Справа № 801/2993/13-а
Суддя: Санакоєва Майя Анзорівна
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/2993/13-а

15.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Санакоєвої М.А.,

суддів Іщенко Г.М. ,

Цикуренка А.С.

секретар судового засідання
Даніліна К.В.

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - Пахарівської
сільської ради- Кірійчук Ірина
Олексіївна

розглянувши апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції в АР
Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Кудряшова А.М. )
від 18.06.13 у справі № 801/2993/13-а

за позовом Джанкойського міжрайонного
прокурора АР Крим (вул. Калініна,
17,Джанкой,Автономна Республіка
Крим,96100) в інтересах держави в особі

Пахарівської сільської ради (вул.
Тітова, 24,Пахарівка,Джанкойський район,
Автономна Республіка Крим,96132)

до Державної фінансової інспекції в АР
Крим (бульвар Леніна,
5/7,Сімферополь,Автономна Республіка
Крим,95006)

Джанкойської об'єднаної державної
фінансової інспекції (вул. Леніна,
буд.8,Джанкой,Автономна Республіка
Крим,96100)

про визнання протиправними дії та
спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.06.13 позовні
вимоги Джанкойського міжрайонного
прокурора АР Крим, Пахарівської
сільської ради до Державної фінансової
інспекції в АР Крим, Джанкойської
об'єднаної державної фінансової
інспекції про визнання протиправними
дії та спонукання до виконання певних
дій - задоволені частково.

Визнаний протиправним та скасований
пункт 10 письмової вимоги Джанкойської
об'єднаної державної фінансової
інспекції від 06.04.2012 року за №25-12/1060,
прийнятий стосовно Пахарівської
сільської ради.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись з зазначеною постановою
суду, Державна фінансова інспекція в АР
Крим звернулась з апеляційною скаргою,
в якій просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 18.06.13 та
прийняти нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні 15.01.2014 позивач та
представник - Пахарівської сільської
ради проти задоволення апеляційної
скарги заперечували.

Інші сторони не з'явилися, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином та
своєчасно.

Згідно з частиною четвертою статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що Джанкойською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Пахарівської сільської ради за період
з 01.04.2009 року по 01.02.2012 року.

За результатами перевірки прийнятий
акт ревізії від 23.03.2012 року №25-21/52
(а.с.8-26), яким встановлені порушення
позивачем вимог діючого законодавства
з питань використання державного майна
та фінансів.

На підставі акту перевірки від 23.03.2012
року №25-21/52 Джанкойською об'єднаною
фінансовою інспекцією було складено
письмову вимогу №25-12/1060 від 06.04.2012 року
про усунення порушень, відповідно до
яких, зокрема, пунктом 10 зазначено: в
порушення ст.21 Закону України "Про
оренду землі" від 06.10.1998 року №161-XIV та
ч.1, ст.3, ч.6 ст.8 та ч.8 ст.9 Закону України
"Про бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні" №966-XIV від 16.07.1999
року та п.10 договору від 15.12.2006 року
нарахування орендної плати ТОВ
"Астеліт" проводилося без урахування
щомісячних індексів інфляції, що
призвело до недоотримання орендної
плати сільською радою за період з
квітня 2009 року по січень 2012 року в сумі
3338,62 гривень, у тому числі за 2009 рік -
1138,61 гривень, за 2010 рік - 1822,46 гривень, за
2011 рік - 339,45 гривень, та за січень 2012
року - 38,09 гривень, в наслідок чого
недоотримане доходів сільською радою
та завдано збитків бюджету в сумі 3338,62
гривень.

В ході ревізії було здійснено
донарахування орендної плати в сумі
3338,62 гривень та відображено в
бухгалтерському обліку сільської ради
дебіторська заборгованість орендаря у
березні 2012 року. У зв'язку з чим у
письмовій вимозі вимагалось: провести
з орендарем ТОВ "Астеліт"
претензійно-позовну роботу та
відшкодувати до бюджету сільської ради
недоотриману орендну плату в сумі 3338,62
гривень. В іншому випадку стягнути з
осіб шкоду у порядку та розмірі,
встановленому ст.130-136 Кодексу законів
про працю України.

Перевіряючи обґрунтованість дій та
рішень органу владних повноважень,
судова колегія зазначає наступне.

Позивачем у справі оспорюється
правомірність пункту 10 письмових
вимог, що прийняті за результатом
проведеної ревізії
фінансово-господарської діяльності,
яким встановлені порушення та
недоліки, що були відображені у акті
ревізії від 23.03.2012 року № 25-21/52.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
встановлено, що органу державного
фінансового контролю надається право
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства.

Відповідно до ст. 15 вказаного Закону,
вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що контролюються.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що Джанкойська
об'єднана фінансова інспекція мала
законні підстави для проведення
планової ревізії
фінансово-господарської діяльності
Пахарівської сільської ради та за її
результатами скласти акт та письмову
вимогу, а тому дії Джанкойської
об'єднаної державної фінансової
інспекції у внесенні відомостей про
фінансові порушення з боку
Пахарівської сільської ради до акту
ревізії №25-21/52 від 23.03.2012 року та
письмової вимоги №25-12/1060 від 06.04.2012 року
є такими, що вчинені у межах їх
повноважень та повністю відповідають
діючому законодавству.

Аналіз наведених норм та обставин, дає
судовій колегії право на висновок про
наявність у відповідача повноважень
щодо проведення ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача, складеннями за її
результатами акту, письмової вимоги та
інших документів за результатами
здійсненої перевірки.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про
оренду землі", орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою
сторін у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податкового
кодексу України, підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Згідно з п. 288.4 ст. 288 Податкового
кодексу України, розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем та орендарем.

Відповідно до п.10 "Типового договору
оренди землі", затвердженого
Постановою КМУ від 03.03.2004 року №220, із
змінами, внесеними Постановою КМУ від
13.12.2006 року №1724, обчислення розміру
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності
здійснюється з урахуванням їх
цільового призначення та коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством,
за затвердженими Кабінетом Міністрів
України формами, що заповнюються під
час укладення або зміни умов договору
оренди чи продовження його дії.

Приписами ст. 289 Податкового кодексу
України передбачено, що для визначення
розміру податку та орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
земельних відносин за індексом
споживчих цін за попередній рік щороку
розраховує величину коефіцієнта
індексації нормативної грошової
оцінки земель, на який індексується
нормативна грошова оцінка
сільськогосподарських угідь, земель
населених пунктів та інших земель
несільськогосподарського призначення
за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної
грошової оцінки земель застосовується
акумулятивно залежно від дати
проведення нормативної грошової
оцінки земель.

З матеріалів справи вбачається, що між
Пахарівською сільською радою та ТОВ
"Астеліт" укладений договір №019
від 15.12.2006 року, відповідно до якого
Пахарівська сільська рада
(Орендодавець) надала, а ТОВ "Астеліт"
(Орендар) прийняло у строкове платне
користування земельну ділянку площею
0,12 га, яка знаходиться по вул. Молодіжна
в с. Пахарівка Джанкойського району АР
Крим, кадастровий номер ділянки -
:01:001:0020, для розміщення
телекомунікаційного обладнання.

П.п. 9,10 договору №019 від 15.12.2006 року
з урахуванням положень додаткової
угоди між сторонами від 30.12.2010 року
передбачено, що орендна плата
вноситься Орендарем в грошовій формі і
в розмірі 10 % від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, яка складає
7074,28 гривень за рік, обчислення розміру
орендної плати здійснюється з
урахуванням індексів інфляції.

Отже, договором оренди між
Пахарівською сільською радою та ТОВ
"Астеліт" від 15.12.2006 року визначено
розмір орендної плати з урахуванням
індексації, що відповідає як вимогам
Податкового кодексу України так і
вимогам п.10 "Типового договору оренди
землі", затвердженого Постановою КМУ
від 03.03.2004 року №220.

Колегією суддів встановлено, що
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Астеліт" були надані
до Джанкойської об'єднаної державної
податкової інспекції АР Крим ДПС
декларації з орендної плати за
земельні ділянки державної і
комунальної власності, у тому числі за
2009 рік №580, згідно з якою задекларовані
податкові зобов'язання з квітня 2009 року
нараховані і сплачені в повному обсязі
в сумі 3507,12 гривень, з урахуванням
річного індексу інфляції, який
дорівнює відповідно до чинного
законодавства - 1,152; за 2010 рік №218,
згідно з якою задекларовані податкові
зобов'язання нараховані і сплачені в
повному обсязі в сумі 4952,00 гривень, з
урахуванням річного індексу інфляції,
який дорівнює відповідно до чинного
законодавства - 1,059; за 2011 рік №151,
згідно з якою задекларовані податкові
зобов'язання нараховані і сплачені в
повному обсязі в сумі 7074,28 гривень, з
урахуванням річного індексу інфляції,
який дорівнює відповідно до чинного
законодавства - 1,00 та за 2012 рік №,
згідно з якою задекларовані податкові
зобов'язання нараховані і сплачені в
повному обсязі в сумі 7074,28 гривень.

З вищевикладеного вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Астеліт"
заборгованості перед бюджетом з
орендної плати не має, індексація
інфляції проведена у повному обсязі.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу, що рішенням Господарського суду
АР Крим №5002-23/3944-2012 від 11.12.2012 року, яке
набрало законної сили, встановлено
факт того, що Товариством з обмеженою
відповідальністю "Астеліт" індексація
була проведена у повному обсязі та
заборгованості станом на 07.12.2012 року
перед бюджетом з орендної плати немає.

Згідно з ч. 2 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно частини п'ятої статті 124
Конституції України, судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Аналіз наведених норм та обставин, дає
судовій колегії право на висновок, що
пункт 10 письмових вимог щодо
донарахування орендної плати в сумі
3338,62 гривень не може бути визнаним
таким, що прийнято на підставі та
відповідно до діючого законодавства, у
зв'язку з чим вимоги позивача щодо
донарахування орендної плати в сумі
3338,62 гривень, прийнятої стосовно
Пахарівської сільської ради є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Судова колегія звертає увагу, що в
решті частині постанова Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.06.2013 сторонами не
оскаржувалася.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що правова оцінка, яку
дав суд першої інстанції обставинам
справи, не суперечить чинному
законодавству.

Судове рішення не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Згідно статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись статтями 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в АР Крим -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
18.06.13 у справі № 801/2993/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 20 січня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
М.А.Санакоєва

Судді підпис Г.М.
Іщенко

підпис А.С. Цикуренко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.А.Санакоєва