Справа № 808/8778/13-а
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року о 10 год. 09 хв.Справа №
808/8778/13-а м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Шари І.В.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕТО К", м. Запоріжжя
про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2013 року до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) надійшов адміністративний позов
від Головного управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у м. Києві (далі - позивач) до Товариства
з обмеженою відповідальністю "ЕТО К"
(далі - відповідач), в якому позивач
просить: застосувати до відповідача
заходи реагування у вигляді повного
зупинення подальшої експлуатації
приміщень ТОВ "ЕТО К" ()
по вул. Вишняківська, 19/19 в місті Києві;
визначити спосіб виконання судового
рішення шляхом відключення джерела
електроживлення, накладення печаток на
розподільчі електрощитки та вхідні
двері приміщень відповідача по вул.
Вишняківська, 19/19 в місті Києві;
обов'язок щодо забезпечення виконання
рішення суду покласти на Головне
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем було здійснено планову
перевірку приміщень ТОВ «ЕТО К» по вул.
Вишняківська, 19/19 в місті Києві з
питання додержання і виконання
відповідачем вимог законодавства у
сферах пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту. Під час здійснення
перевірки встановлено, що відповідач
по вул. Вишняківська, 19/19 в
місті Києві здійснює діяльність з
порушенням правил та норм пожежної і
техногенної безпеки, які створюють
загрозу життю та здоров'ю людей. За
результатами перевірки співробітником
позивача складено Акт від 29.10.2013 №1118.
Позивач вказує, що всі перелічені
порушення вимог у сфері техногенної та
пожежної безпеки, зазначені в акті
перевірки, створюють реальну загрозу
життю та здоров'ю людей, а тому просить
суд застосувати заходи реагування у
вигляді повного зупинення подальшої
експлуатації приміщень ТОВ «ЕТО К» () по вул. Вишняківська, 19/19 в
місті Києві на підставі ст.ст. 67, 68,70
Кодексу цивільного захисту України.

21 листопада 2013 року ухвалою судді
Запорізького окружного
адміністративного суду Шари І.В.
відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), відкрито скорочене
провадження, яка направлена сторонам у
справі.

11 грудня 2013 року від відповідача на
адресу суду надійшли письмові
заперечення проти адміністративного
позову, в яких він не погоджується з
позовом та вважає його таким, що не
підлягає задоволенню посилаючись на
те, що звернення до суду з даним позовом
можливо у разі, якщо відповідачем не
будуть виконані у встановлений органом
державного нагляду строк законні
вимоги позивача, які відображені у
відповідному рішенні суб'єкта владних
повноважень (приписі, розпорядженні чи
постанові), яке є обов'язковим для
виконання відповідачем згідно до вимог
ст.68, 69 Кодексу цивільного захисті
України та ст. 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності». Відповідач звертає увагу,
що будь-яких рішень, окрім акту
перевірки від 29.10.2013 №1118 позивачем
відносно відповідача не приймалось.
Тому відповідач вважає, що звернення з
даним позовом є передчасним, оскільки
сам акт перевірки від 29.10.2013 №1118 не
містить вимог позивача та встановлених
строків, які підлягають обов'язковому
виконанню суб'єктом господарювання, не
є рішенням суб'єкта владних
повноважень, а лише містить факти
виявлених порушень, тому такий акт не
може вважатись належним доказом
невиконання відповідачем законних
вимог позивача. Крім того, на думку
відповідача, ті порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, які вказані в акті
перевірки від 29.10.2013 №1118 не є такими, що
безпосередньо створюють загрозу життю
і здоров'ю людей та викликають
необхідність повного зупинення роботи
підприємства.

Ухвалою суду від 12 грудня 2013 року
враховуючи вимоги ч.4 ст. 183-2 КАС України
справу призначено до судового розгляду
в судовому засіданні.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, 30 грудня 2013 року
від нього на адресу суду надійшли
письмові пояснення на заперечення, в
яких позивач зазначив, що вважає
заперечення відповідача
необґрунтованим та безпідставним.

Також, разом із вказаними поясненнями
до суду надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутністю
представника позивача.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, 09 січня 2014 року подав до суду
заяву в якому просив розглянути справу
без його участі та зазначив, що проти
позовних вимог заперечує у повному
обсязі.

Відповідно до положень ч.4 ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України суд під час
судового розгляду адміністративної
справи здійснює повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Керуючись приписами статей 33, 35, 41 КАС
України суд розглянув справу на
підставі наявних доказів, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини.

Відповідно до плану-графіку перевірок
суб'єктів господарювання на четвертий
квартал 2013 року, розташованих на
території Дарницького району м. Києва
(а.с.15-16), на підставі Наказу від 19.09.2013
№85 «Про проведення перевірок» (а.с.17-19)
повідомлення про проведення перевірки
від 20.09.2013 №20/288 (а.с.20) та посвідчення на
проведення перевірки від 21.10.2013 №815
(а.с.21) позивачем проведено перевірку
додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту стосовно ТОВ "ЕТО К" (), а саме перевірено офісне
приміщення по вул. Вишняківська, 19/19, м.
Київ.

За результатами перевірки складено акт
перевірки від 29.10.2013 №1118 (а.с.22-28).

Відповідно до вказаного Акту перевірки
позивачем встановлено порушення
відповідачем Правил пожежної безпеки в
Україні (а.с.25, 27, 28).

Акт перевірки 29.10.2013 отримано
заступником директора ТОВ "ЕТО К"
Рижих А.Ю. (а.с.26).

18.11.2013 позивач звернувся до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовом про
застосування до ТОВ "ЕТО К" заходів
реагування у вигляді повного зупинення
подальшої експлуатації приміщень ТОВ
"ЕТО К" () по
вул. Вишняківська, 19/19 в місті Києві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про відсутність
обґрунтованих правових підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» (далі - Закон
України №877-V) державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Згідно ст.ст. 67, 68 Кодексу цивільного
захисту населення України
передбачено, що центральний орган
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки має право у разі
встановлення порушення вимог
законодавства у даній сфері звертатися
до адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежно-небезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту населення,
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Положенням про Головне управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві,
затвердженого наказом Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
№3 від 04.02.2013 визначено, що нагляд
(контроль) за додержанням і виконанням
вимог законодавства у сфері пожежної і
техногенної безпеки та цивільного
захисту місцевими органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами і організаціями усіх форм
власності, іншими суб'єктами
господарювання, а також громадянами
України, іноземцями та особами без
громадянства покладено на головне
управління на відповідній території та
через підпорядковані підрозділи
позивача.

Отже, позивач у даному випадку, є
органом державного нагляду (контролю),
який наділений правами щодо перевірки
додержання вимог законодавства у
сферах цивільного захисту, техногенної
та пожежної безпеки та наділений
повноваженнями у разі встановлення
порушення вимог вказаного
законодавства звертатися до
адміністративного суду з позовами щодо
застосування заходів реагування у
відповідності до вищенаведених вимог
чинного законодавства України.

Окрім того, слід зазначити, що згідно
п.11 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту
населення України до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки,
належить, зокрема, складання актів
перевірок, приписів про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
цивільного захисту, техногенної та
пожежної безпеки у разі виявлення
таких порушень.

Так, статтею 69 вказаного вище Кодексу
встановлено, що посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки, у
межах своїх повноважень видають
відповідно приписи, розпорядження чи
постанови з питань пожежної безпеки у
разі:

- недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;

- порушення вимог пожежної безпеки
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень будівель та споруд
виробничого призначення;

- випуску і реалізації
вибухопожежонебезпечної продукції та
продукції протипожежного призначення
з відхиленням від стандартів чи
технічних умов або без даних щодо
відповідності такої продукції вимогам
пожежної безпеки.

Також, ч.8 ст.7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» визначено, що припис -
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснює перевірку.

Пунктом 1 ст. 68 Кодексу цивільного
захисту України передбачено, що
посадові особи центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, у разі порушення
вимог законодавства з питань
техногенної та пожежної безпеки, у тому
числі невиконання їх законних вимог,
зобов'язані застосовувати санкції,
визначені законом.

З аналізу наведених вище норм
вбачається, що звернення до суду з
даним адміністративним позовом щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного зупинення
експлуатації будівель та споруд
можливе у разі, якщо відповідачем не
будуть виконані у встановлений
органом державного нагляду строк
законні вимоги позивача, які
відображені у відповідному рішенні
суб'єкта владних повноважень (приписі,
розпорядженні чи постанові), яке є
обов'язковим для виконання
відповідачем згідно до вимог ст.68, 69
Кодексу цивільного захисту України та
ст.7 Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».

Частина 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України встановлює, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Як свідчать матеріали справи,
будь-яких рішень, окрім акту перевірки
від 29.10.2013 №1118, зокрема, припису щодо
усунення виявлених актом перевірки
від 29.10.2013 порушень вимог Кодексу
цивільного захисту України, Правил
пожежної безпеки в Україні та інших
вимог чинного законодавства України
позивачем відносно відповідача не
приймалося як органом, який наділений
повноваженнями приймати відповідні
приписи.

З огляду на викладене та враховуючи, що
позивачем не надано суду будь-яких
доказів щодо прийняття позивачем
відносно відповідача відповідного
рішення (припису) про усунення
відповідачем порушень, виявлених актом
перевірки від 29.10.2013 №1118 у
відповідності до вимог ст. 68, 69 Кодексу
цивільного захисту України, а також ч.8
ст.7 Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», суд
приходить до висновку про те, що
звернення до адміністративного суду з
позовом щодо застосування заходів
реагування у відповідності до вимог
ст.ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту
України є передчасним, оскільки сам
акт перевірки від 29.10.2013 №1118 не містить
вимог позивача та встановлених
строків, які підлягають обов'язковому
виконанню суб'єктом господарювання, не
є рішенням суб'єкта владних
повноважень, а лише містить факти
виявлених порушень, а тому такий акт
перевірки від 29.10.2013 №1118 не може
служити належним доказом невиконання
відповідачем законних вимог позивача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст.11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Під час розгляду справи відповідач
проти позову заперечив у повному
обсязі.

Приймаючи до уваги викладене,
враховуючи не надання позивачем
доказів прийняття відповідного
припису щодо усунення виявлених
порушень за актом перевірки від 29.10.2013
№1118 та не надання суду доказів його
невиконання відповідачем у
встановлений позивачем строк свідчить
про те, що даний позов заявлений
передчасно, оскільки саме позивачем, як
органом державного нагляду, не вжито
відповідних заходів щодо усунення
порушень виявлених під час перевірки у
межах повноважень наданих позивачеві
ст. 69 Кодексу цивільного захисту
України.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що позов Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві є
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч.4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 158-163, 167,
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у м. Києві до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕТО К" про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду - відмовити у
повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Шара