Справа № 2а-757/09
Суддя: Уржумова Н. В.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-757/09
Провадження по справі 2-а/122/16/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді - Уржумової Н.В.,

при секретарі - Тарасюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Сімферополі
адміністративну справу за позовними
вимогами ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим про стягнення недоотриманої
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и в :

У червні 2009 року ОСОБА_1, у порядку
адміністративного судочинства,
звернулася до суду із позовними
вимогами до Управління праці та
соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя АРК (далі Управління) про
стягнення недоотриманої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, мотивуючи позовні
вимоги тим, що як мати малолітньої
дитини - сина ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, має право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі не меншому прожиткового
мінімуму, відповідно до статті 43 ЗУ від
18.01.2001 року №2240-III «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (далі - Закон №2240-III). Однак
відповідач призначив та виплачує їй
спірну допомогу у значно меншому
розмірі. З урахуванням наведеного, з
посиленням на ст.ст. 6, 8, 17, 104 КАС
України, позивач просив суд: визнати
протиправною бездіяльність Управління
в частині відмови у перерахунку та
виплаті позивачці ОСОБА_1 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 18.02.2008 року в розмірі
прожиткового мінімуму, як зазначено в
ст. 43 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням»; стягнути з Управління на
користю ОСОБА_1 несплачену щомісячну
грошову допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період з 18.02.2008 року по 08.06.2009 року
включно в розмірі 8131,14 грн.; зобов'язати
Управління щомісячно виплачувати
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі встановленому ст. 43 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку
тимчасовою втратою працездатності та
витратами. зумовленими народженням та
похованням» за період з 01.06.2009 по
ІНФОРМАЦІЯ_2; (а.с. 3-7).

Позивач декілька разів уточнював
позовні вимоги та у заяві від 14.01.2014
року, остаточно просила суд: визнати
незаконною бездіяльність Управління
праці та соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя в частині відмови
виплачувати ОСОБА_1 допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 17.06.2008 по
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі, передбаченому
статтею 43 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, пов'язаними з народженням та
похованням; стягнути з Управління на
користь ОСОБА_1 не нараховану та
невиплачену допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 01.01.2009 по ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі 5456,95 грн. (а.с.159-161).

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
просила позовні вимоги задовольнити з
підстав, викладених в уточненій
позовній заяві від 14.01.2014 року.

Представник Управління Бичкова О.В.,
діючі на підставі довіреності, надала
суду заяву про розгляд справи у її
відсутність, просила у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41
КАС України.

Вивчивши матеріали адміністративної
справи, проаналізувавши усі наявні по
справі докази та матеріали справи у їх
сукупності, суд дійшов до висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження дитини серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Позивачка працювала
секретарем-референтом у
Сімферопольській філії АКБ «Форум» та
відповідно до наказу №15 к-в від 08.02.2008
року їй надано відпустку по догляду за
дитиною до 3-х років з 18.02.2008 року (а.с. 16).

Згідно довідки Управління ЖКГ
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя від 11.10.2009 року син ОСОБА_2
проживає та зареєстрований разом з
позивачкою (а.с. 10).

ОСОБА_1 є застрахованою особою в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
у зв'язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_1 у
неї сина ОСОБА_2 та здійснення за ним
догляду, перебувала на обліку в УПСЗН
та з 18.02.2008 по ІНФОРМАЦІЯ_2 й отримувала
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, що
встановлено судовим рішенням (а.с. 143-145).

За відомостями наданих представником
відповідача довідок: за №845, позивачка
ОСОБА_1 отримувала допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з лютого 2008 року по
грудень 2008 року у розмірі 130 грн. (а.с. 15);
№845 позивачка ОСОБА_1 отримувала
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку: з січня
по травень 2009 року - 130 грн., з червня по
жовтень 2009 року - 298,14 грн.; за листопад
2009 року - 340,83 грн., за грудень 2009 року -
340,83 грн.; з січня по березень 2010 року -
651,83 року; з квітня 2010 року по травень 2010
року - 666,83 грн.; за червень 2010 року - 599,61
грн.; з липня по вересень 2010 року - 603,61
грн.; за жовтень 2010 року - 622,61 грн.; за
листопад 2010 року - 435,83 грн. (а.с.164).

Не погодившись із зазначеним вище
розрахунком Управління, ОСОБА_1
звернулася до Залізничного районного
суду м. Сімферополя АРК з вимогами про
стягнення недоотриманої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Розглядаючи вимоги щодо стягнення на
користь ОСОБА_1 недоотриманої допомоги
по догляду за дитиною за 17.06.2008 до 31.12.2008
рр., суд дійшов до наступних висновків.

До 1 січня 2008 року відносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21.11.1992 року № 2811-ХІІ, дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18.01.2001 року № 2240-III, який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктом 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» №107-VI
низку положень Закону № 2240-III, у тому
числі й статтю 43, було виключено.
Водночас пунктом 23 зазначеного розділу
Закону № 107-VI положення статті 13 Закону
№2811-ХІІ щодо поширення його дії лише на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, виключено,
статтю ж 15 цього Закону викладено у
редакції, відповідно до якої допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 у зв'язку
з порушенням порядку прийняття змін та
внесення доповнень до чинних законів
визнав неконституційним пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо зміни
визначеного Законом № 2240-III правового
регулювання відносин, пов'язаних із
правом осіб, застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, на
матеріальне забезпеченням у разі
народження дитини та необхідності
догляду за нею. У зазначеному Рішенні
Конституційний Суд України вказав на
те, що застосований законодавцем у
даному випадку порядок прийняття змін
та внесення доповнень до чинних
законів створює протиріччя у
законодавстві, і як наслідок -
скасування та обмеження прав і свобод
людини і громадянина.

Отже, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №2240-III,
зокрема й статті 42-44 цього Закону, щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
особі, яка застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. При цьому
пункт 23 щодо внесення змін до Закону №
2811-ХІІ неконституційним не визнавався.

Таким чином, у період із 22 травня по 31
грудня 2008 року існувало дві
законодавчі норми щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною, а саме:
стаття 43 Закону № 2240-III, яка
врегульовувала питання щодо виплати
допомоги особам, які застраховані в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, і
стаття 15 Закону № 2811-ХІІ у редакції
Закону №107-VI від 28 грудня 2007 року, яка
поширювала свою дію на осіб (один з
батьків дитини, усиновлювач, опікун,
баба, дід або інший родич), які
фактично здійснюють догляд за дитиною,
незалежно від того, чи застраховані
вони у зазначеній системі страхування
(стаття 13 Закону № 2811-ХІІ).

Оскільки встановлено, що спір виник з
приводу виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин суд дійшов висновку, що на
відносини, пов'язані із виплатою
допомоги такій особі у період із 22
травня по 31 грудня 2008 року поширюються
норми спеціального Закону (яким є Закон
№ 2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом, тому
позовні вимоги ОСОБА_1 у цієї частині
підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги у частині
протиправності дій відповідача у
період з 01.01.2009 до ІНФОРМАЦІЯ_2, суд
дійшов до наступних висновків.

Рішенням Конституційного суду №
10-рп/2008 визнано неконституційними
низку положень Закону №107-VI, в тому
числі й пункту 25 розділу II Закону № 107-VI
щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№10-рп/2008 відновили свою дію положення
ст. ст. 40-44 Закону України № 2240-III, а з 1
січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Оскільки у справі, що розглядається,
суд встановив, що спір виник щодо
виплати допомоги за період з 01.01.2009 до
ІНФОРМАЦІЯ_2 особі, яка застрахована у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин суд дійшов висновку, що на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального закону
(яким є Закон № 2240-III), а відтак позовні
вимоги про протиправність дій
відповідача за цей час є такими, що
заслуговують уваги суду.

Разом з тим, у позовній заяві позивачка
ОСОБА_1 просить суд стягнути з
Управління на її користь недоплачену
спірну допомогу у певній сумі - 5456,95 грн.

Однак, суд не є розрахунковим органом
та не уповноважений робити розрахунок
недоплачених сум.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову,
зокрема, про визнання незаконним
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень і про скасування рішення,
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

З урахуванням усього вищевикладеного у
сукупності, суд дійшов до висновку, що
порушені права позивача будуть
захищені та відновлені шляхом
визнання протиправними дій Управління
праці та соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим по виплаті ОСОБА_1 за період з
17.06.2008 по ІНФОРМАЦІЯ_2 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у заниженому розмірі;
зобов'язання Управління зробити
ОСОБА_1, у відповідності зі статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» перерахунок грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 17.06.2008 по ІНФОРМАЦІЯ_2 та
виплатити недоплачені за цей час суми
цієї допомоги.

З урахуванням усього вищевикладеного у
сукупності, позовній вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню.

На підставі частини статті 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», Рішення Конституційного
суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008,
керуючись статтями 2, 6, 7, 9-11, 17-18, 41, 159, 162,
185-186 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим по виплаті ОСОБА_1 за період з
17.06.2008 по ІНФОРМАЦІЯ_2 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у заниженому розмірі.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим зробити ОСОБА_1, у відповідності
зі статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» перерахунок грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 17.06.2008 по ІНФОРМАЦІЯ_2 та
виплатити недоплачені за цей час суми
цієї допомоги.

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у
частині стягнення з Управління праці
та соціального захисту населення
Желєзнодорожної районної ради м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим суми недоплаченої допомоги у
розмірі 5456,95 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя