Справа № 9101/93338/2012
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"16" січня 2014 р.справа № 2а/0470/1980/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Соломки М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 5
березня 2012 року у справі

за адміністративним позовом
П’ятихатського районного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
надлишкових витрат допомоги по
безробіттю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач П’ятихатський районний центр
зайнятості (далі Центр зайнятості) в
лютому 2012 року звернулася до суду з
позовом про стягнення з відповідача
ОСОБА_1 виплаченої йому допомоги по
безробіттю в сумі 22 870,93 грн., у тому
числі суми 20 965,38 грн. одноразової
допомоги по безробіттю для організації
підприємницької діяльності.

На обґрунтування позову Центр
зайнятості послався на те, що при
нарахуванні ОСОБА_1 допомоги по
безробіттю помилково не врахований
його заробіток за попереднім перед
звільненням місцем роботи, який
необхідно було використати для
обрахування середньоденного заробітку
, що призвело до незаконного
нарахування соціальних виплат в
вищезазначених сумах.

Відповідач ОСОБА_1 заперечував проти
позову та просив суд в задоволенні
позову відмовити.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 5
березня 2012 року позов задоволено, з
відповідача на користь Центру
зайнятості стягнена сума надлишкової
виплати коштів допомоги по безробіттю
в сумі 22 870,93 грн.

Не погодившись з такою постановою суду
першої інстанції відповідачем ОСОБА_1
подано апеляційну скаргу, в якій
апелянт просить суд скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.4 ст. 50 КАС України субєкт
владних повноважень може звернутись з
адміністративним позовом до фізичної
особи у випадках, установлених законом.

Частиною 1 ст. 18 Закону України від 1
березня 1991 року № 803-XII "Про зайнятість
населення"( далі Закону № 803-XII)
встановлено, що для реалізації
державної політики зайнятості
населення, професійної орієнтації,
підготовки і перепідготовки,
працевлаштування та соціальної
підтримки тимчасово не працюючих
громадян у порядку, що визначається
Кабінетом Міністрів України,
створюється державна служба
зайнятості, діяльність якої
здійснюється під керівництвом
Міністерства праці та соціальної
політики України, місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування. Державна служба
зайнятості складається з: Державного
центру зайнятості Міністерства праці
та соціальної політики України, центру
зайнятості Автономної Республіки Крим,
обласних, Київського та
Севастопольського міських, районних,
міськрайонних, міських і районних у
містах центрів зайнятості, центрів
організації професійного навчання
незайнятого населення і центрів
професійної орієнтації населення,
інспекцій по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
населення.

Статтею 19 Закону № 803-XII визначено
обов'язки і права державної служби
зайнятості, остання, зокрема, має право:
розпоряджатися в установленому
законодавством порядку коштами Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття; в установленому
законодавством порядку подавати
громадянам допомогу по безробіттю та
матеріальну допомогу по безробіттю,
припиняти і відкладати їх виплати.

Судом встановлено, та матеріалами
справи підтверджено, що відповідно до
заяви від 25.03.2011 року ОСОБА_1 позивачем
Центром зайнятості призначена виплата
допомоги по безробіттю з 25.03.2011 року,
яка припинена з 1.04.2011 року у зв'язку з
його працевлаштуванням.

За повторною заявою відповідача від
25.04.2011 року позивачем йому наданий
статус безробітного як застрахованій
особі , та призначена виплата допомоги
по безробіттю з 25.04.2011 року по 11.04.2012
року.

За заявою відповідача на його особовий
рахунок за період з травня по липень
2011 року зарахована допомога в сумі 32 220
грн., в тому числі одноразова допомога
для зайняття підприємницькою
діяльністю у розмірі 29 310 грн.

При цьому розмір допомоги по
безробіттю в сумі 256, 67 грн.
середньоденного заробітку відповідачу
розрахований на підставі ч.1 ст..23
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", постанови КМ України №1266
від 26.09.2001 року «Про обчислення
середньої заробітної плати за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням» на підставі
наданої відповідачем Центру
зайнятості довідки про середній
заробіток з останнього місця роботи,
виданою ФОП ОСОБА_4, де він пропрацював
15 календарних днів з 1.04.2011 року по 15.04.2011
року.

Проведеною Центром зайнятості в
листопаді 2011 року перевіркою
встановлена помилка при розрахунку
суми допомоги ОСОБА_1 Після отримання
довідки про середній заробіток з
попереднього місця роботи відповідача
ТОВ фірма «Атекс», в грудні 2011 року
позивачем здійснений перерахунок
допомоги , середньоденний заробіток
для обчислення допомоги визначений в
сумі 57, 05 грн., розмір помилково
нарахованих та виплачених відповідачу
коштів склав суму 22870, 93 грн., в тому
числі 20 965, 38 грн. допомоги по безробіттю
для організації підприємницької
діяльності.

Відповідно до приписів ст.1215
Цивільного кодексу України, не
підлягає поверненню безпідставно
набуті: заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
при виплаті допомоги по безробіттю
відповідачу було допущено арифметичну
помилку і безпідставно отримані ним
кошти підлягають поверненню.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
адміністративної справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 п.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 5
березня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
виготовлення в повному обсязі.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова