Справа № 41/38-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 41/38-а
Головуючий у 1-й інстанції: Власов Ю.Л.
Суддя-доповідач: Желтобрюх
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі:
Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Тілія ВВ» на постанову
Господарського суду м. Києва від 20
серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Тілія ВВ» до Київської
міської ради, треті особи: Служба
безпеки України, Представництво Фонду
державного майна України у
Деснянському районі м. Києва та
Деснянська районна в м. Києві рада про
визнання частково недійсним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Тілія ВВ»
звернулось до Господарського суду м.
Києва з позовом до Київської міської
ради, треті особи: Служба безпеки
України, Представництво Фонду
державного майна України у
Деснянському районі м. Києва та
Деснянська районна в м. Києві рада та
просило визнати недійсним рішення
відповідача від 27.05.2004 №281-2/1491 в частині
передачі в оренду Службі безпеки
України земельної ділянки площею 0,62 га
по вул. Космонавта Волкова, 10-12 м. Києва.

Постановою Господарського суду м.
Києва від 20 серпня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що
оскаржуване рішення відповідача стало
суттєвою перепоною в оформленні ПП
«Тілія ВВ» права користування
земельною ділянкою, на якій
розташоване належне йому нерухоме
майно та яка необхідна для його
обслуговування, з огляду на що вважає
висновок суду першої інстанції про те,
що спірне рішення відповідача ніяким
чином не порушує права позивача хибним
та таким, що не відповідає обставинам
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з'явилися у судове
засідання, вивчивши матеріали справи,
дослідивши й проаналізувавши доводи
апеляційної скарги і докази на їх
підтвердження, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
14.10.03 між позивачем та КП
«Ватутінськінвестбуд» був укладений
договір оренди комунальної власності
та надання комунальних послуг №0476, за
умовами якого КП
«Ватутінськінвестбуд» на підставі
розпорядження Деснянської районної
державної у м. Києві адміністрації від
14.10.03р. №1113 передав, а позивач прийняв в
оренду нежитлове приміщення (будівлю,
споруду), на вул. Волкова, 12; ЖЕК-304,
загальною площею 291,30 кв.м. для
розміщення магазину з продажу
продовольчих товарів з реалізацією
горілчаних виробів плодоовочевої
продукції та грального автомату.

14 Січня 2004 року Служба безпеки України
звернулась до Київської міської ради з
заявою про надання земельної ділянки
для будівництва житлового будинку з
підземною автостоянкою по вул.
Космонавта Волкова, №10 та №12 у
Деснянському районі.

27 Травня 2004 року рішенням Київської
міської ради «Про надання і вилучення
земельних ділянок та припинення права
користування землею» №281-2/1491
затверджено проект відведення
земельної ділянки Службі безпеки
України для будівництва житлового
будинку з підземною автостоянкою на
вул. Космонавта Волкова, 10 - 12 у
Деснянському районі м. Києва та
передано її, за умови виконання п.8.1
цього рішення, в короткострокову
оренду на 5 років.

16 Вересня 2004 року між Представництвом
Фонду державного майна України у
Деснянському районі м. Києва та
позивачем був укладений договір
купівлі-продажу нежилого будинку, який
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Волкова, 12, літ. Б, загальною площею - 277,7
кв.м., реєстраційний номер БТІ 6498-П.

04 Травня 2005 року відповідач направив на
адресу позивача повідомлення про
відмову замовнику в згоді на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки за адресою м. Київ.
вул. Волкова, 12-б (в оренду на 25 років) в
зв'язку з тим, що рішенням Київської
міської ради від 27.05.2004 №281-2/1491 вказану
земельну ділянку передано Службі
безпеки України в короткострокову
оренду на 5 років для будівництва
житлового будинку з підземною
автостоянкою.

27 Грудня 2012 Служба безпеки України
звернулась до Київської міської ради
із заявою, в якій просила зняти з
реєстрації договір оренди земельної
ділянки від 18.04.2005 №62-6-00218 та внести
відповідні зміни до автоматизованої
системи ПК «Кадастр».

04 Лютого 2013 Київська міська рада
направила на адресу Служби безпеки
України лист, в якому повідомила що
договір оренди земельної ділянки від
18.04.05р. №62-6-00218 кадастровий номер
:62:026:0063 площею 6169 кв.м. для
будівництва житлового будинку з
підземною автостоянкою по вул.
Космонавта Волкова, 10-12 у Деснянському
районі м. Києва знятий з реєстрації у
Департаменті земельних ресурсів.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення Київської міської
ради про надання Службі безпеки
України спірної земельної ділянки в
оренду було прийняте до виникнення у ПП
«Тілія ВВ» прав власності на нерухоме
майно, яке знаходиться на цій земельній
ділянці. Крім того, на даний час орендні
договірні відносини між відповідачем
та Службою безпеки України припинені,
спірне рішення виконане, а тому вважає,
що оскаржуване рішення відповідача
ніяким чином не порушує прав та
інтересів ПП «Тілія ВВ».

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого:

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи,
яка придбала житловий будинок, будівлю
або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, установлених
договором. Якщо договором про
відчуження житлового будинку, будівлі
або споруди розмір земельної ділянки
не визначений, до набувача споруди
переходить право власності на ту
частину земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 125 ЗК України право
власності та право постійного
користування земельною ділянкою
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності та право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.
Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладенні договору
оренди і його державної реєстрації. У
ст. 126 ЗК України передбачено, що право
власності на земельну ділянку і право
постійного користуванні земельною
ділянкою посвідчується державними
актами. Форми державних актів
затверджуються Кабінетом Міністрів
України. Право оренди землі
оформлюється договором, який
реєструється відповідно до закону.

За змістом зазначених норм, у
законодавстві розмежовуються поняття
«надання» та «придбання» земельної
ділянки в користування або у власність.
Під наданням земельної ділянки в
користування або у власність
законодавець розуміє як прийняття
органом відповідного рішення про
надання землі у власність або в
користування, так і подальше
оформлення документа, який згідно зі
ст. 126 ЗК України посвідчує право на
землю. Придбання земельної ділянки у
власність - це виникнення права на
земельну ділянку, яка раніше
надавалася і на яку є
правовстановлюючі документи,
визначені ст. 126 ЗК України, на підставі
цивільно-правового договору.

До особи, яка придбала житловий
будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, установлених договором. У
разі, якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не визначено,
до набувача переходить право власності
на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею
або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування, при цьому документами,
які посвідчують право на землю, є
відповідні документи, які видавалися
при її наданні (постанова Верховного
Суду України від 6 листопада 2012 року у
справі № 21-335а12).

Водночас, в рішенні від 25 грудня 2012
року у справі № 21-412а12 Верховний Суд
України, зокрема вказав, що
ненормативні правові акти органів
місцевого самоврядування є актами
разового застосування, вони вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, а
тому не можуть бути скасовані чи
змінені цими органами після їх
виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, в
зв'язку з закінченням строку договору
оренди земельної ділянки звернулась до
відповідача з листом, в якому просила
зняти з реєстрації договір оренди
спірної земельної ділянки, яке було
задоволено та станом на час вирішення
справи судом першої інстанції договір
оренди спірної земельної ділянки у
Департаменті земельних ресурсів
знятий з реєстрації.

Відповідно до частини другої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Отже, право на судовий захист має лише
та особа, яка є суб'єктом (носієм)
порушених прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що в даній
адміністративній справі позивачем не
доведено існування факту порушення
його законних прав та інтересів, а
рішення Київської міської ради від
27.05.2004 №281-2/1491 в частині передачі в
оренду Службі безпеки України
земельної ділянки площею 0,62 га по вул.
Космонавта Волкова, 10-12 м. Києва
виконано, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не виявлено, суд повно
і правильно встановив фактичні
обставини справи, правильно визначив
правовідносини, що склалися між
сторонами, і дав їм належну правову
оцінку, - з огляду на що підстави до
скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Тілія ВВ» залишити без
задоволення, а постанову
Господарського суду м. Києва від 20
серпня 2013 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 21
січня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.