Справа № 810/3808/13-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3808/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Журавель
Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 30
вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області про зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С
Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано
вимогу управління Пенсійного фонду
України у Богуславському районі
Київської області № Ф-200 від 04.07.2013. В
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
управління Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт аргументує тим, що
судом першої інстанції були неповно
з'ясовані всі обставини, що мали
суттєве значення для вирішення справи
та допущені порушення норм
матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа, платник єдиного податку та
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Богуславському районі Київської
області. Позивач отримує пенсію згідно
зі ст.55 Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

УПФУ у Богуславському районі Київської
області прийнята вимога №Ф-17 від
04.07.2013 року про сплату боргу зі сплати
єдиного внеску в розмірі 4228,14 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги, виходив з
того, що Законом України "Про внесення
змін до Податкового кодексу України та
деяких інших законодавчих актів
України щодо вдосконалення окремих
норм Податкового кодексу України" від 7
липня 2011 року № 3609-VI, який набув
чинності з 6 серпня 2011 року, ст.4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" з 6 серпня 2011
року доповнена ч.4, згідно якої особи,
зазначені у п.4 ч.1 цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тому позивач,
як пенсіонер за віком, звільнений від
сплати єдиного внеску.

Колегія суддів не погоджується з
наведеними висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами
виник спір щодо правомірності
нарахування відповідачем боргу по
сплаті єдиного внеску позивачу, який
являється пенсіонером за віком з
призначенням пенсії на пільгових
умовах та займається підприємницькою
діяльністю.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються нормами Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№2464-VI (далі - Закон №2464-VI), Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" №1058-IV
від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058),
Законом України "Про пенсійне
забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року
(далі - Закон №1788).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464 фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, є
платниками єдиного внеску.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 та ч. 11 ст. 8 Закону
№2464 фізичні особи-підприємці, які
обрали спрощену систему оподаткування,
нараховують єдиний внесок у розмірі 34,7
відсотка на суми, самостійно визначені,
але не більше максимальної величини
бази нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску.

Відповідно до ст. 6 Закону №2464
встановлено обов'язки платників
єдиного внеску: своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок; вести облік
виплат (доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком і зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
подавати звітність до територіального
органу Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом за погодженням з
відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики; у випадках,
передбачених цим Законом і
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону,
стати на облік у територіальному
органі Пенсійного фонду як платник
єдиного внеску; виконувати інші вимоги,
передбачені цим Законом.

З 6 серпня 2011 року набрав чинності Закон
України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України", яким
внесені зміни до ч.4 ст.4 Закону № 2464.
Відповідно до цих змін фізичні
особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, які обрали спрощену
систему оподаткування та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, звільняються від сплати за
себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Виходячи з наведеного, зазначеною
нормою визначені дві умови звільнення
платника від сплати єдиного внеску:
наявність у особи статусу пенсіонера
за віком або інваліда та факт отримання
відповідно до закону пенсії або
соціальної допомоги. Тобто критерієм
звільнення від сплати єдиного внеску
разом із фактом отримання пенсії, у
тому числі пенсії за віком на пільгових
умовах, є наявність у особи, яка обрала
спрощену систему оподаткування,
статусу пенсіонера за віком, що
встановлюється до відповідності всім
умовам, визначеним законом, зокрема,
досягнення певного віку, після якого
вона має право на призначення
відповідної пенсії.

Згідно ст.1 Закону №1058 "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Законом №1058 передбачені такі види
пенсійних виплат як пенсія за віком,
пенсія з інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства) та пенсія у
зв'язку з втратою годувальника. Умови
призначення пенсії за віком визначені
статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ст.26 Закону №1058 особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
за наявності страхового стажу не менше
15 років.

Згідно з абз. 7 ч.2 ст.5 Закону №1058
виключно цим Законом визначаються
умови набуття права та порядок
визначення розмірів пенсійних виплат.
Від сплати єдиного внеску звільняються
особи, що мають статус пенсіонера за
віком відповідно до положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 16 розділу ХV
Прикінцеві положення Закону № 1058 до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом Закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону №1788 "Про пенсійне забезпечення"
застосовуються в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах і за вислугу років.

Так, згідно з ч.1 ст.55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються зі зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій.

Позивачу призначена пенсія за віком із
застосуванням ст. 55 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Отже, позивач не є пенсіонером за віком
у розумінні п.4 ч.1 ст.4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", а є платником
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та не
звільняється від його сплати.

Згідно з п.1 постанови правління
Пенсійного фонду України від 25.03.2004
року №4-1 "Про Порядок обліку,
зберігання, оформлення та видачі
пенсійних посвідчень в Пенсійному
фонді України та його органах" (далі -
Постанова №4-1) документом, який
підтверджує призначення громадянину
пенсії, є пенсійне посвідчення, що
видається органом Пенсійного фонду
України.

Відповідно до п.4 Додатку до Постанови
№4-1 посвідчення є документом, що
підтверджує право на одержання пенсії
і засвідчує особу його власника при
одержанні належних до виплати сум
пенсій, звернення до органів
Пенсійного фонду України та інших
державних органів з питань пенсійного
забезпечення.

Одночасно, відповідно до п.45 Порядку
№4-1, документом, який підтверджує
призначення особі пенсії, є пенсійне
посвідчення, що видається органом, що
призначає пенсію, відповідно до
Порядку обліку, зберігання, оформлення
та видачі пенсійних посвідчень в
Пенсійному фонді України та його
органах, затвердженого постановою
Правління Пенсійного фонду від 25.03.2004
року.

Отже, наявність у особи пенсійного
посвідчення підтверджує лише право на
одержання пенсії та факт її
призначення, а не статус пенсіонера за
віком.

З огляду на зазначене, фізичні
особи-підприємці, які отримують пенсію,
призначену за віком на пільгових
умовах, згідно із Законом України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
обчислені за Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і не досягли 60- річного
віку, сплачують єдиний внесок на
загальних підставах.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про наявність підстав щодо
звільнення позивача від сплати єдиного
внеску та скасування оскаржуваної
вимоги.

Судом першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови було неповно
з`ясовано обставини справи та порушено
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів, у відповідності до ч.2 ст. 205 КАС
України, приходить до висновку, що
постанову суду першої інстанції
необхідно скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року скасувати та ухвалити нову,
якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили у
порядку, визначеному ст. 254 КАС України,
але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Головуючий суддя

Коротких А. Ю.

Судді:

Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.