Справа № 2-а-6087/11/1503
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2013 р.Справа № 2-а-6087/11/1503

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бодашко Л.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області на постанову Балтського
районного суду Одеської області від 22
грудня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання здійснити перерахунок
підвищення до пенсії,, -

В С Т А Н О В И В:

12.12.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області про поновлення строку
звернення до суду; визнання
протиправними дій по відмові у
призначенні і виплаті підвищення до
пенсії на 50 % мінімальної пенсії за
віком, як учаснику війни відповідно до
положень ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»; зобов'язання
здійснювати виплату підвищення до
пенсії на 50 % мінімальної пенсії за
віком, як учаснику війни відповідно до
положень ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та зробити
перерахунок і виплату заборгованості,
що виникла з 01.01.2007 року з урахуванням
виплачених сум.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись з постановленим у
справі судовим рішенням, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є учасником війни. Згідно зі
ст. 12 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" їй призначена пенсія за
віком та з 27.12.2004 р. виплачується
підвищення до пенсії як учаснику війни
у розмірі 10% мінімальної пенсії за
віком відповідно до Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Позивач звернулася до управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області із заявою про
призначення підвищення до пенсії на 50 %
мінімальної пенсії за віком, як
учаснику війни відповідно до положень
ст. 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» починаючи з 01.01.2007
року. Але в задоволенні заяви
відповідачем відмовлено.

Судова колегія не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
приводу задоволення позовних вимог з
наступних підстав.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції безпідставно поновив
пропущений позивачем строк звернення
до суду, оскільки позивач не надала
поважні причини пропущення строку
звернення до суду.

Відповідно до вимог ст.99 КАС України -
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду встановленого
цим Кодексом або іншими Законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Судова колегія приходить до висновку,
що позовні вимоги до 12.06.2011 року
підлягають залишенню без розгляду в
порядку ст. 100 КАС України, оскільки
позивач не надала суду поважні причини
пропуску строку звернення до суду.

При цьому, Законом України від 05.10.2005 №
2939-IV "Про внесення змін до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" від
22.10.1993, № 3551-XII ч. 4 ст. 14 викладено в такій
редакції: "Учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність".

Згідно прикінцевих положень Закону
України від 05.10.2005 № 2939-IV "Про внесення
змін до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", цей Закон набирає
чинності з 1 січня 2006 року, крім пунктів
2 і 5, які набирають чинності з 1 липня 2006
року, та пункту 4, який набирає чинності
з 01 січня 2007 року.

Відповідно ст.14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 22.10.1993, № 3551-XII,
в редакції зі змінами внесеними
Законом України "Про внесення змін
і доповнень до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 23.11.1995, №
458/95-ВР, учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього Союзу
РСР за самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання,
що виплачується замість пенсії,
підвищуються на 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, іншим
учасникам війни - на 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ст. 21 Законом України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»
встановлено у 2011 році прожитковий
мінімум на одну особу в розрахунку у
конкретному розмірі на відповідний
період.

Судом встановлено, що відповідач
виплачував позивачу з 12.06.2011 р.
підвищення як учаснику війни, виходячи
з розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік."

Отже, суд першої інстанції дійшов до
помилкового висновку, що застосуванню
підлягають положення пункту 4 ст. 14
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
від 22.10.1993, в редакції зі змінами
внесеними Законом України "Про
внесення змін і доповнень до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" від
23.11.1995, № 458/95-ВР, оскільки з 01.01.2007 року
були внесені зазначені вище зміни до
ст. 14 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Таким чином, колегія суддів вважає, що у
зв'язку з порушенням норм
матеріального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи
відповідно до ст.202 КАС України,
оскаржена постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207
КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області - задовольнити
частково, а постанову Балтського
районного суду Одеської області від 22
грудня 2011 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволені позову ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Балтському районі Одеської області
про зобов'язання виплачувати
підвищення до пенсії з 12 червня 2011 року.

Іншу частину позовних вимог залишити
без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: