Справа № 2а-5678/11/1510
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 р.Справа № 2а-5678/11/1510

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1
інстанції: Жигулін Сергій Миколайович

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області на Постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 05 грудня 2011 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі Одеської області про
визнання бездіяльності протиправною
та стягнення недоплаченого підвищення
пенсії дітям війни, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Управління пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі Одеської області
(далі УПФУ), про визнання бездіяльності
протиправною та стягнення
недоплаченого підвищення пенсії дітям
війни, мотивуючи його тим, що є
пенсіонером за віком, має статус дитини
війни та відповідно до статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни» його щомісячна пенсія повинна
збільшуватися на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 05 грудня 2011 року визнано
незаконною відмову Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
Одеської області про виплати
щомісячної державної соціальної
допомоги у розмірі 30 відсотків
прожиткового мінімуму на осіб, які
втратили працездатність. Стягнуто з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області на користь позивача
2118 грн. 70 коп.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, УПФУ подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги УПФУ посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
задовольняючи позов, суд першої
інстанції не врахував, що на
законодавчому рівні не вирішено
питання щодо визначення величини
мінімального розміру пенсії за віком,
що повинна застосовуватися для
обчислення підвищення пенсій згідно зі
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни». Крім того, Законом
України № 2195-IV передбачено, що
фінансування виплат за цим Законом
проводиться із державного бюджету
України, а не із бюджету Пенсійного
фонду України.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України, вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 № 2195-IV, має право на
отримання державної соціальної
грошової допомоги в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
редакції, яка діяла до 01.01.2006 року, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 ст. 77 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік»
зупинено на 2006 рік дію ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Законом України від 19 січня 2006 року №
3367-IV було внесені такі зміни до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2006 рік»: виключено пункт 17 ст. 77;
стаття 110 викладена в такій редакції:
установити, що пільги дітям війни,
передбачені абзацом сьомим статті 5
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", запроваджуються з 1 січня
2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно,
за результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету". Вказані положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2006 рік» не були визнані
неконституційними.

Порядок запровадження у 2006 році пільг,
передбачених ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
Кабінетом Міністрів України
визначений не був.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» дію ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням ст. 111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
призупинено на 2007 рік.

Статтею 111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено, що у 2007 році підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, яка виплачується
замість пенсії, відповідно до статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"), у розмірі 50
відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

09 липня 2007 року рішенням
Конституційного суду України № 6-рп/2007
визнано такими, що не відповідають
Конституції України п. 12 ст. 71 та ст. 111
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік».

Відповідно до п. 41 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту") до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни, - 10 % прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Положення п. 41 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
визнані такими, що не відповідають
Конституції України, згідно з рішенням
Конституційного суду України № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Відповідно до ст. 71 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2009 рік" від
26 грудня 2008 року N 835-VI було надане право
Кабінету Міністрів України у 2009 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Проте на виконання вищезазначеної
норми Кабінетом Міністрів України не
приймалося окремої постанови щодо
встановлення в 2009 році розміру
підвищення до пенсії особам віднесеним
до категорії "дитина війни".

Аналогічно вирішується питання щодо
підвищення пенсії особі, яка має статус
«дитини війни» і у 2010 році.

Так, відповідно до ст. 70 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010 рік"
від 27 квітня 2010 року N 2154-VI було надане
право Кабінету Міністрів України у 2010
році встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Проте на виконання вищезазначеної
норми Кабінетом Міністрів України не
приймалося окремої постанови щодо
встановлення в 2010 році розміру
підвищення до пенсії особам віднесеним
до категорії "дитина війни".

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України N 3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", який набрав чинності 19 червня 2011
року.

Пунктом 7 частини першої цього Закону
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З огляду на викладене, положення статті
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" підлягають застосуванню
до набрання чинності зазначеною
постановою Кабінету Міністрів України,
тобто до 23 липня 2011 року (Інформаційний
лист Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ та Вищого
адміністративного суду України від
06.09.2011 р. № 1080/0/4-11, № 1400/1/6/13-11).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС
України, - адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся до суду з позовом
13.04.2011 року.

Суд першої інстанції цілком правомірно
застосував до спірних правовідносин
приписи ст. 100 КАС України, оскільки про
отримані виплати та про своє порушене
право позивач дізнався в день
отримання допомоги в розмірі меншому,
ніж встановлено законом.

За таких підстав колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 13.10.2010
року.

Суд першої інстанції безпідставно
обрав такий спосіб захисту порушених
прав позивача, як стягнення з
відповідача на його користь
недоотриманої щомісячної державної
соціальної допомоги дитини війни у
певній грошовій сумі, оскільки суд не
може перебирати на себе функцію органу,
на якого законодавством покладено
повноваження щодо нарахування такої
соціальної допомоги.

Щодо доводів відповідача про те, що
поняття "мінімальна пенсія за віком",
про яке йдеться в ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", застосовується
виключно для визначення пенсій, що
призначаються лише за цим Законом і не
стосується "дітей війни" відповідно до
ст. 6 Закону, то вони є безпідставними.
Положення ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Аналогічну правову позицію висловив
Вищій адміністративний суд України в
своїй Ухвалі від 17.11.2010 року зі справи №
К-48687/09.

Згідно зі ст. ст. 198 ч. 1 п. 2, 201 ч. 1 п. 1 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право змінити постанову
суду, якщо суд першої інстанції
правильно по суті вирішив справу, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 184, 185, 198, 201, 205, 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м. Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області,
- задовольнити частково.

Постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 05 грудня 2011 року по справі №
2а-5678/11/1510, - змінити, виклавши п. 2 її
резолютивної частини в наступній
редакції:

«Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
нарахувати та виплатити ОСОБА_4 доплату
до пенсії у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 13.10.2010 року по 13.04.2011
року.»

В решті Постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 05 грудня 2011 року по справі №
2а-5678/11/1510, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню у касаційному порядку не
підлягає.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль