Справа № 577/5006/13-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2013 р.Справа № 577/5006/13-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді
Старостіна
В.В.

суддів:
Шевцової
Н.В.

Мінаєвої
О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради на ухвалу Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 20.09.2013р. по справі № 577/5006/13-а

за позовом Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради

до ОСОБА_2

про стягнення 1473 грн.60 коп. тимчасової
державної допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

Управління праці та соціального
захисту населення Сумської міської
ради (надалі по тексту позивач)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
(надалі по тексту відповідач), в якому
просив суд:

-стягнути з ОСОБА_2 1473 грн. 60 коп.

Ухвалою Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 20.09.2013 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати ухвалу Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 20.09.2013 року, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 197 КАС України
апеляційний розгляд справи проведено
у порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження у справі суд
першої інстанції виходив з того, що
розгляд такої справи повинен
проводитися у порядку ЦПК та не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

При визначенні юрисдикції справи,
необхідно виходити з характеру спірних
правовідносин, прав та інтересів, за
захистом яких звернувся позивач,
суб'єктного складу сторін, предмету
спірних правовідносин.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Позивач відповідно до п. 8 ч.1 ст. 3 КАС
України- особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

За змістом п. 7 ст. 3 КАС України,
суб'єктом владних повноважень є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України.

Відповідно до Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 20.05.2013 р. №8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
вирішуючи питання про віднесення норми
до публічного права, а спору до
публічно-правового, суди повинні
враховувати загальнотеоретичні та
законодавчі критерії. Зокрема, за
змістом пункту 1 частини першої статті 3
КАС України у публічно-правовому спорі,
як правило, хоча б однією стороною є
орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Суди повинні звертати увагу на те, що
спір набуває ознак публічно-правового
за умов не лише наявності серед
суб'єктів спору публічного органу чи
посадової особи, а й здійснення ним
(ними) у цих відносинах владних
управлінських функцій. Для цілей і
завдань адміністративного судочинства
владну управлінську функцію необхідно
розуміти як діяльність усіх суб'єктів
владних повноважень з виконання
покладених на них Конституцією чи
законами України завдань.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 8. ст.181 Сімейного
кодексу України якщо місце проживання
чи перебування батьків невідоме, або
вони ухиляються від сплати аліментів,
або не мають можливості утримувати
дитину, дитині призначається тимчасова
державна допомога, яка не може бути
меншою ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Виплата тимчасової державної допомоги
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Порядок
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги визначається
Кабінетом Міністрів України (ч.9 ст.181
Сімейного кодексу України).

Порядок призначення та виплати
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, не мають можливості
утримувати дитину місце проживання,
(перебування) їх невідоме, затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.02.2006 року № 1 (далі по тексту
-Порядок).

Відповідно до п.2 Порядку, тимчасова
допомога призначається у разі, коли
рішення суду про стягнення аліментів з
одного з батьків не виконується у
зв'язку з ухиленням від сплати
аліментів або відсутністю у боржника
коштів та іншого майна, на які за
законом може бути звернено стягнення;
один з батьків перебуває під арештом,
слідством, на примусовому лікуванні, у
місцях позбавлення волі, якого визнано
в установленому порядку недієздатним,
а також перебуває на строковій
військовій службі; місце проживання
(перебування) одного з батьків не
встановлено.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
тимчасова допомога призначається і
виплачується за місцем проживання
(перебування) одного з батьків, який
утримує дитину (далі - одержувач),
управлінням праці та соціального
захисту населення районної, районної у
мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, структурним
підрозділом з питань праці та
соціального захисту населення
виконавчого органу міської, районної у
місті ради (далі - орган праці та
соціального захисту населення).

Згідно п. 12 Порядку якщо виникла
можливість стягнення аліментів з
одного з батьків, виявлено, що один з
батьків може утримувати дитину або
місце проживання (перебування) одного з
батьків встановлено, у зв'язку з чим
можливе стягнення з нього коштів на
утримання дитини, орган праці та
соціального захисту населення
звертається до суду із заявою про
стягнення суми сплаченої тимчасової
допомоги.

Зазначені положення Порядку
кореспондують із нормами ч.10 ст.181
Сімейного кодексу України, відповідно
до яких суми наданої дитині тимчасової
державної допомоги підлягають
стягненню з платника аліментів до
Державного бюджету України у судовому
порядку.

Враховуючи, що позивач у справі є
суб»єктом владних повноважень, а право
на звернення до суду з позовом про
стягнення тимчасової державної
допомоги випливає з функцій контролю
за витрачанням коштів, виплата яких
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, тобто у
зв'язку зі здійсненням суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій, то через
публічно-правовий характер спірних
відносин вирішення такого спору
належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Визначаючи юрисдикцію справи, колегія
суддів також виходить з того, що між
сторонами існує спір, який має
публічно-правовий характер через
звернення позивача до суду з позовом
щодо правовідносин, в яких він здійснює
владні управлінські функції.

Таким чином, у справі виник спір за
зверненням суб'єкта владних
повноважень з приводу реалізації
наданих йому законом функцій у сфері
публічно-правових відносин, а тому
позовна заява Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
виплачених як тимчасова допомога на
утримання дітей останнього, повинна
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

При вирішенні питання про відкриття
провадження у справі суду першої
інстанції необхідно звернути увагу на
приписи ч.2 ст. 18 КАС України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про те, що такий
позов повинен розглядатися за
правилами ЦПК, а тому висновки про
відмову у відкритті провадження у
справі є помилковими.

Таким чином, через порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, ухвала Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 20.09.2013 року підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції на розгляд зі стадії
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,
ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Сумської міської ради задовольнити.

Ухвалу Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 20.09.2013 року по
справі № 577/5006/13-а скасувати.

Справу за позовом Управління
соціального захисту населення
Сумської міської ради до ОСОБА_2 про
стягнення тимчасової державної
допомоги направити до Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
для розгляду зі стадії вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В.
Мінаєва О.М.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ: Старостін В.В.