Справа № 872/7723/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2013-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2013 р. справа №
2а/0470/14566/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Малиш
Н.І.

суддів: Щербака А.А.
Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10 січня 2013 року у справі №2а/0470/14566/12 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
Дніпровський" до Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012р. до суду з позовом
звернулось ТОВ "Птахокомплекс
Дніпровський" до Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень .

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з
висновками перевірки щодо
недостовірності та суперечливості
первинних документів позивача, за
результатами яких формувався
податковий кредит, висновки акту
перевірки є необґрунтованими, та
такими, що не відповідає нормам чинного
законодавства.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10 січня 2013р. позов було задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду
була подана апеляційна скарга, в які
просить скасувати рішення та
постановити нове про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав, просив її задовольнити з
підстав в ній викладених.

Представник позивача щодо апеляційної
скарги заперечив у її задоволенні
просив відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної ,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги прийшов до висновку, що
відповідно до поданих первинних
документів у позивача були всі правові
підстави для формування податкового
кредиту. Посилання відповідача на
нікчемність укладених угод не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства та спростовуються
матеріалами справи. Також зазначив, що
позивач не може нести відповідальності
за допущені порушення своїх
контрагентів при укладенні ними інших
договорів, а також формування ними
своїх податкових зобов'язань.

Колегія суду погоджується з доводами
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем в період з 23.10.12 по 29.10.12
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ТОВ «Птахокомплекс
«Дніпровський» () з
питань дотримання вимог податкового
законодавства в частині повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
ТОВ «Вариант Групп» () за
період діяльності: листопад 2011р. за
результатами якої складено Акт за №
1880/221.36020648 від 05.11.2012р.

Перевіркою встановлені порушення ст.
185, 188, 198, 201, 209 ПК України, ч. 1 ст. 203, ч. 1,2
ст. 215, ст.. 228 ЦК України.

До такого висновку перевіряючи дійшли
з підстав здійснення операцій з
фінансово-грошовими потоками
відповідно до правочинів які
суперечать моральним засадам
суспільства тощо.

За результатами перевірки прийняті
податкові повідомлення-рішення №
від 16.11.2012 яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість за
штрафними санкціями у розмірі 34583,75
грн.; № від 16.11.2012p. яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
83824,00 грн.

Датою виникнення права платника ПДВ на
віднесення сум податку до податкового
кредиту, згідно з п. 198.2 ст. ст. 198
Податкового кодексу України
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового
Кодексу України передбачено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.3 ст. 200 Податкового
Кодексу України, при від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
( тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а при відсутності податкового
боргу - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Згідно зі ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Матеріали справи свідчать, що позивач
мав господарські відносини з та ТОВ
«Вариант Групп», а саме був укладений
договір на перевезення вантажу № П 3584
від 21 жовтня 2011р.

Факт здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентом підтверджується наявними
в матеріалах справи, належним чином
оформленими первинними документами та
документами податкової звітності,
зокрема це: договору на перевезення
вантажів № П3584 від 21.10.2011 р. та додатків
до нього, специфікації, актів
здачі-прийомки виконаних робіт
(послуг), рахунків-фактури, реєстрів
товарно-транспортних накладних,
товарно-транспортних накладних, актів
нестачі, податкових накладних,
банківських виписок.

Також, слід зазначити, що Податковим
кодексом України, яким регулюються
спірні правовідносини, не передбачено
такої підстави для визначення
податкових зобов'язань (зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість та
зменшення бюджетного відшкодування),
як наявність постачальників, які
відсутні за юридичною адресою, мають
невеликий трудовий колектив тощо.

Крім того, якщо контрагент
(постачальник по ланцюгу) не виконав
свого зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме для цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку (покупця товарів, робіт, послуг)
права на відшкодування ПДВ у разі, якщо
останній виконав усі передбачені
законом умови щодо отримання такого
відшкодування і має документальне
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Статтею 228 ЦК України передбачено:
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, зниження, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Правочини, які посягають на суспільні,
економічні та соціальні основи
держави, зокрема є: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режими вилучення з
обігу або обмеження в обігу об'єктів
цивільного права тощо. Усі інші
правочини, спрямовані на порушення
інших об'єктів права, передбачені
іншими нормами публічного права, не є
такими, що порушують публічний порядок.
При кваліфікації правочину за статтею
228 ЦК України має враховуватися вина,
яка виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

Тобто, факт порушення публічного
порядку повинен бути доведеним певними
засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, з
урахуванням норм матеріального права,
задовольняючи позовні вимоги.

Таким чином доводи, які викладені в
апеляційній скарзі, спростовуються
дослідженими по справі доказами, а тому
не можуть бути підставою для
скасування постанови суду, тому
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10 січня 2013 року у справі №2а/0470/14566/12 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
Дніпровський" до Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник