Справа № 818/8210/13-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 р.Справа № 818/8210/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Сумській області на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 05.11.2013р.
по справі № 818/8210/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю " Агрофірма "Низи"

до Державної фінансової інспекції в
Сумській області

про визнання протиправною та
скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю агрофірма «НИЗИ»,
звернулась до суду з позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Сумській області в якому просило
визнати протиправним та скасувати лист
КРУ в Сумській області № 18-05-14-14/5411 від
17.08.2011 року «Про усунення порушень,
виявлених ревізією фінансово -
господарської діяльності» в частині
зобов'язання ТОВ Агрофірма «НИЗИ»
перерахувати за рахунок власних коштів
до Державного бюджету по коду
бюджетної класифікації доходів «Інші
надходження» використані не за
цільовим призначенням грошові кошти у
сумі 317 303,00 грн. та стягнути з осіб,
винних у допущенні втрати боржника у
зобов'язанні, шкоду в порядку та
розмірі, встановлених у ст., ст. 130-136
КЗпП України.

05 листопада 2013 року постановою
Сумського окружного адміністративного
суду позов Товариство з обмеженою
відповідальністю агрофірма «НИЗИ» до
Контрольно-ревізійного управління в
Сумській області про визнання
протиправною та скасування вимоги -
задоволений.

Визнано протиправним та скасовано п. 2.2
листа-вимоги Контрольно-ревізійного
управління в Сумській області №
18-05-14-14/5411 від 17.08.2011 року в частині
стягнення з осіб, винних у допущені
витрат боржника у зобов'язанні шкоди у
порядку та розмірі, встановленому
ст.ст. 130-1136 Кодексу законів про працю.

Відповідач, не погодившись з
вищезазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове судове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги послався на неповне дослідження
судом першої інстанції при розгляді
обставин щодо встановленого порушення
та невірне надання правової оцінки
доводам відповідача, внаслідок чого
відсутні підстави вважати оскаржуване
рішення законним та обґрунтованим.
Наполягає на тому, що судом першої
інстанції не було оцінено докази, які є
у справі, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, а також
змагальність сторін, диспозитивність
та офіційне з'ясування всіх обставин
справи, чим порушено ст. 11 та ч. 1 ст. 86
КАС України..

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 02.06.2011 року по 06.07.2011 року посадовими
особами Контрольно-ревізійного
управління в Сумської області
проведена ревізія окремих питань
фінансово-господарської діяльності
ТОВ "Агрофірма"НИЗИ" за 2010 рік. За
результатами ревізії складений Акт
№05-08/06 від 13.07.2011 року, у якому зроблені
висновки про виявлені ревізією окремі
порушення. (а.с. 10-25)

За результатами проведеної ревізії
відповідач направив на адресу позивача
лист №18-05-14-14/5411 від 17.08.2011 року "Про
усунення порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності".
Зазначеним вище листом відповідач із
посиланням на п. 7 ст. 10 Закону України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" та висновки Акту
№05-08/06 від 13.07.2011 року вимагав від
позивача перерахувати за рахунок
власних коштів до Державного бюджету
по коду бюджетної класифікації доходів
"Інші надходження" використані не за
цільовим призначенням грошові кошти у
сумі 317 303,00 грн. та стягнути з осіб,
винних у допущенні втрати боржника у
зобов'язанні, шкоду в порядку та
розмірі, встановлених у ст. ст. 130-136 КЗпП
України. (а.с. 26-28).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що у КРУ в
Сумській області були відсутні
підстави вимагати від позивача
стягнути з осіб, винних у допущенні
втрати внаслідок не стягнення суми
заборгованості з контрагента, шкоду в
розмірі 2 316, 00 грн. у порядку,
встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статус державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні, її функції та правові основи
діяльності визначені Законом України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні".

Статтею 2 зазначеного Закону
передбачено, що головним завданням
державної контрольно-ревізійної
служби є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому. Державний фінансовий
контроль реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Процедура проведення інспектування в
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах і в
організаціях, які отримують
(отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно визначена Порядком
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 550 від 20.04.2006 року.

У відповідності до п.7 ст.10 Закону
України „Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні"
головному контрольно-ревізійному
управлінню України,
контрольно-ревізійним управлінням в
Республіці Крим, областях, містах Києві
і Севастополі, контрольно-ревізійним
підрозділам (відділам, групам) у
районах, містах і районах у містах
надається, серед іншого, право
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Зазначені положення деталізовані у п. 46
Порядку проведення інспектування
державною контрольно-ревізійною
службою, у відповідності до якого якщо
вжитими в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, органом служби у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів зазначає, що чинним
законодавством не передбачено
можливість контрольно-ревізійної
служби втручатися у господарську
діяльність суб'єктів приватного права,
давати їм обов'язкові для виконання
вказівки та вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, реалізації
суб'єктивних прав господарюючого
суб'єкта.

Також колегія суддів зазначає , що
згідно з п. 2 Порядку використання
коштів Державного бюджету України на
виконання програм селекції у
тваринництві та птахівництві на
підприємствах агропромислового
комплексу і в науково-дослідних
господарствах, затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики
України, Української академії аграрних
наук, Міністерства фінансів України
від 13 лютого 2007 року №88/10/187, який
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 19 лютого 2007 року за №145/13412, він
визначає механізм використання коштів,
передбачених у загальному фонді
Державного бюджету України на
відповідний рік за бюджетними
програмами "Селекція у тваринництві та
птахівництві на підприємствах
агропромислового комплексу" (КПКВ -
2801190) та "Селекція у тваринництві та
птахівництві в науково-дослідних
господарствах" (КПКВ - 6591080), розміри
часткового або повного відшкодування
понесених витрат та здійснення доплат
з Державного бюджету України на
виконання програм селекції у
тваринництві та птахівництві на
підприємствах агропромислового
комплексу і в науково-дослідних
господарствах (додаток 1) і порядок
надання звітності про використання
бюджетних коштів.

Пунктом 16 Порядку передбачено, що
здійснення видатків виконавцям
програм проводиться згідно з
кошторисом, затвердженим відповідно
Мінагрополітики та Національною
академією аграрних наук України, та
планами використання бюджетних коштів.

Згідно з пунктом 18 Порядку для
отримання коштів на виконання
бюджетних програм, крім робіт
загальнодержавного значення,
виконавцям програм подаються
відомості про обсяги виконаних робіт.

Відповідно до п. 21 Порядку кошти
Державного бюджету України
спрямовуються виконавцями програм на
оплату отриманих товарів, робіт та
послуг. Відшкодування виконавцям
програм фактичних витрат, пов'язаних з
проведенням робіт за напрямами
проведення видатків, здійснюється
розпорядником бюджетних коштів на
підставі підтверджуючих документів
шляхом перерахування суми понесених
витрат із свого реєстраційного рахунку
на поточний рахунок одержувача,
відкритий в установі банку.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції, ТОВ АФ "Низи", на виконання
Загальнодержавної програми селекції у
тваринництві та птахівництві на
підприємствах агропромислового
комплексу в 2008-2010 роках, з Державного
бюджету України отримувало кошти за
напрямком використання "Здешевлення
вартості племінних (генетичних)
ресурсів вітчизняного походження" для
повного або часткового відшкодування
витрат на вирощування племінних
свиней. Тобто, під час здійснення
фінансового контролю, відповідач мав
право здійснювати перевірку лише щодо
цільового використання отриманих
бюджетних коштів, і, в разі виявлення
порушень (використання коштів не за
цільовим призначенням), КРУ в Сумській
області мало право вимагати усунення
цих порушень.

Стосовно взаємовідносин ТОВ АФ "Низи" з
ПСП АФ "Обрій-сад" варто зазначити, що на
виконання договору купівлі-продажу від
20.02.2008 р. (а.с. 151), останньому позивачем
були реалізовані племінні кнурці
великої білої породи в кількості 2
голів, загальною вагою 193 кг. Загальна
сума договору склала 4 316, 00 грн., з яких: 2
000, 00 грн. - сума отриманого з Державного
бюджету України відшкодування витрат
на вирощування кнурців, які є предметом
продажу; 2 316, 00 грн. - сума коштів, яку ПСП
АФ "Обрій-сад" зобов'язувалось сплатити
за придбаний товар у визначені
договором строки.

Отже, прострочена дебіторська
заборгованість ПСП АФ "Обрій-сад" в
розмірі 2 316, 00 грн., стягнення якої не
забезпечив позивач, не є бюджетними
коштами, в зв'язку з чим, не повернення
цієї заборгованості, не спричиняє
шкоди Державному бюджету України та не
є порушенням бюджетного законодавства.
Тобто, у КРУ в Сумській області були
відсутні підстави вимагати від
позивача стягнути з осіб, винних у
допущенні втрати внаслідок не
стягнення суми заборгованості з
контрагента, шкоду в розмірі 2 316, 00 грн.
у порядку, встановленому ст.ст. 130-136
КЗпП України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, колегія суддів підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Сумській
області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 05.11.2013р. по
справі № 818/8210/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій
С.П.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Перцова Т.С.