Справа № 804/15066/13-а
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2013 р. Справа № 804/15066/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Царікової О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу в сумі 1477,31 грн., -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2013 до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
суми податкового боргу у розмірі 1477,31
грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивачем зазначено, що
відповідач перебуває на податковому
обліку в Державній податковій
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області та має заборгованість перед
бюджетом по єдиному податку з фізичних
осіб в розмірі 1477,31 грн., що стало
підставою звернення до суду з даним
позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15.11.2013 року
у справі № 804/15066/13-а відкрито
провадження у справі та призначено її
до розгляду на 28.11.2013.

У судове засідання 28.11.2013 позивач не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином. До суду надійшло
клопотання позивача від 27.11.2013
(вх.№77618/13) про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Відповідач у судове засідання 28.11.2013 не
з'явився. Ухвала Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15.11.2013 про відкриття провадження у
справі №804/15066/13-а та судова повістка
була надіслана рекомендованим
поштовим відправленням на адресу
відповідача: АДРЕСА_1. Проте, на адресу
суду 20 листопада 2013 року повернувся
конверт із відміткою відділення
поштового зв'язку «за закінченням
строку зберігання».

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» про зміну
місцезнаходження відповідач
контролюючі органи не повідомив, тому
відповідних змін до Єдиного державного
реєстру внесено не було.

Відповідно до п. 8 ст. 35 КАС України,
вважається, що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена
за адресою, внесеною до відповідного
державного реєстру, або за адресою, яка
зазначена її представником, і це
підтверджується підписом відповідної
службової особи.

Суд вважає, що вжив усі залежні від
нього заходи для належного
повідомлення відповідача про розгляд
адміністративної справи.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1)
зареєстрована як фізична
особа-підприємець Виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради 05.01.2011 № 0075622 та перебуває на
обліку в органах державної податкової
служби з 06.01.2011 № 10117, що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків, яка міститься
в матеріалах справи. Станом на 11.09.2013
відповідач перебуває на обліку у
Державній податковій інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

На підставі заяви ОСОБА_1 про
застосування спрощеної системи
оподаткування від 19.01.2012 № 3228/10,
відповідачем з 01.01.2012 обрана ІІ група
платників єдиного податку та ставка
такого податку у розмірі 20 відсотків
від мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 293.2 ст.293 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Рішенням Дніпропетровської міської
ради від 28.12.2011 № 8/19 «Про фіксовані
ставки єдиного податку для фізичних
осіб-підприємців на території міста»
затверджено розмір фіксованої ставки
єдиного податку для ІІ групи платників
у розмірі 20 відсотків від мінімальної
заробітної плати, що встановлена
законом на 1 січня податкового року з
розрахунку за календарний місяць.

Згідно п. 295.1 ст. 295 ПК України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Як встановлено судом, заборгованість
відповідача по єдиному податку виникла
за періоди: вересень 2012 року - 145,31 грн.,
(з урахуванням наявної переплати в
розмірі 69,29 грн); жовтень - грудень 2012
року - 643,80 грн.; січень-березень 2013 року -
688, 20 грн.; всього: 1477,31 грн.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16
Податкового Кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до вимог ст. 36 Податкового
Кодексу України, податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені Податковим
Кодексом України, законами з питань
митної справи.

Відповідно до п. 56.11 статті 56
Податкового кодексу України, не
підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового Кодексу України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

В контексті вищенаведених правових
норм, грошове зобов'язання відповідача
у сумі 1477,31 грн. вважається податковим
боргом.

У відповідності до п. 59.1 ст. 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового повідомлення -
рішення.

У зв'язку з несплатою до бюджету
податкового боргу, позивачем надіслана
відповідачеві податкова вимога від
25.10.2012 № 514 на суму 359,91 грн.

Відповідно до п 87.1, п.87.2 статті 87
Податкового кодексу України, джерелами
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Сплата грошових зобов'язань
або погашення податкового боргу
платника податків з відповідного
платежу може бути здійснена також за
рахунок надміру сплачених сум такого
платежу (без заяви платника) або за
рахунок помилково та/або надміру
сплачених сум з інших платежів (на
підставі відповідної заяви платника)
до відповідних бюджетів. Джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п 87.11 статті 87
Податкового кодексу України, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Згідно пунктів 95.1., 95.2 ст. 95 ПК України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищенаведене та беручи до
уваги, що відповідач заперечень проти
позову та доказів про сплату
податкового боргу в розмірі 1477,31 грн. не
надав, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги про стягнення
податкового боргу в сумі 1477,31 грн. є
обґрунтованими, підтверджуються
наявними матеріалами справи, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкта
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 128, 158-163, 167, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості у сумі 1477,31 грн.
задовольнити в повному обсязі;

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1; 49000,
АДРЕСА_1) на користь держави суму
податкового боргу в розмірі 1477 (одна
тисяча чотириста сімдесят сім) грн. 31
коп.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Царікова