Справа № 813/9661/13-а
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №813/9661/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді
з участю секретаря судового засідання
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Прокурора Пустомитівського району
Львівської області до Пустомитівської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення тридцятої сесії
шостого демократичного скликання № 1323
від 06.12.2013р. «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні»,
Прокурор Пустомитівського району
Львівської області звернувся у
Львівський окружний адміністративний
суд з позовом до Пустомитівської
міської ради Львівської області (далі -
Пустомитівська міська рада) в якому, з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог, просить визнати протиправним та
скасувати рішення Пустомитівської
міської ради №1323 від 06.12.2013р. "Про
суспільно-політичну ситуацію в
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що при прийнятті
спірного рішення відповідач вирішив
питання, які перебувають за межами
наданих законодавством повноважень
місцевого значення, чим порушив вимоги
Конституції України та Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні".
Прокурор в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
в позовній заяві та заяві про зміну
позовних вимог. Просив позов
задовольнити повністю.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти даного позову
заперечила повністю з підстав
викладених у письмовому запереченні.
Зазначила, що даним рішення
Пустомитівська міська рада висловила
позицію своєї територіальної громади,
дане рішення не містить питань які є
обов'язковими до виконання, а носять
форму звернення. Відтак вважає, що
відповідач діяв на підставі та в межах
Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
дійсні обставини справи, дослідивши
докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позов слід задовольнити,
мотивуючи це наступним.
06.12.2013р. Пустимитівською міською радою
на пленарному засіданні тридцятої
сесії VI демократичного скликання
прийнято рішення №1323 "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Даним рішенням Пустомитівська міська
1. схвалити заяву депутатів
Пустомитівської міської ради шостого
демократичного скликання.
2. звернутися до Президента
України та Прем'єр-міністра України з
вимогою подати у відставку.
3. звернутися до працівників
силових структур із застереженням щодо
недопущення неправомірних дій
відносно своїх співвітчизників під час
проведення мирних акцій протестів.
Прокуратурою Пустомитівського району
Львівської області на підставі
Постанови №146 від 18.12.2013р. «Про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням
законів» проведено перевірку
Пустомитівської міської ради.
За наслідками проведеної перевірки
прокурор звернувся до суду про
визнання протиправним та скасування
рішення Пустомитівської міської ради
№1323 від 06.12.2013р. "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні".

Статтею 8 Конституції України
передбачено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Норми Конституції
України є нормами прямої дії.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Аналогічні за змістом
положення містить частина 3 статті 24
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
19 Закону України "Про прокуратуру",
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є, зокрема,
відповідність актів, що видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам.

Пунктом 2 частини 5 статті 23 Закону
України "Про прокуратуру" передбачено,
що прокурор, без внесення подання, може
звернутися до суду щодо визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування відповідно до
Конституції України визначає Закон
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР
(далі - Закон № 280/97-ВР).

Відповідно до статті 5 Конституції
України народ здійснює владу
безпосередньо і через органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування.

З цього конституційного положення у
системному взаємозв'язку з положеннями
статті 6 Конституції України про те, що
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову, випливає, що
органи місцевого самоврядування не є
органами державної влади, а місцеве
самоврядування слід розглядати як
форму здійснення народом влади, яка
визнається і гарантується в Україні
(стаття 7 Конституції України).

Конституція України (стаття 140)
визначає місцеве самоврядування як
право територіальної громади - жителів
села чи добровільного об'єднання у
сільську громаду жителів кількох сіл,
селища та міста - самостійно вирішувати
питання місцевого значення в межах
Конституції і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Конституційний суд України у Рішенні
від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 (справа
про охорону трудових прав депутатів
місцевих рад) дійшов висновку, що
такому конституційному змісту
інституту місцевого самоврядування
властиві принаймні дві найважливіші
ознаки. Це - самостійність
територіальної громади, органів
місцевого самоврядування у вирішенні
певного кола питань і те, що предметами
відання місцевого самоврядування є не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних
громад. Перелік таких питань визначено
у Конституції України та Законі
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР.

Таким чином, гарантоване державою
місцеве самоврядування, як форма
здійснення народом влади, реалізується
територіальною громадою через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи і передбачає правову,
організаційну та
матеріально-фінансову самостійність.
Однак, суд зазначає, що така
самостійність має певні
конституційно-правові межі,
встановлені, зокрема, приписами статей
19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України.
З аналізу вказаних конституційних
положень слідує, що ці органи місцевого
самоврядування, здійснюючи владу і
самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Такі ж положення закріплені у статті 4
Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу.

Окрім того, дана позиція
кореспондується з рішенням
Конституційного Суду України №7 від 16
квітня 2009 року у справі №1-9/2009 за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частин першої, десятої статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
міські ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України, цим та іншими
законами до їх відання.

До виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад належить ряд
питань, що перелічені в ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні". Серед таких немає повноважень
щодо вирішення питань, визначених
оспорюваним рішенням.

Крім цього, питання, які вирішуються
виключно на пленарних засіданнях
міської ради визначені також Розділом 2
Регламенту Пустомитівської міської
ради.

Виходячи із положень вищезазначених
норм, суд приходить до висновку, що до
відання Пустомитівської міської ради
належить вирішення питань виключно
місцевого значення.

Аналізуючи зміст оспорюваного рішення
Пустомитівської міської ради №1323 від
06.12.2013р. "Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні" суд зазначає, що при
прийнятті такого відповідач вийшов за
межі повноважень, визначених
Конституцією України, Законом України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
та Регламентои Пустомитівської
міської ради.

При цьому, такий висновок, не
суперечить положенням ст. 40
Констутиції України щодо
гарантованого права кожного
направляти індивідуальні чи
колективні звернення або особисто
звертатись до органів державної влади,
оскільки рішення органу місцевого
самоврядування, в силу правового
статусу такого, не є колективним
зверненням громадян.

Щодо доводів представника відповідача,
суд зазначає, що поняття депутатського
звернення закріплено в статті 13 Закону
України «Про статус депутатів місцевих
рад» № 93-IV від 11.07.2002р, із змінами та
доповненнями, згідно з якою
депутатське звернення - це викладена в
письмовій формі вимога депутата
місцевої ради з питань, пов'язаних з
його депутатською діяльністю, до
місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування та їх
посадових осіб, а також керівників
правоохоронних та контролюючих
органів, підприємств, установ та
організацій незалежно від форми
власності, розташованих на території
відповідної ради, здійснити певні дії,
вжити заходів чи дати офіційне
роз'яснення з питань, віднесених до їх
компетенції.

З наведеної правової норми та з
врахуванням приписів Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
слідує, що відповідне звернення може
бути оформлене виключно як депутатське
звернення, а не у вигляді рішення сесії,
водночас порушені в ньому питання
повинні бути пов'язані виключно з
депутатською діяльністю.

В той же час, у випадку реалізації
депутатських повноважень шляхом
направлення депутатського звернення,
таке звернення надсилається
безпосередньо адресатам, а не
виноситься на голосування, оскільки
схвалення звернення депутатів не
належить до компетенції міської ради.

Окрім того суд підкреслює, що депутати
місцевої ради, як і кожен громадянин
України, не позбавлені права надсилати
відповідні заяви чи звернення до
органів державної влади у порядку,
визначеному законодавством. При цьому,
такі звернення не потребують
затверджень в органах місцевого
самоврядування, в тому числі на
пленарних засіданнях міської ради у
формі рішення, оскільки чинним
законодавством таке не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Судом не встановлено наявності
будь-якої норми Закону, який би наділяв
орган місцевого самоврядування правом
та повноваженнями приймати рішення
сесії міської ради з вимогами
визначеними оспорюваним рішенням.

Крім цього, відповідачем не
представлено суду доказів, які стали
підставою для прийняття рішення №1323
від 06.12.2013р. «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні», не подано також
доказів правомірності прийняття
такого.

Згідно з частиною 10 статті 59 Закону №
280/97-ВР акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

В контексті вказаних законодавчих
норм, суд дійшов висновку, що рішення
Пустомитівської міської ради №1323 від
06.12.2013р. "Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні" прийняте
відповідачем з перевищенням
повноважень, визначених Конституцією
та Законами України, порушує
встановлений чинним законодавством
порядок управління державою, оскільки
вирішує питання які не відносяться до
питань місцевого значення, в
результаті чого порушуються інтереси
держави. Дане рішення суперечить
нормам Конституції України та Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», а тому його слід визнати
протиправним та скасувати.

Заходи забезпечення даного позову,
вжиті ухвалою суду від 13.01.2014р., згідно з
вимогами статті 118 КАС України слід
скасувати.

Відповідно до положень статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати зі сторін не
стягуються.

Керуючись статтями. 7-14, 69-71, 86, 94, 118, 159,
160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення тридцятої сесії шостого
демократичного скликання
Пустомитівської міської ради № 1323 від
06.12.2013р. «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні».

Скасувати заходи забезпечення даного
позову, вжиті ухвалою суду від 13 січня
2014 року.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Кузан Р.І.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 25 січня 2014 року.