Справа № 804/13677/13-а
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 р. Справа № 804/13677/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
Укрекологія" до Криворізької
центральної об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство «Укрекологія» до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області в якому
позивач просить визнати недійсним
податкове повідомлення-рішення
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
25.09.2013 р. про сплату суми податку на
додану вартість в розмірі 266551,00 грн. та
штрафні санкції у сумі 133275,50 грн. за
порушення п.198.3 ст.198 ПК України.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що Криворізькою центральною
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство «Укрекологія» з питань
дотримання вимог податкового
законодавтсва України під час
здійснення взаємовідносин з ТОВ
«Ландшафт» та ТОВ «Мегапромекологія»
за травень 2013 року, за результатами
якої складено акт від 05.09.2013 року
№475/2202/31933095. На підставі акту перевірки
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 25.09.2013
р. про сплату суми податку на додану
вартість в розмірі 266551,00 грн. та штрафні
санкції у сумі 133275,50 грн. Позивач вважає
висновки податкового органу в акті
перевірки безпідставними та
необґрунтованими, а тому винесене
податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що за результатами
перевірки податковий орган прийшов до
висновків щодо порушення позивачем
податкового законодавства, які є
обґрунтованими та підтверджені
письмовими доказами, а тому
Криворізька центральна об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області при
прийнятті податкового
повідомлення-рішення № від 25.09.2013
р. про сплату суми податку на додану
вартість в розмірі 266551,00 грн. та штрафні
санкції у сумі 133275,50 грн. діяла на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. На підставі
вищенаведеного, просить суд у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, просив розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, просив розглянути справу в
порядку письмового провадження.

Таким чином, суд ухвалив розглянути
справу без участі сторін відповідно до
положень ст.128 КАС України в письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що
Криворізькою центральною об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство «Укрекологія» з питань
дотримання вимог податкового
законодавтсва України під час
здійснення взаємовідносин з ТОВ
«Ландшафт» та ТОВ «Мегапромекологія»
за травень 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення п.44.1
ст.44, п.198.1, п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201
Податкового Кодексу України від
02.12.2010р. №2755-УІ, ст.9 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996-ХІ
та п.1, п.2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затверджене
Наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року N 88 в результаті
чого занижено податок на додану
вартість у сумі 266551,00 грн. в т.ч. у травні
2013р. - 266551,00 грн.

За результатами перевірки складено Акт
від 05.09.2013 року №475/2202/31933095 на підставі
якого винесено податкове
повідомлення-рішення № від 25.09.2013
р. про сплату суми податку на додану
вартість в розмірі 266551,00 грн. та штрафні
санкції у сумі 133275,50 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.03.2012 р. між Позивачем (Орендар) та ТОВ
«Мегапромекологія» (Орендодавець)
укладений договір оренди №01/03, за яким
Орендодавець передав Орендарю у
тимчасову оперативну оренду тимчасово
дослідно-дослідницьку фабрику, яка
складається з обладнання, що зазначене
у додатку 1 до договору.

30.06.2012 р. ТОВ «Мегапромекологія» за
актом приймання-передачі було передано
у користування Позивачу зазначене у
додатку 1 обладнання.

На виконання умов договору виписано
акт здачі-прийомки виконаних робіт
№АР-0000002 від 31.05.20123 року та податкову
накладну від 31.05.2013 року №1

Розрахунки за отримані послуги
проведено у безготівковій формі за
наступними платіжними документами:

№ 78 від 21.06.2013р., на загальну суму 107288,56
грн., в т.ч. ПДВ 17881,43 грн.

№ 79 від 21.06.2013р., на загальну суму 200000,00
грн., в т.ч. ПДВ 33333,33 грн.

№ 82 від 11.07.2013р., на загальну суму 168967,88
грн., в т.ч. ПДВ 28161,31 грн.

№ 88 від 19.07.2013р., на загальну суму 400000,00
грн., в т.ч. ПДВ 66666,67 грн.

Податковим органом в акті перевірки
зазначено, що позивачем до податкового
кредиту податкової декларації за
травень 2013 року включена податкова
накладна №1 від 31.05.2013 року, яка не була
зареєстрована продавцем у Єдиному
реєстрі податкових накладних.

У своєму запереченні (вих. № 219 від
13.09.2013 р.) до оскаржуваного акту
перевірки Позивач пояснив, що
податкова накладна ТОВ
«Мегапромекологія» № 1 від 31.05.2013р. на
суму ПДВ 120691,60 грн. була помилково
відображена у декларації з ПДВ за
травень 2013р. у складі податкового
кредиту, так як на момент подачі
декларації ТОВ «НВП «Укрекологія» не
мало у наявності даної податкової
накладної.

25 червня 2013р. ТОВ «НВП «Укрекологія»
подало Уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з ПДВ за травень
2013 р., у якому було зменшено суму
податкового кредиту на 120691,60 грн.

27 червня 2013 р. ТОВ «НВП «Укрекологія»
отримало від ТОВ «Мегапромекологія»
податкову накладну № 1 від 31.05.2013р.
поштою.

22 липня 2013р. ТОВ «НВП «Укрекологія» по
електронній пошті направлено в
Криворізьку ЦМДПІ Дніпропетровської
області податкову декларацію з ПДВ за
червень 2013р. з додатком 8 «Заява про
відмову постачальника надати
податкову накладну (порушення ним
порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних), у якій
відобразила дану податкову накладну на
суму 120 691,60 грн.

Судом досліджений реєстр виданих та
отриманих податкових накладних за
червень 2013, з якого вбачається, що
податкова накладна від 31.05.2013 №1
отримана позивачем 27.06.2013 року.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок-документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Додатки до податкової декларації є її
невід'ємною частиною.

За приписами п.198.2 ст.198 Податкового
кодексу України встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового
кодексу України, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

За приписами п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну.

Пунктами 201.4 та 201.6 ст.201 Податкового
кодексу України встановлено, що
податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

У відповідності до п.201.6. та п.201.7 ст.201
Податкового кодексу України, податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна складається на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

За приписами п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Суд звертає увагу на те, що вказаним
приписом не конкретизується звітний
податковий період в якому покупець має
право додати до податкової декларації
скаргу на постачальників. Тобто, не
визначено що це звітний податковий
період в якому у платника податків
виникло право на віднесення сум
податку до податкового кредиту або що
це звітний податковий період в якому
платник податків включає відповідні
суми до податкового кредиту, тощо.

Згідно п.202.1 ст.201 Податкового кодексу
України, звітним (податковим) періодом
є один календарний місяць, а у випадках,
особливо визначених цим Кодексом,
календарний квартал.

Пунктом 21 розділу ІІІ «Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість», затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 №1492, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 20 грудня
2011 за N1490/20228, встановлено, що у разі
відмови постачальника надати
податкову накладну (порушення ним
порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних) до декларації
додаються Заява про відмову
постачальника надати податкову
накладну (порушення ним порядку
заповнення та/або порядку реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних)
за формою згідно з (Д8) (додаток 8) та
копії документів, передбачених пунктом
201.10 статті 201 розділу V Кодексу.

Платники, які подають податкову
звітність в електронному вигляді,
подають копії таких документів окремо
у порядку, визначеному для подання
податкової звітності у паперовому
вигляді.

Пунктом 15 розділу ІІІ зазначеного
Порядку встановлено, що додатки 1, 6, 7, 8
подаються до декларацій 0110/0121 - 123/0130/0140
за наявності подій, які підлягають
відображенню у таких додатках.

Наказом Державної Податкової служби
України № 127 від 16.02.2012 року затверджена
узагальнююча податкова консультація
щодо окремих питань відображення у
податковому обліку з податку на додану
вартість звітного періоду податкових
накладних, виписаних у попередніх
періодах, та формування на їх підставі
податкового кредиту, в якій зазначене
наступне:

«Податкова накладна, яка була виписана
в звітному періоді, у цьому ж звітному
періоді повинна бути отримана
платником податку та у цьому ж звітному
періоді повинна бути включена ним до
реєстру отриманих податкових
накладних, та, відповідно, повинна бути
в цьому ж звітному періоді відображена
в податковій звітності платника
податку.

Якщо така податкова накладна згідно з
даними податкового обліку платника
була включена до реєстру отриманих
податкових накладних цього звітного
періоду, але з будь-яких причин не була
відображена в податковій звітності за
цей період, вона може бути відображена
в податковій звітності платника
податку в наступних звітних періодах, в
тому числі і в складі податкового
кредиту (за умови дотримання інших
вимог щодо формування податкового
кредиту), шляхом подання уточнюючого
розрахунку за той звітний період, в
якому вона була включена до реєстру
отриманих податкових накладних та
помилково не включена до податкової
звітності.

Податкова накладна, яка отримана у
періодах, наступних за періодом, в
якому її виписано, включається до
реєстру отриманих податкових
накладних та до податкової декларації
в тому звітному періоді, на який
припадає дата отримання податкової
накладної. В цьому випадку уточнюючий
розрахунок не складається».

За приписами п.56.21 ст.56 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
коли норма цього Кодексу чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі цього Кодексу, або коли норми
різних законів чи різних
нормативно-правових актів, або коли
норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

На підставі наведеного, суд вбачає
відсутність порушення позивачем вимог
податкового законодавства при
включенні суми податку на додану
вартість у загальному розмірі 120691,60
грн. до податкового кредиту за травень
2013, оскільки позивач включив цю суму до
складу податкового кредиту на підставі
належних документів, у встановленому
порядку та у межах відповідного строку.

Крім того, ТОВ «НВП «Укрекологія»
укладений договір купівлі-продажу
№01/04-13 від 01.04.2013 р., за яким ТОВ
«Ландшафт» (Продавець) зобов'язується
передати у власність ТОВ «НВП
«Укрекологія» (Покупець) марганцеві
руди, а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити товар на умовах
цього Договору.

Умови поставки - СРТ-склад Покупця
(м.Марганець, район колишньої
рудозбагачувальної фабрики
ім.Максимова), згідно з «ІНКОТЕРМС» в
редакції 2010 р. Відповідно до умов
поставки СРТ, Продавець здійснює
оплату послуг перевізника, з яким
укладається відповідний договір.

Так, за договором підряду №27/04 від
09.12.2012 p., укладеного між ТОВ «Ландшафт»
та ТОВ «Одеське шляхо-будівельне
управління», перевезення вантажу
Позивачу в місце доставки здійснювало
ТОВ «Одеське шляхо-будівельне
управління», що підтверджується
товарно-транспортними накладними.

На виконання умов договору
купівлі-продажу №01/04-13 від 01.04.2013 р. між
Позивачем та ТОВ «Ландшафт»
підписувалися видаткові накладні, акти
приймання-передачі, рахунки на оплату,
видавались податкові накладні, по
кожній з яких сума ПДВ не перевищувала
10 000 грн.

Податковим органом в акті перевірки
зазначено, що позивачем до податкового
кредиту податкової декларації за
травень 2013 року включені податкові
накладні на суму ПДВ 145859,40 грн., які не
були зареєстровані продавцем у Єдиному
реєстрі податкових накладних.

За приписами п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Згідно п.11 підрозділу 2 розділу ХХ
Податкового кодексу України
реєстрація податкових накладних
платниками податку на додану вартість -
продавцями в Єдиному реєстрі
податкових накладних запроваджується
для платників цього податку, у яких
сума податку на додану вартість в одній
податковій накладній становить понад 10
тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Таким чином, податкова накладна, в якій
сума податку на додану вартість не
перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає
включенню до Єдиного реєстру
податкових накладних.

Зазначене також підтверджується
листами від 08.10.2012 p. N 3313/0/61-12/15-3115, від
28.03.2013 p. N 7454/7/15-33-17-04 Державної
податкової служби України.

Отже, суд вбачає відсутність порушення
позивачем вимог податкового
законодавства при включенні суми
податку на додану вартість у
загальному розмірі 145859,40 грн. до
податкового кредиту за травень 2013,
оскільки позивач включив цю суму до
складу податкового кредиту на підставі
належних документів, у встановленому
порядку та у межах відповідного строку.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку щодо задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 25.09.2013року винесене Криворізькою
центральною об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Стягнути з Державного бюджету України
судові витрати на користь позивача в
розмірі 2294,00 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Єфанова