Справа № 237/3046/13-а
Суддя: Ліпчанський С. М.
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа237/3046/13-а
Провадження 2а/237/86/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2013 року
м. Мар`їнка

Мар`їнський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді: Ліпчанського С.М.

при секретарі: Бахтіяровій Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративний позов
ОСОБА_1 до Вугледарського міського
управління праці та соціального
захисту населення про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Мар'їнського районного суду Донецької
області з вказаною позовною заявою, в
якій просить: визнати протиправним дії
Вугледарського міського управління
праці та соціального захисту населення
щодо нарахування та виплати ОСОБА_1
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 04 жовтня 2012 року по 04
квітня 2013 року включно в розмірі
меншому ніж прожитковий мінімум для
дітей до 6 років; зобов'язати
Вугледарське міське управління праці
та соціального захисту населення
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 04 жовтня 2012
року по 04 квітня 2013 рік включно не менше
розміру прожиткового мінімуму для
дітей до 6 років та з врахуванням
виплачених сум.

Свої позовні вимоги
обґрунтовує наступним.

ОСОБА_1, згідно свідоцтва про
народження є матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 01
квітня 2011 року та отримує грошову
допомогу як застрахована особа,
виплату якої здійснює Вугледарське
міське управління праці та соціального
захисту населення (а.с.11-12).

Вважає, що розмір допомоги,
який виплачувало позивачу відповідач,
не відповідає розміру допомоги,
встановленому діючому законодавством.

Позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги
підтримала у повному обсязі,
наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, але на адресу
суду спрямувала заперечення на позов,
просила суд позовні вимоги ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади. У справах щодо оскарження рішень
суди перевіряють чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Тобто, Закон України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» є
спеціальним законом, що регулює
правовідносини, пов'язані з
призначенням та виплатою державної
допомоги на неповнолітніх дітей.

Статтею 5 цього Закону визначено, що всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологам жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок
щодо нарахування та виплати допомоги
сім'ям з дітьми до досягнення нею
трирічного віку.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
встановлено, що громадянин України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», при цьому зазначений
законом не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги.

Статтею 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» встановлено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років».

Статтею 1 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» встановлено,
що порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям та перелік
документів, необхідних для призначення
допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

При цьому, з аналізу цієї норми не
вбачається, що Кабінету Міністрів
України делеговані функції щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно -
курортного лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою».

Статтею 1 Закону 2240 визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною - інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом за рахунок сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами. А також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Згідно ст.2 Закону 2240 страховий
випадок - подія, з настанням якої
виникає право застрахованої особи або
членів її сім'ї на отримання
матеріального забезпечення або
соціальних послуг за цим Законом.

Відповідно до статей 4,5,29,42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленим народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Одним із принципів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
своїх прав.

Право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було внесено зміни до Закону № 2240 - III та
виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційним низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу 2 Закону № 107- VI щодо виключення
статте1 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу III Закону 107- VI було
передбачено, що розділ 11 цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-111,
а з 1 січня 2009 року - статті 13,15 Закону №
2811-XII.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 року № 835 - VI «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» та статтею 45 Закону
України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про
Державний Бюджет України на 2010 рік»
передбачено, що у 2009,2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону № 2240-III
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-XII. Новий
акт уряду на виконання статті 45 Закону
№ 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом міністрів України не
визначалися.

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік», ні
Законом України «Про державний Бюджет
України на 2012 рік», чи Законом України
«Про Державний України на 2013 рік» не
встановлювалось на 2011 рік, 2013 рік іншій,
ніж у Законі № 2240-III розмір допомоги, а
положення постанови КМУ № 1751 «Про
порядок призначення та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми»
від 27.12.2001 року було затверджене саме на
виконання Закону № 2811-XII «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» (п.1), то
застосувати зазначену постанову
Кабінету Міністрів України до особи,
яка застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону.

Відповідно до статті 43 якого допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 24,160,167,195,197,198,207,211.212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Вугледарського міського управління
праці та соціального захисту населення
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити.

Визнати протиправним дії
Вугледарського міського управління
праці та соціального захисту населення
щодо нарахування та виплати ОСОБА_1
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 04 жовтня 2012 року по 04
квітня 2013 року включно в розмірі
меншому ніж прожитковий мінімум для
дітей до 6 рокі.

Зобов'язати Вугледарське міське
управління праці та соціального
захисту населення здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
щомісячну грошову допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 04 жовтня 2012
року по 04 квітня 2013 рік включно не менше
розміру прожиткового мінімуму для
дітей до 6 років та з врахуванням
виплачених сум.

Стягнути з державного бюджету на
користь ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 34 гривень 41 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня отримання
копії постанови.

Суддя Мар»їнського районного
суду

Донецької області
С.М.
Ліпчанський

27.11.2013