Справа № 2-а-1152/11/1424
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2013 р.Справа № 2-а-1152/11/1424

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бобровський Ігор Миколайович

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 05 серпня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
про визнання неправомірними дій
суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Южноукраїнську Миколаївської
області, в якому просила визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови в нарахуванні підвищення до
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі,
потерпілій внаслідок Чорнобильської
катастрофи 4 категорії, яка постійно
проживає на території радіоактивного
забруднення у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, за період
з 01 січня 2007 року по 21 липня 2011 року.

Постановою Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 05
серпня 2011 року у задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, ОСОБА_1 звернулася з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Судом першої інстанції справа була
розглянута в порядку скороченого
провадження, в зв'язку з чим, відповідно
до ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції розглядається апеляційним
судом в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 має посвідчення громадянина,
який постійно проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю у 1986-1992 роках від 28.12.1992 року
/а.с.5/, виданого Канівським
міськвиконкомом.

З 14 травня 2004 року позивач перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в місті Южноукраїнську
Миколаївської області. Згідно довідки
від 19.07.2001 року /а.с.8/, зареєстрована в
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ОСОБА_1
являється потерпілою внаслідок
Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з наступних
мотивів.

На території міста Южноукраїнська
Миколаївської області знаходиться
Южно Українська атомна електрична
станція, що згідно Закону України «Про
використання ядерної енергії»,
являється ядерною установкою. Згідно ч.
1 ст. 45 вказаного Закону, у місцях
розташування ядерної установки чи
об'єкта, призначених для поводження з
радіоактивними відходами, може бути
встановлено особливий режим території.
Тобто територія міста Южноукраїнська
може бути зоною посиленого
радіоекологічного контролю. Проте,
місто Южноукраїнськ не внесено в
перелік населених пунктів,
затверджений Постановою КМ УРСР від
23.07.1991 року, віднесених до зон
радіоактивного забруднення, а тому
положення ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», не можуть
застосовуватись до позивача, яка
проживає на території міста
Южноукраїнська. Крім того вказаною
нормою закону передбачена доплата
особам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення, позивач же
являється пенсіонером та отримує
пенсію за віком.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з висновками суду першої
інстанції на рахунок того, що позовні
вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню та зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка є громадянином, який
постійно проживав на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, четвертої категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 28.12.1992р.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 51 вказаного Закону
передбачено, що особам, віднесеним до
категорії 4, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Оскільки судом першої інстанції
встановлено, що позивач вже не проживає
на територіях радіоактивного
забруднення, то, відповідно, немає
підстав для призначення доплати до
пенсії, яка у зоні посиленого
радіоекологічного контролю
визначається у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати.

Проте, суд першої інстанції помилково
визначив, що позивач не має права на
виплату щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Адже,
позивачці надано статус постраждалого
внаслідок аварії на Чорнобильській
атомній електростанції четвертої
категорії. Тому, позивачка має право на
користування всіма пільгами, які
передбачені для зазначеної категорії
постраждалих громадян.

Разом з цим, колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу на те, що
позивачка порушила строк звернення до
суду із зазначеним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 названого Кодексу
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як встановлено матеріалами справи,
позивач звернулася за захистом
порушеного відповідачем права на
перерахунок пенсії лише 21 липня 2011
року. Таким чином, вимога про
перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2007
року по 20 січня 2011 року підлягає
залишенню без розгляду, адже ОСОБА_1
було пропущено строк звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку про те, що
позивач має право на захист своїх
порушених прав з 21.01.2011 року по 21.07.2011
року відповідно.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції скасувати з
постановленням нового рішення про
часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи зазначене колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції неправильно встановив
обставини справи та допустив порушення
норм матеріального та процесуального
права при вирішенні справи. Отже,
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 05
серпня 2011 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 в частині визнання
неправомірними дії відповідача щодо
відмови в нарахуванні підвищення до
пенсії та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, як особі потерпілій
внаслідок Чорнобильської катастрофи 4
категорії, яка постійно проживає на
території радіоактивного забруднення
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю, за період з 01 січня 2007 року по
20 січня 2011 року - залишити без розгляду.

В іншій частині - прийняти нову
постанову суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Южноукраїнську Миколаївської
області про визнання неправомірними
дій суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
щодо відмови щодо відмови в
нарахуванні підвищення до пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, потерпілій
внаслідок Чорнобильської катастрофи 4
категорії, яка постійно проживає на
території радіоактивного забруднення
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю, за період з 21.01.2011р. по 21.07.2011р.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Южноукраїнську
Миколаївської області здійснити на
користь позивача перерахунок
додаткової пенсії за період з 21.01.2011р.
по 21.07.2011р. включно, з урахуванням
ст.ст.49, 51 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати з урахуванням нарахованих та
отриманих позивачем сум.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає згідно ч. 10 ст.
183-2 КАС України.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов