Справа № 234/15394/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернобай А.О.
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
справа №234/15394/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Шальєвої В.А., Компанієць І.Д.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3, на постанову
Краматорського міського суду
Донецької області від 06 грудня 2013 року
по адміністративній справі №234/15394/13-а
за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції третя
особа - Управління праці та соціального
захисту населення Краматорської
міської ради про визнання дій
протиправними, скасування постанови
про повергнення виконавчого документа
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції про
визнання дій протиправними, скасування
постанови державного виконавця про
повернення виконавчого листа та
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову вказав, що
згідно постанови Краматорського
міського суду Донецької області від
06.10.2011р. та постанови Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 26.01.2012 року дії УПтСЗН
Краматорської міської ради з приводу
не нарахування та несплати щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі 5
мінімальних заробітних плат за 2011 рік,
визнано протиправними та зобов'язано
здійснити нарахування цієї допомоги та
сплатити її. На підставі рішення суду
позивачу було видано виконавчі листи.

11.01.2013 року ВДВС Краматорського
міського управління юстиції повернув
виконавчий лист на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47
ЗУ «Про виконавче провадження». 05.03.2013
року постановою Краматорського
міського суду дії ВДВС Краматорського
міського управління юстиції щодо
повернення виконавчого листа були
визнані протиправними та скасована
постанова ВДВС. 01.07.2013 року, виконавче
провадження по виконавчому листу було
відновлено.

16.09.2013 року ухвалою
Краматорського міського суду змінено
спосіб виконання постанови
Краматорського міського суду від 06.10.2011
року та стягнуто з УПтСЗН
Краматорської міської ради на користь
ОСОБА_3 щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат за 2011 рік з урахуванням
раніше сплачених сум за рахунок
Державного бюджету України у сумі 4900
грн. 15.11.2013 року ВДВС Краматорського
міського управління юстиції повернув
виконавчий лист відповідно до п. 9 ч. 1
ст. 47, ст. 50 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Позивач вважає, що постанова про
повернення виконавчого листа
здійснено з порушенням ч. 2-3 ст. 4, та п. 3
перехідних положень Закону України
««Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень».

Просив визнати дії ВДВС
Краматорського міського управління
юстиції з приводу повернення
виконавчого листа протиправними,
скасувати постанову ВДВС
Краматорського міського управління
юстиції про повернення виконавчого
листа та зобов'язати ВДВС
Краматорського міського управління
юстиції вчинити дії відповідно до ст. 11,
47 Закону України «Про виконавче
провадження» та ч.2-3 ст.4 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень».

Постановою Краматорського
міського суду Донецької області від 06
грудня 2013р. у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, представником
позивача подана апеляційна скарга, в
якій апелянт просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
посилаючись на її незаконність та
необґрунтованість, та прийняти нову
постанову про задоволення заяву у
повному обсязі (а.с.48-50). Доводи
апеляційної скарги аналогічні доводам
позовної заяви та зводяться до того, що
саме відповідач по справі - ВДВС
Краматорського міського управління
юстиції повинне здійснювати дії з
примусового виконання рішення суду про
стягнення на користь ОСОБА_3 певних сум.

Позивач, представники відповідача та
третьої особи в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення, позивач
надав клопотання про розгляд справи у
його відсутність, що дає суду право
розглянути справу у відсутність сторін
в порядку письмового провадження
відповідно до ст.197 ч.1 п.2 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що постановою
Краматорського міського суду
Донецької області від 06.10.2011 року
визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
Краматорської міської ради в
перерахуванні та виплаті щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік
неправомірними та зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Краматорської міської ради здійснити
перерахунок та виплату на користь
ОСОБА_3 щорічної грошової соціальної
допомоги до 5 травня за 2011 рік, як
інваліду війни 2 групи, відповідно ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, розмір якої
встановлено законодавчо на 22.04.2011 року,
з урахуванням нарахованих та
виплачених сум. В іншій частині позову
відмовлено (а.с.14-15)

Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 26.01.2012 року постанову
Краматорського міського суду
Донецької області від 06.10.2011 року
частково скасовано. Визнано
протиправними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Краматорської міської ради та
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Краматорської міської ради здійснити
перерахунок та виплату на користь
ОСОБА_3 щорічної грошової соціальної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік,
виходячи з розміру 5 мінімальних
заробітних плат, відповідно до ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за рахунок Державного
бюджету України. В іншій частині
постанову залишено без змін (а.с.15).

Ухвалою Краматорського міського
суду від 16.09.2013 року змінено спосіб
виконання постанови Краматорського
міського суду від 06.10.2011 року у справі
№2а 20525/2011. Стягнуто з Управління праці
та соціального захисту населення
Краматорської міської ради на користь
ОСОБА_3 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2011 рік відповідно до ч.
4 ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат з урахуванням раніше
сплачених сум за рахунок коштів
Державного бюджету України (а.с.5-6)

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року ухвала Краматорського міського
суду від 16.09.2013 року змінена та
доповнений третій абзац постанови «у
сумі 4900 грн». В іншій частині ухвала
Краматорського міського суду від 16.09.2013
року залишена без змін (а.с.7-8)

16.10.2013 року Краматорським міським
судом Донецької області було видано
виконавчий лист про стягнення з
Управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Краматорської міської ради на користь
ОСОБА_3 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2011 рік відповідно до ч.
4 ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат з урахуванням раніше
сплачених сум за рахунок коштів
Державного бюджету України у сумі 4900
грн. (а.с.9)

20.03.2012 року постановою державного
виконавця відкрито виконавче
провадження по виконавчому листу №2а
20525, виданого 06.10.2011 року Краматорським
міським судом про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Краматорської міської ради на користь
ОСОБА_3 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2011 рік (а.с.19)

11.01.2013 року постановою державного
виконавця повернуто виконавчий лист
№2а 20525, виданий 06.10.2011 року
Краматорським міським судом, стягувачу
на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України
«Про виконавче провадження» (а.с.20)

Постановою Краматорського
міського суду від 05.03.2013 року постанова
про повернення виконавчого листа №2а
20525 скасовано, визнано дії відділу ДВС
Краматорського міського управління
юстиції з приводу повернення
виконавчого документа протиправними
та зобов'язано відділ ДВС
Краматорського міського управління
юстиції вчинити дії, передбачені ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» (а.с.21-23)

01.07.2013 року постановою державного
виконавця відновлено виконавче
провадження по виконавчому листу №2а
20525 (а.с.24)

15.11.2013 року постановою державного
виконавця виконавчий лист №2а 20525,
виданий 06.10.2011 року Краматорським
міським судом про стягнення з
Управління праці та соціального
захисту населення Краматорської
міської ради на користь ОСОБА_3 щорічну
допомогу на оздоровлення за 2011 рік у
сумі 4900 грн повернуто стягувачу на
підставі п.9 ч.1 ст.47 , ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження»
(а.с.10).

Позивач ОСОБА_3 звертався до
Управління Державної Казначейської
служби України у м. Краматорську
Донецької області та надавав
виконавчий лист на виконання, однак
листом від 27.11.2013 року виконавчий лист,
виданий 28.10.2013 року по справі № 2а20525/2011
(6а/234/139/2013) Краматорським міським судом
та копії інших документів були
повернуті позивачу (а.с.26)

Положеннями Конституції України,
зокрема, статтею 95, визначено, що
виключно Законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які витрати
держави на суспільні потреби, розмір і
цільове призначення цих витрат.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року №
20-рп/2011 Конституційний Суд України
зазначив, що розміри соціальних виплат
залежать від соціально-економічних
можливостей держави.

Відповідно до ч.5 ст.22 Бюджетного
кодексу України Головний розпорядник
бюджетних коштів розробляє плани
діяльності на плановий та наступні за
плановим два бюджетні періоди.

Відповідно до ст. 23 Бюджетного
кодексу України будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету
здійснюються лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.
Бюджетні призначення встановлюються
законом про Державний бюджет України.

Відповідно до п.18 Постанови
Пленуму ВАСУ від 13 грудня 2010 року №3
«Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» Державний виконавець
зобов'язаний здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом (стаття 11 Закону
України «Про виконавче провадження»).
Водночас відповідно до пункту 2 частини
першої статті 47 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчий
документ, прийнятий державним
виконавцем до виконання, за яким
стягнення не провадилося або було
проведено частково, повертається
стягувачеві, якщо у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернено
стягнення, і здійснені державним
виконавцем відповідно до цього Закону
заходи щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними. Тому судам
слід ураховувати, що з огляду на
зазначені законодавчі приписи
виконавці мають право повертати
виконавчі документи щодо виконання
рішень адміністративних судів про
стягнення з пенсійних органів та
субєктів владних повноважень
відповідних виплат пенсії, соціальної
допомоги тощо у разі здійснення
державним виконавцем усіх можливих
дій, спрямованих на виконання рішення.

Крім цього, оскільки майно, на яке
можливо звернути стягнення згідно
закону у боржника відсутні, наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно та кошти
боржника, що виключає можливість
подальшого виконання виконавчого
документу, враховуючи вимоги Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», яким
передбачено, що виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу.

У відповідності до ст.3 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, в
межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
«Про виконавче провадження», із заявою
про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» цей Закон набирає
чинності з 1 січня 2013 року. Виконавчі
документи за рішеннями суду про
стягнення коштів або рішення суду, що
набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону субєкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення
про стягнення коштів з державних
органів, державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами, що здійснюють
казначейське обслуговування
бюджетних коштів.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо
наявна встановлена законом
заборона щодо звернення стягнення на
майно чи кошти боржника, якщо у нього
відсутнє інше майно чи кошти, на які
можливо звернути стягнення, а також
щодо проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що, оскільки рішення суду про стягнення
з Управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Краматорської міської ради на користь
ОСОБА_3 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2011 рік у сумі 4900 грн
винесено у 2013 році, то дії ВДВС законні,
постанову від 15.11.2013 року про
повернення виконавчого листа винесено
правомірно, тому у задоволенні
позовних вимог до необхідно відмовити.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні позову.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 200,
205, 206, 211, 212, 254, 267 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3, на ухвалу постанову
Краматорського міського суду
Донецької області від 06 грудня 2013 року
по адміністративній справі №234/15394/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 06 грудня 2013
року по адміністративній справі
№234/15394/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду за наслідками
розгляду у письмовому провадженні
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів
М.В. Бишов

В.А. Шальєва

І.Д. Компанієць