Справа № 121/8856/13-а
Суддя: Цалко А. А.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 121/8856/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Ялтинський міський суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Цалко А.А., при
секретарі Сьомченко В.В., за участю
прокурора Корчагіної А.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Ялті адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Масандрівської
селищної ради, третя особа: Державна
інспекція сільського господарства в
Автономній Республіці Крим про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
виконавчого комітету Масандрівської
селищної ради та просила визнати
протиправним та скасувати рішення
виконавчого комітету № 180 від 12 вересня
2013 року «Про задоволення подання
Сімферопольської міжрайонної
прокуратури АРК по нагляду за
дотриманням Законів в
природоохоронній сфері вих. № 83-1779 вих.
13 від 03 вересня 2013 року про усунення
порушень Закону».

Вимоги мотивовані тим, що відповідач
прийняв вказане рішення з порушенням
діючого законодавства та без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник у
судовому засіданні підтримали позов у
повному обсязі та просили його
задовольнити.

Представник відповідача з позовом не
погодився та просив відмовити у його
задоволенні, надав суду письмові
заперечення.

Представник третьої особи також не
погодився з позовом, а після перерви в
судове засідання не з'явився по
невідомій суду причині, надав письмові
додаткові пояснення.

Прокурор Корчагіна К.З., яка вступила у
судовий процес після перерви просила
відмовити у задоволенні позову,
вважала, що рішення прийнято
відповідно за Закону.

Заслухав сторони, з'ясував надані
сторонами суду докази, встановивши усі
необхідні обставини по справі, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав і основних свобод людини
(Рим 4 листопада 1950 року),
ратифікованою Верховною радою України
17 липня 1997 року, кожен при вирішенні
питань щодо його цивільних прав і
обов'язків або встановленні
обґрунтованості будь-якого
кримінального обвинувачення,
висунутого проти нього, має право на
справедливий і відкритий розгляд
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом. Конвенція про захист прав і
основних свобод людини є складовою
частиною загальнонаціонального
законодавства України.

Згідно ст. 55 Конституції України права
свободи громадян захищаються судом.

Це означає, що суд не може
відмовити у правосудді, якщо
громадянин України, іноземець, особа
без громадянства вважають, що їх права
і свободи порушені або порушаються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації, або мають місце інші
ущемлення прав та свобод.

Положення Конвенції та
Конституції України з цього питання
відтворені в ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
про завдання адміністративного
судочинства.

Відповідно до ст. 2 ч. 3 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони, зокрема,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено), з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації та інше.

Судом встановлено, що Окружний
адміністративний суд АРК 28 березня 2013
року прийняв постанову по справі №
801/1-72/13-а, яка набрала чинності 01 липня
2013 року за позовом ОСОБА_1 до Державної
інспекції сільського господарства АРК
та її посадових осіб про визнання
протиправним та скасування наказу,
направлення припису та протиправними
дії, якою визнав протиправним та
скасував припис Державної інспекції
сільського господарства в АРК № 500 від
19 жовтня 2012 року про усунення порушень
вимог земельного законодавства (а.с.7-10).

Цією постановою були встановлені
наступні факти: що між позивачем ОСОБА_1
та Масандрівською селищною радою, на
підставі рішення виконавчого комітету
Масандрівської селищної ради № 225 від 25
листопада 1998 року , укладено договір
оренди земельної ділянки № 60 від 25
листопада 1998 року за адресою АДРЕСА_1
НОМЕР_1, строком на 1 рік для
торгівельного павільйону (згідно з
відомостями БТІ м. Ялти відповідно до
рішення Ялтинського міськвиконкому №
100 від 10.11.1987 року змінено нумерацію
будинків в АДРЕСА_1 з номеру НОМЕР_1 на
номер НОМЕР_2). Договір зареєстровано у
книзі записів договорів оренди
земельних ділянок 25.11.1998 року за № 60.
10.04.2002 року позивачем подано заяву про
продовження договору оренди (вх. №02-
11/3-198/2). При цьому згідно з наданою
копією рішення виконавчого комітету
Масандрівської селищної ради №189 від
24.09.1997 року, за результатами розгляду
відповідної заяви та акту вибору та
обстеження земельної ділянки,
узгодженого зі службами міста, надано
дозвіл на розміщення торгівельного
павільйону АДРЕСА_1, НОМЕР_1 підприємцю
ОСОБА_1 (помилково невірно зазначено
дошлюбне прізвище позивача).

В матеріалах справи наявний паспорт
некапітального магазину, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з
номеру НОМЕР_1, складений 31.10.1997 року.
Відповідно до рішення виконавчого
комітету Масандрівської селищної ради
№ 637 від 15.10.2008 року за результатами
розгляду звернення підприємця ОСОБА_1
від 30.09.2008 року щодо реконструкції
магазина «в межах раніше наданої
земельної ділянки (договір оренди
земельної ділянки №60 від 25.11.1998)» -
дозволено ОСОБА_1 проведення робіт з
реконструювання існуючого
некапітального магазину в АДРЕСА_1, в
районі житлового будинку НОМЕР_2.

20.12.2011 року за договором оренди між
позивачем та ТОВ «фірма» «Дукат»,
нежитлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 в районі буд. НОМЕР_2 надано в
оренду Дозвіл на розміщення об'єкта
торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 в районі
буд. НОМЕР_2 видано орендарю приміщення
- ТОВ «фірма» «Дукат» 21.12.2009 року за №151.

Відповідно до п. 1.1. рішення
Масандрівської селищної ради від 30.04.2002
року №18 (із змінами, внесеними рішенням
Масандрівської селищної ради від 21.05.2010
року №25) надано дозвіл ОСОБА_1 на
складення проекту відводу для надання
в оренду строком на 25 років земельної
ділянки площею 0,0070 га для
обслуговування торгівельного
павільйону, АДРЕСА_1 (землі, що
використовуються в комерційних цілях
для обслуговування торгівельного
павільйону) на землях Масандрівської
селищної ради.

Матеріалами справи підтверджується
сплата позивачем земельного податку за
користування спірною земельною
ділянкою, про що надані копії квитанцій
за січень-квітень 2012 року з
призначенням платежу "*;101;;13050300
Земельний податок...".

Крім того, судом встановлено, що
позивач неодноразово зверталася до
органів місцевого самоврядування з
відповідними заявами про вирішення
питання надання земельної ділянки, про
укладення відповідного договору
оренди земельної ділянки, натомість
виконавчим комітетом Масандрівської
селищної ради заяви належним чином
розглянуто не було, відповідь на заяву
надано формально з констатацією факту
відсутності рішень ради про надання
земельної ділянки в оренду.

Таким чином, орган місцевого
самоврядування, діючи від імені та в
інтересах територіальної громади,
реалізуючи свої повноваження прийняв
від імені територіальної громади
рішення щодо вказаної вище земельної
ділянки - уклав з позивачкою договір
оренди земельної ділянки №60 від 25
листопада 1998 року, прийняв рішення №225
від 25 листопада 1998 року про
продовження позивачці договору оренди;
прийняв рішення №189 від 24.09.1997 року про
надання дозволу на розміщення
торгівельного павільйону на
зазначеній земельній ділянці.

Тобто, відсутні підстави вважати
зайняття позивачем спірної земельної
ділянки самовільним, зазначені
обставини повністю спростовуються
матеріалами справи.

Щодо самовільного використання
позивачем земельної ділянки, то судом
зазначалося, що ОСОБА_1 було виконано
дії, необхідні для набуття
відповідного права на вищезазначену
земельну ділянку, та ігнорування
відповідними органами її заяв не може
мати наслідком встановлення порушень
вимог земельного законодавства зі
сторони позивача.

Відповідач є суб'єктом владних
повноважень, а тому в силу ст. 19
Конституції України зобов'язаний діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Здійснюючи контроль за дотриманням
земельного законодавства у межах
відповідного міста, відповідач
фактично запобігає вчиненню порушень
прав та інтересів територіальної
громади, як власника землі, що
знаходиться у комунальній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень зобов'язаний
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
доказами у справі.

Натомість, відповідач не надав
належних та допустимих доказів
порушення позивачем земельного
законодавства, не спростовано доводи
наявності у позивача документів, на
підставі яких ним було зайнято спірну
земельну ділянку за відповідним
договором та рішенням органів
місцевого самоврядування, не враховано
факт відповідної плати за земельну
ділянку.

Згідно до ч.1 ст. 72 КАС України,-
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа щодо
якої встановлені ці обставини.

Як вже вказано судом, ця постанова
суду набрала чинності 01 липня 2013 року, а
тому відповідач, приймав оскаржуване
рішення без урахування встановлених
судом фактів та вказаних обставин, що
призвело до прийняття протиправного
рішення про демонтування спірного
торгівельного павільйону ОСОБА_1, як
самовільно встановленого.

На підставі викладеного та
керуючись 19, 55 Конституції України, ч. 1
ст. 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини (Рим 4
листопада 1950 року), ратифікованою
Верховною радою України 17 липня 1997
року, ст.ст. 6,11,41,71, 72, 159-163 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Масандрівської селищної ради від 12
вересня 2013 року № 180 «Про задоволення
подання Сімферопольської міжрайонної
прокуратури АР Крим по нагляду за
дотриманням Законів в
природоохоронний сфері вих. № 83-1779
вих.13 від 13.09.2013р. про усунення порушень
Закону».

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через
Ялтинський міський суд в порядку та
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

СУДДЯ: