у
Волноваському районі Головного
управління Міністерства доходів у
Донецькій області підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
8 - 11, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов прокурора Волноваського району,
який діє в інтересах держави в особі
Державної податкової інспекції у
Волноваському районі Головного
управління Міністерства доходів у
Донецькій області, до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
коштів задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1,
адреса: АДРЕСА_1) на користь місцевого
бюджету на р/р 0197, код платежу
18050400, отримувач Кіровська сільська
рада.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Мальцева Н.Г.