Справа № 119/8906/13-а
Суддя: Хожаінова О. В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 119/8906/13-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2014 року

м.Феодосія.

Феодосійський міський
суд Автономної Республіки Крим у
складі:

Головуючого судді -
Хожаінової О.В.,

при секретарі -
Винокуровій Є.Є.,

за участю позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Феодосії справу
адміністративної юрисдикції за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в м. Феодосії,
Відкритого акціонерного товариства
„Український науково-дослідний
інститут силової електроніки
„Перетворювач", про визнання рішення
незаконним, його скасування, визнання
дій неправомірними, зобов'язання
призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Феодосії, Відкритого акціонерного
товариства „Український
науково-дослідний інститут силової
електроніки „Перетворювач", про
визнання незаконним та скасування
Рішення Управління Пенсійного Фонду
України в м. Феодосії від 16.08.2013 року про
відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії
відповідно до ст.24 Закону України „Про
наукову та науково-технічну
діяльність" згідно заяви від 01.08.2013
року; визнання неправомірними дій ВАТ
„Український науково-дослідний
інститут силової електроніки
„Перетворювач" з відкликання раніше
виданих довідок; зобов'язання
призначити пенсію відповідно до ст.24
Закону України „Про наукову та
науково-технічну діяльність" з 01.08.2013
року.

Вимоги обґрунтовані тим, що
позивач звернулася 01.08.2013 року в
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Феодосії з заявою про призначення їй
пенсії відповідно до ст.24 Закону
України „Про наукову та
науково-технічну діяльність". Рішенням
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Феодосії від 16.08.2013 року було
відмовлено в призначенні пенсії згідно
зі ст.24 Закону України „Про наукову та
науково-технічну діяльність" з
формальних підстав. При поданні заяви
позивачем були представлені
відповідачу довідки № 12/114 від 26.07.2013
року про підтвердження стажу наукової
роботи та № 12/100 від 13.06.2013 року про
заробітну плату для нарахування
пенсії, довідка про реорганізацію
підприємства № 12/98 від 13.07.2013 року.
Підставою для відмови зазначено те, що
видані довідки про підтвердження стажу
наукової діяльності були відкликані
підприємством. Рішення вважає
незаконним з наступних підстав. Раніше
14.02.1997 року позивачу була призначена
пенсія за віком комісією з призначення
пенсій Орджонікідзевської районної
ради народних депутатів м.Запоріжжя.
28.08.2002 року вона звернулася з заявою до
відділу соціального забезпечення
Орджонікідзевського району
м.Запоріжжя про призначення їй пенсії
відповідно до ст.24 Закону України „Про
наукову та науково-технічну
діяльність". Разом з заявою були надані
довідка № 1/61 від 09.09.2002 року, видана ВАТ
НДІ «Перетворювач» про призначення її
на посаду старшого наукового
працівника з 01.07.1977 року. Довідка № 14/80
від 12.08.2002 року про реорганізацію ВАТ
НДІ «Перетворювач»; довідка № 14/79 від
12.08.2002 року про підтвердження стажу
наукової діяльності за період з 01.07.1977
року по 03.02.1997 року; довідка № 12/341 від
29.07.2002 року про заробітну плату за
період наукової діяльності 1987 по 1992
рік. На підставі пред'явлених
документів Розпорядженням № 168642 від
10.09.2002 року їй була призначена пенсія
згідно зі ст.24 Закону України „Про
наукову та науково-технічну
діяльність". Таким чином, Пенсійним
фондом, також було визнано право на
пенсію відповідно до ст.24 Закону
України „Про наукову та
науково-технічну діяльність", в стаж
наукової діяльності було зараховано 19
років 7 місяців та 3 дні. Статтею 24
Закону України „Про наукову та
науково-технічну діяльність"
передбачено, що необхідний для
призначення пенсії стаж наукової
діяльності для жінок складає 15 років. В
подальшому з 2006 року вона була
переведена на пенсію за віком
відповідно з Законом «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року. В серпні
2009 року вона переїхала на постійне
місце проживання в м.Феодосію, де
отримувала пенсію за віком. В пенсійній
справі є оригінал трудової книжки, яка
містить всі необхідні відомості, що
підтверджують стаж наукового
працівника. В період роботи позивача в
НДІ, він мав державну форму власності.
НДІ ЗПО «Перетворювач», в якому
працювала позивача, був
реорганізований, змінилася форма
власності з державної на відкрите
акціонерне товариство. Відкликання
виданих раніше довідок, що
підтверджують стаж роботи на посаді
наукового працівника, позивач може
пояснити лише небажанням нових
власників підприємства виплачувати
Пенсійному фонду компенсацію різниці
між сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних не бюджетних підприємств та
звичайною пенсією за віком. Порушення
прав позивача стало підставою для
звернення з відповідним позовом до
суду.

У судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Феодосії у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив у
задоволенні позову відмовити з
підстав, викладених у письмових
запереченнях.

Представник ВАТ „Український
науково-дослідний інститут силової
електроніки „Перетворювач" в судове
засідання не з'явився, сповіщений
належно.

В силу ст. ст. 11, 69, 71 КАС України,
суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до вимог КАС
України, на підставі доказів, що
надають особи, які беруть участь у
справі.

Згідно вимог п.7 ст.3 та ст.104 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушуються її
права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин, до
суб'єктів владних повноважень кодекс,
крім переліку п.7 КАС України, також
відносить інші суб'єкти при здійсненні
ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Суд, вислухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі, всебічно
з'ясувавши обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог,
підтверджених доказами, які були
досліджені у судовому засіданні,
вважає встановленими такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Статтею 58 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" на Пенсійний фонд
покладене керівництво та управління
солідарною системою, збір, акумуляція
та облік страхових внесків,
призначення пенсії та підготовка
документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Згідно з підпунктом 6 пункту 2.2.
розділу 2 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженого Постановою Пенсійного
фонду України від 30.04.2002 року № 8-2,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 13.03.2008 року № 209/14900
саме на територіальні управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах, в районах в містах покладені
обов'язки щодо призначення (здійснення
перерахунку) і виплати пенсії.

Головним розпорядником коштів для
виплати до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, є
Пенсійний фонд України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно ч.3 ст.8 Конституції
України норми Конституції України є
нормами прямої дії. Звернення до суду
для захисту конституційних прав і
свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України гарантується.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) встановлено, що суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади,
органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Приймаючи до уваги те, що
відповідно до ч.4 ст. 8 КАС України
забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
відносини, та відповідно до ч. 1, 2 статті
8 КАС України при вирішенні справи має
застосовуватись принцип верховенства
права, відповідно до якого, зокрема,
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави, суд вважає, що правовідносини,
що виникають в процесі реалізації
права на отримання підвищення пенсії
основані на принципі юридичної
визначеності.

В силу положень ст.75 Конституції
України Верховна Рада України є єдиним
органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання. Немає
також закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу.

Право на пенсійне забезпечення є
складовою конституційного права на
соціальний захист. Згідно з частиною
першою статті 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, з яким кореспондується
обов'язок держави щодо його
забезпечення. Реалізація цього
обов'язку здійснюється органами
державної влади, зокрема судами,
відповідно до їх повноважень, на
підставі Конституції України та
спеціальних законів України, які
регулюють правовідносини саме у сфері
соціального захисту, а не бюджетного
процесу.

Судом встановлено, що позивач є
отримувачем пенсії з 14.02.1997 року. Пенсія
за віком була призначена комісією з
призначення пенсій
Орджонікідзевської районної ради
народних депутатів м.Запоріжжя. На
підставі пред'явлених документів
Розпорядженням № 168642 від 10.09.2002 року
ОСОБА_1 була призначена пенсія згідно
зі ст.24 Закону України „Про наукову та
науково-технічну діяльність". До стажу
наукової діяльності було зараховано 19
років 7 місяців та 3 дні.

В 2004 році у зв'язку зі зміною порядку
фінансування пенсій, призначених
згідно зі ст.24 Закону України „Про
наукову та науково-технічну
діяльність", позивачем надано до
Пенсійного фонду довідки про
підтвердження стажу наукової
діяльності.

Листом ВАТ НДІ „Перетворювач" від
03.03.2006 року № 1/56 відкликані раніше
видані ОСОБА_1 довідки про
підтвердження стажа наукової роботи та
про заробітну плату для нарахування
пенсії.

У зв'язку з тим, що вищевказані
довідки відкликані, Рішенням № 843 від
01.03.2006 року позивачу була припинена
виплата пенсії згідно зі ст.24 Закону
України „Про наукову та
науково-технічну діяльність" з 01.03.2006
року та Розпорядженням 168642 від 30.06.2006
року призначена пенсія за віком
відповідно Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року.
Рішення про припинення виплати пенсії
на підставі ст.24 Закону України „Про
наукову та науково-технічну
діяльність" було прийнято Управлінням
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя. Рішення не оскаржено.

З 01.08.2009 року ОСОБА_1 є отримувачем
пенсії за віком в Управлінні ПФУ в
м.Феодосії згідно заяви від 18.09.2009 року
(а.с.21-30).

01.08.2013 року позивач звернулася до
Управління ПФУ в м.Феодосії АРК з
заявою про призначення їй пенсії
згідно зі ст.24 Закону України „Про
наукову та науково-технічну
діяльність" № 1977-ХІІ від 13.12.1991 року.
Разом з заявою позивачем надані також:
довідка ВАТ „Український
науково-дослідний інститут силової
електроніки „Перетворювач" № 12/114 від
26.07.2013 року про підтвердження стажа
наукової роботи; довідка про
реорганізацію підприємства № 12/98 від
13.07.2013 року; та довідку про заробітну
плату № 12/100 від 13.06.2013 року за період
роботи 1987-1991 років, які відповідають
вимогам Пенсійного фонду України.

Листом Відкритого акціонерного
товариства „Український
науково-дослідний інститут силової
електроніки „Перетворювач" від 06.08.2013
року № 12/119 відкликані раніше видані
ОСОБА_1 довідки № 12/114 від 26.07.2013 року про
підтвердження стажа наукової роботи та
№ 12/100 від 13.06.2013 року про заробітну
плату для нарахування пенсії. Причини
відкликання довідок в листі не
зазначені.

Рішенням Управління Пенсійного Фонду
України в м. Феодосії від 16.08.2013 року
відмовлено ОСОБА_1 в призначенні
пенсії відповідно до ст.24 Закону
України „Про наукову та
науково-технічну діяльність" згідно
заяви від 01.08.2013 року з тих підстав, що
Листом ВАТ „Український
науково-дослідний інститут силової
електроніки „Перетворювач" від 06.08.2013
року № 12/119 відкликані раніше видані
довідки № 12/114 від 26.07.2013 року про
підтвердження стажа наукової роботи та
№ 12/100 від 13.06.2013 року про заробітну
плату для нарахування пенсії (а.с.6-12).

Статтею 24 (ч.ч. 1,2) Закону України
„Про наукову і науково-технічну
діяльність" визначено, що держава
встановлює для наукових
(науково-педагогічних) працівників,
які мають необхідний стаж наукової
роботи, пенсії на рівні, що забезпечує
престижність наукової праці та
стимулює систематичне оновлення
наукових кадрів. Пенсія науковому
(науково-педагогічному) працівнику
призначається за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" ( 1058-15 ), після досягнення
чоловіками віку 62 роки за наявності
стажу наукової роботи не менш як 20
років, жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ),
за наявності стажу наукової роботи
не менш як 15 років.

Частиною 8 ст. 24 Закону України „Про
наукову та науково-технічну
діяльність" визначено, що різниця між
сумою пенсії, призначеної за цим
Законом, та сумою пенсії, обчисленої
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку має право науковий
працівник, фінансується: для наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних бюджетних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів державного бюджету; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При
цьому за рахунок коштів державного
бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну
особу 50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

Постановою КМУ від 24 березня 2004 р. N 372
„Про затвердження Порядку
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи" передбачений порядок
фінансування пенсій науковим
працівникам. За рахунок коштів
державного бюджету фінансується 50
відсотків різниці у розмірі
пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів. Фінансування
різниці у розмірі пенсії осіб, які
мають науковий стаж роботи на
кількох підприємствах, в установах,
організаціях та вищих навчальних
закладах III-IV рівнів акредитації
незалежно від форми власності та
фінансування, здійснюється
пропорційно зарахованому для
призначення пенсії науковому стажу
роботи за рахунок джерел фінансування,
визначених законодавством для
відповідних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації.

У разі ліквідації або зміни
власника підприємства, установи,
організації чи вищого навчального
закладу III-IV рівнів акредитації різниця
у розмірі пенсії фінансується за
рахунок

коштів їх правонаступників у
порядку, що діяв стосовно цих
підприємств, установ, організацій та
закладів до моменту ліквідації або
зміни власника.

Статтею 24 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що страховий
стаж - період (строк), протягом якого
особа підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісяця сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст.62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової
книжки або відповідних записів у
ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

В силу положень ст.64 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" виконавча
дирекція Пенсійного фонду та її
територіальні органи в тому числі
мають право: 1) отримувати безоплатно
від органів державної влади,
підприємств, установ і організацій
незалежно від форм власності, виду
діяльності та господарювання і від
фізичних осіб - підприємців
відомості, пов'язані з нарахуванням,
обчисленням та сплатою страхових
внесків, а також інші відомості,
необхідні для виконання ними функцій,
передбачених цим Законом та іншими
законами України; 2) проводити планові
та позапланові перевірки у порядку,
передбаченому законом.

Листом Міністерства праці та
соціальної політики України № 03-3/3534-02-6
від 11.07.2002 року надані Рекомендації
щодо порядку обрахування стажу
наукової роботи, який дає право на
призначення пенсії відповідно до
Закону України „Про наукову і
науково-технічну діяльність", а також
стажу наукової роботи, що
зараховується до стажу державної
служби. Так, згідно п.1.2 основним
документом для визначення стажу
наукової роботи є трудова книжка та
інші документи, які відповідно до
чинного законодавства підтверджують
стаж наукової роботи. Якщо з записів у
трудовій книжці чітко не можна
визначити правовий статус наукової
установи, статус структурного
підрозділу, що підтверджує науковий
напрям його діяльності, або з назви
посади безпосередньо не випливає її
науковий напрям, додатково надається
уточнююча довідка.

Матеріали справи містять копію
трудової книжки позивача (а.с.13-15), в
якій є записи про роботу ОСОБА_1 в
„Науково-дослідному
проектно-конструкторському та
технологічному інституті силової
полупроводникової техніки" (НДІ заводу
„Перетворювач"), який наказом № 116 від
26.06.80 року Мінелектротехпрому СРСР був
перейменований у „Всесоюзний
науково-дослідний
проектно-конструкторсткий та
технологічний інститут силових
полупроводникових устроїв" (ВНДІ
„Перетворювач"), який наказом № 10 від
01.02.93 року Мінпромполітики був
перейменований в „Український
науково-дослідний інститут силової
електроніки „Перетворювач" (НДІ
„Перетворювач"), який також наказом № 10
від 16.03.98 року перейменований у ВАТ
„Український науково-дослідний
інститут силової електроніки
„Перетворювач" (ВАТ НДІ
„Перетворювач"): з 01.07.1977 року по 05.06.1990
року - старший науковий співробітник
відділу, з 06.06.1990 року по 03.02.1997 року -
завідувач сектором відділу. Основною
роботою сектору була науково-технічна
діяльність. Відповідність
кваліфікації займаним посадам
підтверджувалася атестацією.
Зазначені відомості підтверджені
також Актом зустрічної перевірки про
підтвердження стажу наукової роботи на
ВАТ НДІ „Перетворювач" ОСОБА_1 від
22.10.2013 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов до
висновку, що дії Відкритого
акціонерного товариства „Український
науково-дослідний інститут силової
електроніки „Перетворювач" з
відкликання листом від 06.08.2013 року №
12/119 раніше виданих ОСОБА_1 довідок №
12/114 від 26.07.2013 року про підтвердження
стажа наукової роботи та № 12/100 від
13.06.2013 року про заробітну плату для
нарахування пенсії, є неправомірними.

Вивчивши наявні докази в їх
сукупності, суд вважає, що матеріалами
справи беззаперечно доведені також
вимоги позивача про визнання
незаконним та скасування Рішення
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Феодосії від 16.08.2013 року про відмову
ОСОБА_1 в призначенні пенсії
відповідно до ст.24 Закону України „Про
наукову та науково-технічну
діяльність" згідно заяви від 01.08.2013
року, та, відповідно, зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України м.
Феодосія АРК призначити ОСОБА_1 пенсію
відповідно до ст.24 Закону України „Про
наукову та науково-технічну
діяльність" з 01.08.2013 року, у зв'язку з
чим позов підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілені
відповідно положень ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 11,17,71,87-98,159-163,186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Відкритого акціонерного товариства
„Український науково-дослідний
інститут силової електроніки
„Перетворювач" з відкликання листом
від 06.08.2013 року № 12/119 раніше виданих
ОСОБА_1 довідок № 12/114 від 26.07.2013 року про
підтвердження стажа наукової роботи та
№ 12/100 від 13.06.2013 року про заробітну
плату для нарахування пенсії.

Визнати незаконним та скасувати
Рішення Управління Пенсійного Фонду
України в м. Феодосії від 16.08.2013 року про
відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії
відповідно до ст.24 Закону України „Про
наукову та науково-технічну
діяльність" згідно заяви від 01.08.2013
року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України м. Феодосія АРК
призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до
ст.24 Закону України „Про наукову та
науково-технічну діяльність" з 01.08.2013
року.

На постанову може бути подана
апеляція до Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
через Феодосійський міський суд у
порядку ст.186 КАС України шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів із
дня проголошення постанови.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом: Суддя-
Секретар -