Справа № 804/14210/13-а
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 р. Справа № 804/14210/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової
О.В.,розглянувши у письмовому
провадженні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
Дніпропетровської області про
визнання незаконною постанови та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2013 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганці
Дніпропетровської області, в якому
позивач просить:

- визнати незаконною постанову
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганці
Дніпропетровської області № 2 від
11.10.2013 про відмову у призначенні
страхових виплат ОСОБА_1;

- зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганці
Дніпропетровської області прийняти
нотаріально завірений акт № 17/210 від
25.10.1979 про нещасний випадок на
виробництві по формі Н-1 за основу для
нарахування страхових виплат ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1.

- зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганці
Дніпропетровської області призначити
страхові виплати ОСОБА_1, у зв'язку з
нещасним випадком на виробництві 24.10.1979
на підставі акту про нещасний випадок
на виробництві №17/210 від 25.10.1979,
висновку МСЕК від 30.09.2013 (серія АБ №0003131)

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, позивач зазначив, що працював на
Марганецькому гірничо-збагачувальному
комбінаті, правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Марганецький гірничо-збагачувальний
комбінат» з 19.05.1975. 24.10.1979 з позивачем
стався нещасний випадок, за
результатами якого він одержав
виробничу травму. 25.10.1979 Марганецьким
гірничо-збагачувальним комбінатом
було складено акт про нещасний випадок
на виробництві № 17/210 від 25.10.1979.
Позивачу була надана копія зазначеного
акту, завірена архівом Марганецького
гірничо-збагачувального комбінату, а
також нотаріально завірена копія
такого акту. З метою проведення
нарахування соціальних виплат, позивач
звернувся до відповідача та надав
пакет документів, зокрема, і
нотаріально завірену копію акту № 17/210
від 25.10.1979 про нещасний випадок на
виробництві та копію такого акту,
завірену архівом Марганецького
гірничо-збагачувального комбінату.
Проте, постановою від 11.10.2013 № 2
відповідач відмовив позивачеві в
призначенні страхових виплат, у зв'язку
з відсутністю оригіналу акту форми Н-1.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 22.11.2013
відкрито провадження по справі
№804/14210/13-а та призначено її до розгляду
на 03.12.2013 року.

Відповідач проти позову заперечив з
підстав, зазначених у запереченнях на
позовну заяву. Відповідач зазначив, що
у своїй діяльності керується Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».
Положеннями ст. 13 вказаного Закону
визначено, що підставою для оплати
потерпілому витрат на медичну
допомогу, проведення медичної,
професійної та соціальної
реабілітації, а також страхових виплат
є акт розслідування нещасного випадку
або акт розслідування професійного
захворювання (отруєння) за
встановленими формами. Надання копій
зазначених документів не передбачено,
а тому Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
місті Марганці Дніпропетровської
області не має права прийняти у
позивача копію акту.

03.12.2013 розгляд справи відкладено на
19.12.2013, у зв'язку з неявкою відповідача у
судове засідання.

У судове засідання 19.12.2013 відповідач не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином судом, що підтверджується
розпискою представника відповідача,
яка міститься в матеріалах справи.
Відповідач подав до суду клопотання
про розгляд справи за відсутності
повноважного представника
відповідача.

У судовому засіданні 19.12.2013 позивач
заявив клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, позивач працював на
Марганецькому гірничо-збагачувальному
комбінаті, правонаступником якого є
ПАТ « Марганецький гірничо -
збагачувальний комбінат» у період з
19.05.1975 по 03.04.1994 на шахті № 9/10 відділу
капітального будівництва.

24.04.1979 о 4 годині під час роботи
підземним прохідником 4 розряду на
шахті № 3/5 ПАТ «Марганецький ГЗК»
позивачем було одержано виробничу
травму - забій правого колінного
суглобу, про що було складено акт про
нещасний випадок на виробництві форми
Н-1 від 25.10.1979 № 17/210. Позивачу була
надана копія вказаного акту, завірена
архівом Марганецького
гірничо-збагачувального комбінату, та
нотаріально завірена копія.

Судом встановлено, що з метою отримання
нарахування страхових виплат у зв'язку
з втратою професійної працездатності в
розмірі 15%, позивач звернувся із заявою
до відповідача, при цьому, надавши в
пакеті документів нотаріально
завірену копію та копію акту №17/210 від
25.10.1979 про нещасний випадок на
виробництві, завірену архівом
Марганецького гірничо-збагачувального
комбінату. Проте, постановою від 11.10.2013
№ 2 відповідач, на підставі ст.37 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
відмовив ОСОБА_1 у призначенні
страхових виплат через відсутність
оригіналу акту форми Н -1.

Із таким рішенням відповідача суд не
погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії)
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Кодексу Законів
про працю України (що діяла на момент
настання нещасного випадку) по
результатах розслідування нещасного
випадку адміністрація підприємства,
установи, організації складає акт про
нещасний випадок за встановленою
формою, копію якого вона зобов'язана
видати на вимогу потерпілого не
пізніше трьох днів після закінчення
розслідування.

Порядок розслідування нещасного
випадку, складання акту про нещасний
випадок та його надання потерпілому
станом на 24.10.1979 визначалось Положенням
про розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженого
постановою Президії ВЦРПС від 20.05.1966
(далі - Положення).

Відповідно до п. 12 Положення акт про
нещасний випадок складався за формою
Н-1 в чотирьох примірниках.

Згідно п.13 цього Положення головний
інженер повинен направити по одному
примірнику акта про нещасний випадок
начальнику цеху, комітету профспілки
та технічному інспектору профспілки.

Пунктом 4 зазначеного Положення
визначено, що результати розслідування
нещасного випадку на виробництві
оформлюються актом за формою Н-1.

Відповідно п.14 вказаного Положення
адміністрація підприємства повинна
надати потерпілому на його вимогу
копію акту про нещасний випадок.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
охорону праці» відшкодування шкоди,
заподіяної працівником внаслідок
ушкодження його здоров'я, здійснюється
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків та професійних
захворювань відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» (
далі - Закон № 1105-XIV).

Частиною 2 ст. 2 Закону № 1105-XIV
передбачено, що особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівниками травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Вимогами ст. 35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що для
розгляду справ про страхові виплати до
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків повинні бути подані:
акт розслідування нещасного випадку
або акт розслідування професійного
захворювання за встановленими формами
та (або) висновок МСЕК про ступінь
втрати професійної працездатності
застрахованого чи копія свідоцтва про
його смерть; документи про
необхідність подання додаткових видів
допомоги.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків може відмовити у страхових
виплатах і наданні соціальних послуг
застрахованому, якщо мали місце:
навмисні дії потерпілого, спрямовані
на створення умов для настання
страхового випадку; подання
роботодавцем або потерпілим Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків свідомо неправдивих
відомостей про страховий випадок;
вчинення застрахованим умисного
злочину, що призвів до настання
страхового випадку.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків може відмовити у
виплатах і наданні соціальних послуг
застрахованому, якщо нещасний випадок
згідно із законодавством не визнаний
пов'язаним з виробництвом.

Отже, вищенаведені норми Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» не
містять положень щодо обов'язку
страхувальника подавати до робочого
органу виконавчої дирекції Фонду для
виплати страхових виплат саме
оригіналу акта про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом за формою Н-1.
Таким чином, подання страхувальником,
серед інших документів для призначення
страхових виплат, засвідченої
відповідальними особами підприємства
копії акта про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом за формою Н-1,
а не його оригінала, не може бути
підставою для відмови у призначенні
страхових виплат, оскільки зазначене
не віднесено до передбачених у ст. 37
Закону № 1105 -ХIV випадків, коли Фонд може
відмовити в страхових виплатах.

Така позиція суду узгоджується із
висновками Верховного Суду України,
викладеними у постанові від 15.10.2013 (
номер у ЄДРСР 34458379).

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

За таких обставин, доводи відповідача
щодо необхідності надання лише
оригіналу акту про нещасний випадок на
виробництві, суд вважає
безпідставними, оскільки оригінал акту
зберігається в архіві, а вірність копії
акту про нещасний випадок на
виробництві, наданої відповідачу,
засвідчена уповноваженою особою -
нотаріусом. Більш того, положеннями
норм законодавства, що діяло на момент
настання нещасного випадку з
позивачем, не передбачалось можливості
надання потерпілому оригіналу такого
акту.

Частина 2 ст.19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на викладене, судом
встановлено, що відповідач діяв не на
підставі, не в межах повноважень та не у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством України.

З урахуванням вищенаведених норм
чинного законодавства та беручи до
уваги встановлені судом фактичні
обставини справи, суд дійшов висновку
про обґрунтованість заявлених
позовних вимог та наявність підстав
для визнання протиправною та
скасування постанови Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганці
Дніпропетровської області № 2 від
11.10.2013 про відмову у призначенні
страхових виплат ОСОБА_1 та
зобов'язання Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганці
Дніпропетровської області прийняти
нотаріально завірений акт №17/210 від
25.10.1979 про нещасний випадок на
виробництві за формою Н-1 для
нарахування страхових виплат ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганець
Дніпропетровської області призначити
страхові виплати ОСОБА_1, у зв'язку з
нещасним випадком на виробництві 24.10.1979
на підставі акту про нещасний випадок
на виробництві №17/210 від 25.10.1979,
висновку МСЕК від 30.09.2013 (серія АБ
№0003131), суд вважає її такою, що підлягає
частковому задоволенню, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 21 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку: 1) своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні:

а) допомогу у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності;

б) одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого;

в) щомісяця грошову суму в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого;

г) пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

д) пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

є) допомогу дитині відповідно до статті
9 цього Закону.

Статтею 28 вказаного Закону № 1105-XIV
визначено, що страховими виплатами є
грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку.

Згідно положень ст. 36 вказаного Закону
№ 1105-XIV Фонд соціального страхування
від нещасних випадків розглядає справу
про страхові виплати на підставі заяви
потерпілого або заінтересованої особи
за наявності усіх необхідних
документів і приймає відповідні
рішення у десятиденний строк, не
враховуючи дня надходження зазначених
документів.

З системного аналізу наведених норм
випливає, що саме Фонд соціального
страхування від нещасних випадків є
державним органом, до компетенції
якого законодавством віднесено
призначення, нарахування та здійснення
страхових виплат.

Частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відтак, адміністративний суд є судовим
органом, на який державою покладено
обов'язок здійснювати захист прав та
законних інтересів громадян та
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень, отже суд не може підміняти
компетенцію інших державних органів та
установ, а відтак не вправі
зобов'язувати відповідача призначати
страхові виплати.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку про зобов'язання Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганці
Дніпропетровської області розглянути
документи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, з
урахуванням надання позивачем
нотаріально завіреного акта №17/210 від
25.10.1979 про нещасний випадок на
виробництві за формою Н-1 та прийняти
рішення по суті звернення вказаного
громадянина.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалено
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 72, 86, 94, 158-163,
186 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганці
Дніпропетровської області про
визнання постанови незаконною та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганець
Дніпропетровської області № 2 від
11.10.2013 про відмову у призначенні
страхових виплат ОСОБА_1.

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганець
Дніпропетровської області прийняти
нотаріально завірений акт №17/210 від
25.10.1979 про нещасний випадок на
виробництві по формі Н-1 за основу для
нарахування страхових виплат ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганці
Дніпропетровської області розглянути
документи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, подані
для нарахування страхових виплат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (53400, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові
витрати з оплати судового збору у
розмірі 68 (шістдесят вісім ) грн. 82 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Царікова
О.В.Царікова