Справа № 2-а-30/09/2113
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2013 р.Справа № 2-а-30/09/2113

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Терещенко Олег Євгенович

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Каховської районної
державної адміністрації Херсонської
області на постанову Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 18 лютого 2009 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Каховської районної
державної адміністрації Херсонської
області про зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В:

27.11.2008р. ОСОБА_1 звернулася до
управління праці та соціального
захисту населення Каховської районної
державної адміністрації Херсонської
області з позовом про зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з липня
2007 року.

Постановою Каховського міськрайоного
суду Херсонської області позов
задоволено частково; визнано
неправомірною відмову відповідача у
нарахуванні та виплаті позивачу
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
відповідно до ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» на
рівні прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку; зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу недоотриманої нею
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 01 липня 2007р. по 01 грудня
2008р. в розмірах, які дорівнюють
прожитковому мінімуму для дітей віком
до 6 років з врахуванням підвищення
виплат відповідно до прожиткового
мінімуму дітей відповідного віку; в
решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі
судовим рішенням, відповідач в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції при вирішені справи
порушено норми матеріального права,
просить скасувати постанову суду та
прийняти нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
після народження дитини позивач
перебуває на обліку у відповідача та
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
отримує державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

При нарахуванні та виплаті позивачу
цього виду державної допомоги у 2007 році
відповідач керувався статтею 56 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік», якою передбачено, що у 2007
році допомога при народженні дитини та
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» здійснюється за рахунок коштів
відповідної субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що
дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 90 гривень для
незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
для застрахованих осіб, у порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України, а також пунктом 14 статті 71
Закону України «Про держаний бюджет
України на 2007 рік», яким зупинено на 2007
рік дію статті 12, частини 1 статті 15 та
пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Призначення державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
передбачено статтею 3 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

У відповідності до статті 13
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми»(в редакції, чинній на
момент виникнення правовідносин) право
на допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку має
незастрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Статтею 15 (в редакції, чинній
на момент виникнення правовідносин)
зазначеного закону встановлено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 статті 71 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік», з метою приведення окремих
норм законів у відповідність із цим
Законом, було зупинено дію статті 12,
частини 1 статті 15 та пункту 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
на 2007 рік.

Проте, рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп/2007
від 09 липня 2007 року пункт 14 статті 71
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» було визнано таким,
що не відповідає Конституції України (є
неконституційним).

Після прийняття
Конституційним Судом України
вказаного рішення знову почали діяти
положення статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».
Тобто, з часу прийняття цього рішення у
позивача відновилось право на
отримання допомоги в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Відповідач, ігноруючи зазначені норми
матеріального права, не здійснював
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі, встановленому статтею 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», чим порушив указане
право позивача.

Отже, на думку судової колегії, позовні
вимоги про перерахунок та стягнення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року (в межах бюджетного року)
підлягають задоволенню.

Разом з тим, слід зазначити, що
позивачем пропущений річний строк
звернення до суду (ч.2ст.99 КАС України)
за захистом своїх прав за 2007 рік, однак,
враховуючи, що апелянт не наполягав на
відмові у задоволенні позову через
пропущення позивачем строку звернення
до суду, то не має підстав
застосовувати негативні наслідки
передбачені ч.1 ст.100 КАС України (в
редакції, яка діяла під час розгляду
справи судом першої інстанції).

Що стосується позовних вимог за 2008 рік,
то колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що в цій частині у
задоволенні позову також необхідно
відмовити, оскільки пунктом 23 частини
Розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» до статті
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» були внесені
зміни, які вступили в силу з 1 січня 2008
року і у відповідності до яких,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше
130грн.

При цьому рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 положення пункту 23 розділу II
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
внесення змін до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» не
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

Враховуючи те, що відповідач у 2008 році
виплачував позивачу допомогу у
розмірах, встановлених новою редакцією
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», суд першої
інстанції дійшов до помилкового
висновку щодо неправомірності його
дій.

Оскільки, при вирішені справи суд
першої інстанції допустив порушення
норм матеріального права, суд
апеляційної інстанції, відповідно до
п.4 ч.1 ст.202 КАС України, дійшов до
висновку про скасування постанови суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст.197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Каховської районної державної
адміністрації Херсонської області -
задовольнити частково, а постанову
Каховського міськрайонного суду
Херсонської області від 18 лютого 2009
року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати противоправною бездіяльність
управління праці та соціального
захисту населення Каховської районної
державної адміністрації Херсонської
області щодо перерахунку та виплати
ОСОБА_1 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку у розмірі
передбаченому ч.1 ст.15 Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Каховської районної державної
адміністрації Херсонської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трьохрічного віку за
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року відповідно до ч.1 ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років, з
урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: