Справа № 814/4158/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2013 р.Справа № 814/4158/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Вознесенську та
Вознесенському районі Миколаївської
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 14
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вознесенську та Вознесенському
районі Миколаївської області про
визнання незаконними дії, скасування
вимоги № Ф1280 від 12.08.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області про визнання
незаконними дій щодо нарахування
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за
квітень-червень 2013 року в сумі 1 194, 03
грн., скасування вимоги № Ф 1280 від 12.08.2013
року.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначалося, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою,
отримує пенсію за віком на пільгових
умовах, тому відповідно до статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне
страхування"звільнена від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, як
наслідок - дії відповідача по
нарахуванню недоїмки зі сплати єдиного
внеску є незаконними, а вимогу слід
скасувати.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області щодо
нарахування фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за
квітень-червень 2013 року в сумі 1194, 03 грн.
Скасовано вимогу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області від 12.08.2013 року №
Ф 1280. Стягнуто з Головного управління
Державної казначейської служби
України у Миколаївській області на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 судові витрати з Державного
бюджету України в сумі 114, 70 грн. шляхом
їх безспірного списання з рахунку
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вознесенську та Вознесенському
районі Миколаївської області.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням Управління
Пенсійного фонду України в м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області в апеляційній
скарзі зазначає, що судом першої
інстанції при вирішенні справи
порушено норми матеріального права та
неповне з'ясування обставин справи.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, колегія суддів вважає, що
справа може бути розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

Позивач зареєстрований в якості
фізичної особи-підприємця 20.09.2011 за
№0005893 (а.с. 12).

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, про що
свідчить пенсійне посвідчення НОМЕР_2
від 08.09.2009 (а.с. 9).

З 1 січня 2012 року позивач є платником
єдиного податку, що підтверджується
Свідоцтвом платника єдиного податку
серії НОМЕР_3 (а.с. 13).

Позивач отримав вимогу про сплату
недоїмки від 12.08.2013 № Ф 1280, в якій
зазначено, що станом на 22.07.2013
заборгованість зі сплати єдиного
внеску становить 1194, 03 грн. (а.с. 16).

ОСОБА_1 подала до відповідача звернення
з приводу нарахування недоїмки за
квітень-червень 2013 року, на яку
отримала відповідь від 30.08.2013 № 5155/03-10, в
якій зазначено про відсутність підстав
для звільнення від сплати єдиного
внеску та необхідність надання звітів
та сплати єдиного внеску за 2011, 2012 роки
(а.с. 17-19).

Приймаючи рішення суд першої інстанції
виходив з наступних мотивів, з чим
погоджується апеляційний суд.

Аналіз Законів України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 8 липня 2010
року N 2464-VI (далі - Закон N 2464-VI) та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV
(далі - Закон N 1058-IV), "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року N
1788-XII від (далі - Закон N 1788-XII) свідчить
про таке.

Платниками єдиного внеску є, зокрема,
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності (пункт 4
частини 1статті 4 Закону N 2464-VI).

Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (частина 4
статті 4 Закону N 2464-VI).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції на
рахунок того, що особи, яким пенсія
призначена зі зниженням пенсійного
віку (на пільгових умовах), є
пенсіонерами за віком.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
ОСОБА_1. отримує пенсію за віком на
пільгових умовах, призначену на
підставі п «б» ч.1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб», а
тому дія ч.4 ст.4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на неї не
поширюється. Колегія суддів критично
ставиться до таких тверджень
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вознесенську та Вознесенському
районі Миколаївської області з огляду
на наступне.

Статтею 9 Закону N 1058-IV визначено види
пенсійних виплат: пенсія за віком;
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсія у
зв'язку з втратою годувальника. Статтею
26 Закону N 1058-IV встановлено умови
призначення пенсії за віком. Так, особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років. За змістом пункту 16 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону N 1058-IV до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом положення
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" застосовуються в частині
визначення права на пенсію за віком на
пільгових умовах і за вислугу років.
Статтею 55 Закону N 1788-XII встановлено
окремі категорії працівників інших
галузей народного господарства, які
мають право на пенсію за вислугу років.
Стаття 13 Закону N 1788-XII, яка регулює
питання призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, міститься в розділі II
"Трудові пенсії. Пенсії за віком".
Системний аналіз зазначених вище норм
законодавства дає підстави вважати, що
особи, яким пенсія призначена зі
зниженням пенсійного віку (на
пільгових умовах), є пенсіонерами за
віком.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

06 серпня 2011 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» від
07.07.2011р., яким доповнено ст.4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» частиною
четвертою, відповідно до якої особи,
зазначені у п.4 ч.1 цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та
перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в
м. Херсоні, що підтверджується
пенсійним посвідченням НОМЕР_2 від
08.09.2009 року (а.с. 9).

Колегія суддів вважає, що з системного
аналізу норм діючого законодавства
вбачається, що надання пільг щодо
звільнення від сплати єдиного внеску
не залежить від виду отримуваної
пенсіонером пенсії (за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника чи за вислугу років),
оскільки визначальним критерієм
надання вказаних пільг є досягнення
фізичною особою - підприємцем
пенсійного віку.

Таким чином, фізична особа -
підприємець, яка досягла пенсійного
віку, незалежно від виду пенсії, яку
отримує, має право на пільги,
встановлені ч.4 ст.4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що позивач має передбачене ч.4
ст.4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» право
на звільнення від сплати єдиного
внеску, адже він обрав спрощену систему
оподаткування та набув право на пенсію
за віком на пільгових умовах, а тому
вимога № Ф1280 від 12.08.2013 року про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску є
незаконною та підлягає скасуванню.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення позову ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію суду не довів та не
обґрунтував. В свою чергу позивач довів
апеляційному суду протиправність
прийнятого відповідачем рішення.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вознесенську та Вознесенському
районі Миколаївської області
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області - залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов