Справа № 815/5727/13-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 р.Справа № 815/5727/13-а

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Самойлюк Г. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук'янчук О.В.

при секретарі -
Посторонка І.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Крупяний двір» на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року по справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Крупяний двір» до
Південної митниці Міністерства
доходів та зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
приватного підприємства «Аладін-СВ»
про визнання протиправними дій;
скасування рішення про коригування
митної вартості та картки відмови в
прийнятті митної декларації,
оформленні чи попуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Крупяний двір»
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Південної митниці
Міністерства доходів та зборів
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області про
визнання протиправними дій; скасування
рішення про коригування митної
вартості №500010101/2013/000001/2 від 14.06.2013р. та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, оформленні чи попуску
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України №500010101/2013/00013 від
14 червня 2013 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Крупяний двір» до
Південної митниці Міністерства
доходів та зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області про
визнання протиправними дій з винесення
рішення про коригування митної
вартості №500010101/2013/000001/2 від 14.06.2013р. та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, оформленні чи попуску
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України №500010101/2013/00013 від
14 червня 2013 року; скасування рішення
про коригування митної вартості
№500010101/2013/000001/2 від 14.06.2013р. та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
оформленні чи попуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України №500010101/2013/00013 від 14
червня 2013 року - відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариства з
обмеженою відповідальністю «Крупяний
двір» ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Крупяний
двір», перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції зазначив, що оскільки
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Крупяний двір» не
надано всіх документів в підтвердження
зазначеної митної вартості товару,
тому Південною митницею правомірно
прийнято рішення про коригування
митної вартості №500010101/2013/000001/2 від
14.06.2013р. та картку відмови в прийнятті
митної декларації, оформленні чи
попуску товарів і транспортних засобів
через митний кордон України
№500010101/2013/00013 від 14 червня 2013 року.

Колегія суддів не погоджується з вище
вказаними висновками суду першої
інстанції та вважає, що при винесенні
постанови та відмові в задоволенні
адміністративного позову судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
які мають значення для справи, виходячи
з наступного.

Статтею 49 Митного кодексу України
визначено, що митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів
використовуються для: 1) нарахування
митних платежів; 2) застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; 3) ведення митної статистики; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки.

Відповідно до статті 52 Митного Кодексу
України, декларант або уповноважена
ним особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Згідно статті 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу
України забороняється вимагати від
декларанта або уповноваженої ним особи
будь-які інші документи, відмінні від
тих, що зазначені в цій статті.

Таким чином, з наведених норм статті 53
Митного кодексу України (частин 1 та 2)
вбачається, що Митним кодексом України
передбачено та встановлено вичерпний
перелік документів, що подається
декларантом митному органу для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів та обраного методу її
визначення.

Відповідно до частини 3 статті 53
Митного кодексу України, в разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частиною 2 статті 54 Митного Кодексу
передбачається, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54
Митного Кодексу передбачено, що митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Згідно статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість не
може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи, зазначені у пункті 2 частини
першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно статті 58 Митного Кодексу метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Частиною 2 статті 54 Кодексу встановлено
порядок проведення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За приписами статті 59 Митного кодексу
України у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статті
58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами, що продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята митним органом
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті.

При цьому під ідентичними розуміються
товари, однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: 1) фізичні характеристики; 2)
якість та репутація на ринку; 3) країна
виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості та
на тих же комерційних рівнях, що й
оцінювані товари.

У разі якщо для цілей застосування
цього методу виявляється більш як одна
вартість договору щодо ідентичних
товарів, для визначення митної
вартості оцінюваних товарів
використовується найменша така
вартість.

Таким чином, виходячи з аналізу
вказаних вище положень Митного кодексу
україни, колегія суддів зазначає, що
основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

В свою чергу, кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу. У
разі якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, встановлених
статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до наказу Міністерства
фінансів України "Про затвердження
форми рішення про коригування митної
вартості товарів, Правил заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів та Переліку
додаткових складових до ціни договору"
від 24.05.2012 № 598 в графі 33 рішення про
коригування митної вартості товарів
"Обставини прийняття Рішення та
джерела інформації, що
використовувалися митним органом для
визначення митної вартості"
зазначаються причини, через які митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), у
тому числі: неподання основних
документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів (згідно з переліком та
відповідно до умов, наведених у статті
53 Кодексу); невірно проведений
розрахунок митної вартості;
невідповідність обраного декларантом
або уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ
Кодексу; надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості. Зазначається послідовність
застосування методів визначення
митної вартості та причин, через які не
був застосований кожний з методів, що
передує методу, обраному митним
органом.

Посилання на використання цінової бази
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби у Рішенні
допускається тільки при визначенні
митної вартості відповідно до положень
статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим
зазначенням номера та дати митної
декларації, яка була взята за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань на обсяг партії
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо. У випадку визначення митної
вартості оцінюваних товарів із
застосуванням резервного методу
(стаття 64 Кодексу) зазначаються
докладна інформація та джерела, які
використовувалися митним органом при
її визначенні.

Як встановлено судом першої інстанції,
22.04.2013р. між ТОВ «Крупяний двір»
(Покупець) та компанією «Анадолу Трейд
Гида Иншаат Наклият ве Туризм Диш
Тиджарет Лимитед Ширкети» (Продавець)
укладений зовнішньоекономічний
контракт № 22/04/13, відповідно до якого
ТОВ «Крупяний двір» купує товари,
вироблені чи придбані в Туреччині.
Кількість та асортимент товару
визначається на кожну партію Товару
окремо та зазначається в
специфікаціях, які приєднуються до
кожної партії Товару.

При виконанні умов вищевказаного
контракту, з метою ввезення товару на
територію України позивачем 13.06.2013 року
була надана для митного оформлення
електронна вантажно-митна декларація
№500010101/2013/001980 з товаросупровідними
документами.

На підтвердження митної вартості
товару позивачем було надано до
Південної митниці:
зовнішньоекономічний контракт № 22/04/13
від 22.04.2013 року, інвойс №9679-9681 від
16.05.2013р., калькуляції вартості продавця
товару бн від 16.05.2013р. до специфікації
№1 від 26.04.2013р., довідка про ціну TOB
"Експоцентр Одеса" від 07.06.2013р.,
прайс-лист продавця товару б/н від
10.04.2013р., платіжні доручення в іноземній
валюті № 01 від 29.04.2013р., № 02 від 13.05.2013р.,
№ 03 від 14.05.2013р., № 04 від 15.05.2013р.

Митним органом на підставі ч. 3 ст. 53
МКУ направлено декларанту електронне
повідомлення про необхідність подання
протягом 10 днів додаткових документів
для підтвердження заявленої митної
вартості, а саме: виписки з
бухгалтерської документації, копії
митної декларації країни відправлення.

13.06.2013 року декларант повідомив про
неможливість надання додаткових
документів.

14.06.2013 року Південною митницею
відмовлено у митному оформленні
товару, про що складено картку відмови
у прийнятті митної декларації
№500010101/2013/00013 та винесено рішення про
коригування митної вартості товарів
№500010101/2013/000001/2 від 14.06.2013р, в главі 33
зазначеного рішення вказано, що «в
поданих декларантом документах, які
підтверджують заявлену митну вартість,
містяться розбіжності, а саме: ціни
товарів, зазначені на умовах EXW в
прайс-листі від від 10.04.2013р. б/н
співпадають з цінами, вказаними у
калькуляціях від 16.05.2013р. б/н, проте у
калькуляціях присутня графа "Доставка
до порта назначения"; згідно контракту
від 22.04.2013р. № 22/04/13 в російській версії
відсутній пункт 6.5, проте він присутній
у турецькій версії контракту; згідно
п.42 продавець зобов'язаний надати
покупцеві копію експортної митної
декларації; враховуючи цінову
інформацію, вказану в інвойсі від
16.05.2013р. № 9679-9681 та інформацію, вказану у
прайс-листі від 10.04.2013р. б/н відсутня
інформація про вартість
навантажувально-розвантажувальних
робіт та страхування товару; номер
рахунку вказаний у платіжному
дорученні № 1 від 29.04.2013р. відрізняється
від номера рахунку, вказаного у
контракті від 22.04.2013р. № 22/04/13. Таким
чином, виникли підстави вважати, що в
наданих документах зазначені
недостовірні відомості».

Дослідивши наявні в матеріалах справи
вище вказані документи (подані
позивачем до митниці) та повідомлення
про необхідність подання додаткових
документів для підтвердження
заявленої митної вартості (а.с.31),
колегія суддів вважає, що південною
митницею неправомірно було
застосовано до спірних правовідносин
норми саме частини 3 статті 53 Митного
кодексу України, якою передбачено
зобов'язання декларанта протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи в разі якщо
документи, зазначені у частині другій
вказаної статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують саме
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, оскільки
як вбачається з оскаржуваного рішення
про коригування митної вартості,
підставою для його винесення послужило
не розбіжності в документах щодо ціни
товару (що зазначено в самому рішенні),
а інші розбіжності, які не пов'язані з
визначенням митної вартості
оцінюваних товарів (присутність в
калькуляціях графи, відсутності в
російській версії контракту пункту 6.5
та його присутній у турецькій версії
контракту; відсутність у прайс-листі
інформації про вартість
навантажувально-розвантажувальних
робіт та страхування товару,
розбіжності номеру рахунку).

Отже, колегія суддів погоджується з
доводами апеляційної скарги про те, що
надані позивачем до Південної митниці
для митного оформлення товару
документи, які відповідають вимогам
частини 2 статті 53 Митного кодексу
України, чітко ідентифікують
оцінюваний товар, не містять
розбіжностей щодо даних, які
підлягають обчисленню при визначені
саме митної вартості товару та
підтверджують ціну товару, яка
сплачена позивачем за ціною, вказаною в
контракті.

Крім того, 25.06.2013 року ПП «Аладін СВ», з
яким позивачем було укладено договір
про надання митно-брокерських послуг,
звернулось до Південної митниці зі
скаргою № 5 від 25.06.2013р., у якій просила
розглянути додаткові документи та
скасувати рішення про коригування
митної вартості № 500010101/2013/000001/2 від
14.06.2013р.

Південна митниця ГУ Міндоходів листом
від 26.06.2013 № 3.1/1.1-9/1148 повідомила ПП
"Алладін СВ" про те, що станом на 26.06.2013р.
товари не були випущені у вільний обіг
згідно ч. 7 статті 55 під гарантійні
зобов'язання шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X Митного кодексу
України, тому у митного органу немає
підстав для розгляду наданого
підприємством додаткового пакету
документів та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів №
500010101/2013/000001/2 від 14.06.2013р.

04.07.2013 товари були випущені за МД №
500010101/2013/002617 у вільний обіг під
гарантійні зобов'язання шляхом надання
гарантій відповідно до розділу X
Митного кодексу України.

26.06.2013 року ПП «Аладін СВ» звернулось до
Південної митниці Міндоходів з листом,
до якого додало додаткові документи.

За результатом розгляду додаткових
документів Південна митниця
Міндоходів листом від 18.07.2013р. №
3.1/1.1-9/2286 повідомила ПП "Алладін СВ" про
відсутність підстав у визнанні
заявленої митної вартості та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів № 500010101/2013/000001/2
від 14.06.2013р.

Як вбачається з рішення про
коригування митної вартості товарів
(а.с.21-24), коригування митної вартості
товарів було здійснено на підставі
аналізу бази даних ДМСУ рівня митної
вартості ідентичних товарів, митне
оформлення яких вже здійснено
відповідно до МД №807100000/3/25121 від
01.06.2013р.; МД №110100000/3/213326 від 30.04.2013р.; МД
№305080000/3/5186 від 25.03.2013р.; МД №700140000/3/9097
від 14.05.2013р.; МД №110100000/3/211470 від 17.04.2013р.;
МД №807100000/3/25121 від 01.06.2013р.; МД
№807100000/3/25121 від 01.06.2013р.; МД №807100000/3/25121
від 01.06.2013р.; МД №110100000/3/208928 від 27.03.2013р.;
МД №807100000/3/25121 від 01.06.2013р. по товарам №
1- 10 відповідно.

Натомість, колегія суддів погоджується
з доводами апеляційної скарги про
безпідставне порівняння митним
органом ціни задекларованого
позивачем товару з ціною ідентичних
товарів, вказаною в вище зазначених МД
та звертає увагу на те, що приймаючи
оскаржуване рішення про коригування
митної вартості від 14.06.2013 року,
Південною митницею у графі 33 вказаного
рішення, крім номера та дати митних
декларацій, які були взяті за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, не надано пояснень
щодо зроблених коригувань на обсягів
партії ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, умов поставки,
комерційних умов тощо та не зазначена
докладна інформація та джерела, які
використовувалися митним органом при
визначенні митної вартості оцінюваних
товарів із застосуванням резервного
методу.

З урахуванням наведеного, колегія
судів вважає необґрунтованим висновок
суду першої інстанції про
правомірність дій Південної митниці
при здійснення коригування митної
вартості товарів за ціною договору
щодо ідентичних товарів та приходить
до висновку, що оскаржуване рішення
відповідача не містить всіх
об'єктивних даних щодо імпортованих в
Україну товарів, які підтверджуються
документально і підлягають обчисленню,
у зв'язку з чим, коригування митної
вартості ввезених позивачем товарів
резервним методом на підставі аналізу
цін бази даних ДМСУ було зроблено
Південною митницею з порушенням вище
наведених норм Митного кодексу
України, наказу Міністерства фінансів
України "Про затвердження форми
рішення про коригування митної
вартості товарів, Правил заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів та Переліку
додаткових складових до ціни договору".

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем при визначенні
митної вартості товару було надано
відповідачу (митниці) експертний
висновок ТОВ «Експоцентр Одеса» від
07.06.2013р. (а.с.63), який зроблено на основі
аналізу контрактних цін Євро-Азійської
фінансово-промислової корпорації,
матеріалів, отриманих з каталогу
інтернет - ресурсів, аналітичних
оглядів товарної структури ринків
традиційної круп'яної продукції із
злакових та зернобобових культур, їх
сезонної кон'юнктури і факторів, які
впливають на ціноутворення (вид
продукту, походження і сортність
вихідної ступень і технологія обробки,
органолептичні і смакові показники,
параметри первинного пакування,
позиціонування торговельної марки,
територіальне виробництво), з
урахуванням даних статистичної
звітності FAO про рівень і динаміку
внутрішніх та експертних цін на
зернові та зернобобові культури, які
склалися в основних державах -
продуцентах, актуальних офертних і
базових цін головних виробників
аналогічних круп, бобових і рису,
інформації відносно цінової стратегії
компанії-постачальника і матеріалів,
підтверджуючих процедуру експортного
ціноутворення на дану партію,
конкретних умов контракту, обсягу
поставки, передоплати, головних
якісних характеристик товару, його
відповідності регламентам і
стандартам…

Згідно з інформацією про ціну, вказаною
у вище зазначеному висновку ТОВ
«Експоцентр Одеса», рівень цін на
продукцію, яка імпортується із Турції
за контрактом №22/04/2013 від 22.04.2013р. між
ТОВ «Крупяний двір» та компанією
«Анадолу Трейд Гида Иншаат Наклият ве
Туризм Диш Тиджарет Лимитед Ширкети»
та відповідно специфікації № 1 від
22.04.2013р. складає в доларах США за одну
тонну: крупа пшенична Булгур - $ 740 - 750;
кукурудза для попкорну - $1110 - 1115; нут
(турецький горіх) - $ 1470 - 1475; рис
середньозернистий білий Бадло - $ 1160 -
1165; маш (боби мунг) - $ 1145 - 1150; фасоль біла
- $ 1800 - 1810; фасоль цвітна - $ 1800 - 1810; фасоль
«Черний глаз» - $ 1160 - 1165; чечевиця красна
- $ 960 - 965; чечевиця жовта - $ 1310 - 1320.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції необґрунтовано не прийняв до
уваги вище зазначений висновок ТОВ
«Експоцентр Одеса» зазначивши що
експерт посилається виключно на цінову
політику фірми - виробника товару,
орієнтовану безпосередньо на TOB
"Крупяний двір", а не кон'юнктуру ринку в
цілому, оскільки вказане
спростовується даними самого висновку,
в якому інформація про ціну на
відповідний товар надана саме з
урахуванням кон'юнктури ринку в
цілому, а саме - контрактних цін
Євро-Азійської фінансово-промислової
корпорації, матеріалів, отриманих з
каталогу інтернет - ресурсів,
аналітичних оглядів товарної
структури ринків традиційної круп'яної
продукції із злакових та зернобобових
культур, даних статистичної звітності
FAO про рівень і динаміку внутрішніх та
експертних цін на зернові та
зернобобові культури, які склалися в
основних державах - продуцентах та інш.,
та відповідно з урахуванням виду
продукції, яка імпортується за
контрактом №22/04/2013 від 22.04.2013р. між
позивачем та компанією «Анадолу Трейд
Гида Иншаат Наклият ве Туризм Диш
Тиджарет Лимитед Ширкети» та
відповідно специфікації № 1 від
22.04.2013р., що в свою чергу, доводить
правомірність визначення позивачем
митної вартості товару в декларації
митної вартості № 500010101/2013/00198 від 13
червня 2013 року.

Натомість, колегія суддів звертає
увагу на те, що не погоджуючись та не
приймаючи до уваги вказаний вище
висновок ТОВ «Експоцентр Одеса»,
Південна митниця в свою чергу, не
використала повноваження та права,
надані їй Митним кодексом України, у
рамках процедури митного контролю та
митного оформлення, провести
відповідні дослідження (експертизу)
товарів і саме на підставі таких
досліджень визначити митну вартість
поставленого товару.

Вимогами частини 2 статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням всього вище наведеного,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги є обґрунтованими, а
позовні вимоги є такими, які підлягають
задоволенню, оскільки приймаючи
рішення про коригування митної
вартості товарів та картки відмови в
прийнятті митної декларації, Південна
митниця під час здійснення митного
контролю правильності визначення
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Крупяний двір»
митної вартості товарів і митного
оформлення, діяла у спосіб, який не
відповідає вимогам Митного кодексу
України та наказу Міністерства
фінансів України "Про затвердження
форми рішення про коригування митної
вартості товарів, Правил заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів, Переліку додаткових
складових до ціни договору", а саме за
відсутністю обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі без
належного обґрунтування причин того,
що позивачем невірно визначено митну
вартість товарів.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції при розгляді справи та
винесенні рішення про відмову в
задоволенні адміністративного позову
не повно з'ясовано обставини справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи. За таких обставин судове
рішення відповідно до вимог п.п.1 ч.1
ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з
прийняттям по справі нової постанови
про задоволення адміністративного
позову.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п.3 ч.1 ст. 198,
п.п.1 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Крупяний
двір» задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Крупяний двір».
Визнати протиправними дії Південної
митниці Міністерства доходів та зборів
України з винесення рішення про
коригування митної вартості
№500010101/2013/000001/2 від 14.06.2013р. та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
оформленні чи попуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України №500010101/2013/00013 від 14
червня 2013 року. Скасувати рішення про
коригування митної вартості
№500010101/2013/000001/2 від 14.06.2013р. та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
оформленні чи попуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України №500010101/2013/00013 від 14
червня 2013 року.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 22 січня 2014 року.

Головуючий:

Судді: