Справа № 820/9211/13-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р.Справа № 820/9211/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Верман А.М.

представника позивача Головашич Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Генерального директора
Приватного сільськогосподарського
підприємства "Горизонт" Шевцова Сергія
Івановича на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
14.11.2013р. по справі № 820/9211/13-а

за позовом Генерального директора
Приватного сільськогосподарського
підприємства "Горизонт" Шевцова Сергія
Івановича

до Золочівського районного відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області

про визнання бездіяльності незаконною
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Генеральний директор
Приватного сільськогосподарського
підприємства "Горизонт" Шевцов Сергій
Іванович, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Золочівського районного відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, в якому просив суд визнати
незаконною бездіяльність відповідача
щодо не надання відповіді на подану
заяву від 03.09.2013 року та зобов'язати
відповідача надати достовірну, точну
та повну інформацію, запитувану в
поданій ПСП "Горизонт" заяві від 03.09.2013
року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.11.2013 року
у задоволенні позову Генерального
директора ПСП "Горизонт" Шевцова Сергія
Івановича до Золочівського районного
відділу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивачем подано апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 14.11.2013 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів ст. 40 Конституції України, ч. 1
ст. 1, ч. 1, ч. 2 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 13, п. 5 ч. 1 ст.
14, ч. 1 ст. 20, ч. 1, ч. 2 ст. 22 Закону України
"Про доступ до публічної інформації",
що призвело до неправильного вирішення
справи, а також на доводи та обставини
викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши, в
межах апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

З матеріалів справи встановлено, що
генеральний директор ПСП "Горизонт"
Шевцов С.І. 04.09.2013 року звернувся до
начальника Золочівського РВ ГУ МВС
України в Харківській області з заявою
в якій просив надати інформацію про хід
розслідування кримінального
провадження № 0000088, а саме: на якій
стадії знаходяться на даний час
матеріали кримінального провадження
ЄДР № 0000088 від 30.11.2012 року?; які вже
слідчі дії за 9 (дев'ять) місяців були
Вами здійснені для своєчасного,
повного, об'єктивного розкриття
злочину?; чи визнано ПСП "Горизонт"
цивільним позивачем по даному
кримінальному провадженню?; чи
встановлено Вами особу (осіб), які
незаконно проводили збір посіяного ПСП
"Горизонт" врожаю озимої пшениці в
межах контурів № 11, 12, 14
Олександрівської сільської ради
Золочівського району та № 35 Лютівської
сільської ради Золочівського району
Харківської області у 2008 році та чи
внесено цю інформацію до реєстру і
негайно повідомлено їй (їм) про
підозру?; чи були встановленні певні
факти у поданому ПСП "Горизонт"
клопотанні про встановлення або
спростування факту?; чи призначено по
кримінальній справі за № 0000088
судово-товарознавчу експертизу,
проведення якої необхідно доручити
Харківському науково-дослідному
інституту судових експертиз ім. М. С.
Бокаріуса, попередивши експерта про
кримінальну відповідальність за дачу
неправдивого висновку за ст. ст. 384, 385 КК
України?; чи було перекваліфіковано
даний злочин з ч. 3 ст. 185 КК України на ч.
5 ст. 186 КК України (грабіж, вчинений у
особливо великих розмірах) та чи
негайно було внесено дані зміни щодо
правової кваліфікації у ЄРДР?; чи було
здійснено всі можливі заходи щодо
виявлення на вилучення майна голови ФГ
"Аурум" Голобородька С. О., де б воно не
знаходилося, в накладенні арешту,
складанні опису і, за необхідності у
вилученні або передачі на зберігання
цього майна?; чи було здійснено виїзд з
Вашої сторони до місця мешкання голови
ФГ "Аурум" Голобородька С. О. щодо
виявлення та вилучення побутових та
інших цінних речей, чи мало місце
складання їх опису та передачі у
встановленому законом порядку для
зберігання, щоб в подальшому рішення
суду в частині розгляду цивільного
позову можливо було виконати в повному
обсязі?; чи було в якості забезпечення
заявленого ПСП "Горизонт" цивільного
позову накласти арешт на все належне на
праві приватної власності майно голові
ФГ "Аурум" Голобородько С.О., ухваливши
при цьому відповідну постанову? (а.с. 8).

02.10.2013 року начальником Золочівського
РВ ГУ МВС України в Харківській області
за вих. № 80/7611 надано відповідь на
адресу Генерального директора ПСП
"Горизонт" Шевцова С.І., в якій
повідомлено заявника, що по
кримінальному провадженню № 0000088
від 30.11.2012 року СВ Золочівського РВ
ГУМВСУ проводиться досудове слідство.
Вищевказане кримінальне провадження в
квітні 2013 року було направлено до
прокуратури Харківської області для
подальшого ознайомлення в суді по
цивільним позовам Шевцова С.І. 30.09.2013
року кримінальне провадження №
0000088 надійшло до з прокуратури
Харківської області до СВ
Золочівського РВ ГУ МВС України в
Харківській області та було спрямоване
до СУ ГУ МВС України в Харківській
області.

Також, повідомлено, що при надходженні
кримінального провадження № 0000088
до СВ Золочівського РВ ГУ МВС України в
Харківській області додатково буде
повідомлено по кожному пункту
вказаному в заяві. Відповідь
направлена на адресу вказану у заяві.
(а.с. 26).

Судом встановлено, що заява
Генерального директора ПСП "Горизонт"
Шевцова С.І. розглянута начальником
Золочівського РВ ГУ МВС України в
Харківській області в порядку Закону
України "Про звернення громадян", а не
Закону України "Про доступ до публічної
інформації", на чому наполягає позивач.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що
начальником Золочівського РВ ГУ МВС
України в Харківській області
правомірно розглянуто заяву
генерального директора ПСП "Горизонт"
Шевцова С.І. в порядку Закону України
"Про звернення громадян" № 393/96-ВР від
02.10.1996 року.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що, оскільки
порушень порядку та строків розгляду
начальником Золочівського РВ ГУ МВС
України в Харківській області заяви
генерального директора ПСП "Горизонт"
Шевцова С.І., судовим розглядом не
встановлено, позовні вимоги позивача є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, враховуючи
наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 40 Конституції України
передбачено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання
прийнятих на себе зобов'язань, виходячи
з положень принципу верховенства
права, закріпленого як статтею 8
Конституції України, так і статтею 8 КАС
України.

Як вбачається зі змісту
адміністративного позову, позивач
посилається на те, що направлений ним
відповідачу запит підлягав розгляду в
порядку Закону України "Про доступ до
публічної інформації" від 13.01.2011 року №
2939-VI, тобто запитувана ним інформація є
публічною. Таким чином, позивач,
називаючи своє звернення
інформаційним запитом, вказує на
обов'язок відповідача надати відповідь
у п'ятиденний строк, що передбачено
приписами ст. 20 Закону України від
13.01.2011 р. № 2939-VI "Про доступ до публічної
інформації".

Колегія суддів з цього приводу
зазначає наступне.

Законом України "Про доступ до
публічної інформації" визначений
порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст.1 вказаного Закону
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Виходячи зі змісту вказаних норм,
публічна інформація розглядається у
двох аспектах: відомості - отримані або
створені в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством; відомості, які
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
доступ до публічної інформації" доступ
до публічної інформації
забезпечується шляхом надання
інформації за запитами на інформацію.

Суб'єктами відносин у сфері доступу до
публічної інформації, згідно ст. 12
вказаного Закону є:

- запитувачі інформації - фізичні,
юридичні особи, об'єднання громадян без
статусу юридичної особи, крім суб'єктів
владних повноважень;

- розпорядники інформації - суб'єкти,
визначені у статті 13 цього Закону;

- структурний підрозділ або
відповідальна особа з питань запитів
на інформацію розпорядників
інформації.

Статтею 13 вищевказаного Закону до
розпорядників інформації, зокрема
віднесено суб'єктів владних
повноважень, до яких відносяться:
органи державної влади, інші державні
органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

За статтею 5 цього Кодексу, доступ до
інформації забезпечується двома
шляхами:

- шляхом її оприлюднення у засобах
масової інформації (в офіційних
друкованих виданнях, на офіційних
веб-сайтах в мережі Інтернет, на
інформаційних стендах та будь-яким
іншим способом);

- через надання інформації за запитами
на інформацію.

Згідно ч.ч. 1-4 статті 19 Закону України
"Про доступ до публічної інформації",
запитом на інформацію є прохання особи
до розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні. Запитувач має право
звернутися до розпорядника інформації
із запитом на інформацію незалежно від
того, стосується ця інформація його
особисто чи ні, без пояснення причини
подання запиту. Запит на інформацію
може бути індивідуальним або
колективним. Запити можуть подаватися
в усній, письмовій чи іншій формі
(поштою, факсом, телефоном, електронною
поштою) на вибір запитувача. Письмовий
запит подається в довільній формі.

З аналізу Закону України "Про доступ до
публічної інформації", вбачається, що
публічна інформація має бути
відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформації, або яка знаходиться
у володінні суб'єктів владних
повноважень. Зазначеним законом
передбачено надання інформації, яка
вже створена та знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, тобто, закон попереджує
створення будь-якої інформації за
запитами, оскільки це може в подальшому
призвести до відповідних розбіжностей.

З огляду на поняття публічної
інформації та на зміст заяви позивача
від 03.09.2013 року, колегія суддів
зазначає, що запитувана інформація не
містить ознак публічної в розумінні ст.
1 Закону України "Про доступ до
публічної інформації", оскільки вона не
знаходиться у виключному володінні
начальника Золочівського РВ ГУ МВС
України в Харківській області та не
отримана і не створена в процесі
виконання ним своїх обов'язків.

Крім того, колегія суддів зауважує, що
заява позивача від 03.09.2013 року не
містить посилань на Закон України "Про
доступ до публічної інформації", а
запитувана позивачем інформація
стосується процесуальних дій слідчого,
вчинених у кримінальному провадженні
№ 0000088.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 Закону України
"Про доступ до публічної інформації",
цей Закон не поширюється на відносини
щодо отримання інформації суб'єктами
владних повноважень при здійсненні
ними своїх функцій, а також на
відносини у сфері звернень громадян,
які регулюються спеціальним законом.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що спірні
правовідносини врегульовані нормами
Закону України "Про звернення громадян"
від 02.10.1996 року № 393/96-ВР, а запитувана
позивачем інформація по суті є не
публічною, а правовою, у розумінні
статті 17 Закону України "Про
інформацію".

Як вбачається зі статті 1 Закону
України "Про звернення громадян",
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно з ст. 3 Закону України "Про
звернення громадян", під зверненнями
громадян слід розуміти викладені в
письмовій або усній формі пропозиції
(зауваження), заяви (клопотання) і
скарги. Заява (клопотання) - звернення
громадян із проханням про сприяння
реалізації закріплених Конституцією
та чинним законодавством їх прав та
інтересів або повідомлення про
порушення чинного законодавства чи
недоліки в діяльності підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, народних депутатів
України, депутатів місцевих рад,
посадових осіб, а також висловлення
думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно ст. 12 Закону України "Про
звернення громадян", дія цього Закону
не поширюється на порядок розгляду
заяв і скарг громадян, встановлений
кримінально-процесуальним,
цивільно-процесуальним, трудовим
законодавством, законодавством про
захист економічної конкуренції,
законами України "Про судоустрій і
статус суддів" та "Про доступ до
судових рішень", Кодексом
адміністративного судочинства
України" .

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
звернення громадян" органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань). Відповідь за
результатами розгляду заяв (клопотань)
в обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Згідно з статті 19 Закону України "Про
звернення громадян" органи державної
влади і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані: об'єктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи
скарги; на прохання громадянина
запрошувати його на засідання
відповідного органу, що розглядає його
заяву чи скаргу; письмово повідомляти
громадянина про результати перевірки
заяви чи скарги і суть прийнятого
рішення.

Статтею 20 Закону України "Про звернення
громадян" встановлено, що звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів. На
обґрунтовану письмову вимогу
громадянина термін розгляду може бути
скорочено від встановленого цією
статтею терміну. Звернення громадян,
які мають встановлені законодавством
пільги, розглядаються у першочерговому
порядку.

Єдиний для органів внутрішніх справ
України, внутрішніх військ МВС України,
навчальних закладів МВС України,
установ, організацій і підприємств
системи МВС України (далі - органи
внутрішніх справ) порядок приймання,
реєстрації, розгляду, узагальнення та
аналізу звернень громадян установлює,
а також визначає порядок контролю за
його дотриманням Положення про порядок
роботи зі зверненнями громадян і
організації їх особистого прийому в
системі Міністерства внутрішніх справ
України (далі - Положення), затверджене
наказом МВС України від 10.10.2010 року №
1177, зареєстроване в Міністерстві
юстиції України 26.10.2004 року за № 1361/9960.

Відповідно до п. 1.3 Положення, громадяни
України мають право звернутися до
органів внутрішніх справ, їх
керівників із зауваженнями, скаргами
та пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявами або
клопотаннями про реалізацію своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів, а
також зі скаргами про їх порушення.

Термін розгляду звернень обчислюється
з дня їх надходження та реєстрації в
органі внутрішніх справ до дня
направлення заявнику відповіді на його
звернення. Якщо останній день терміну
розгляду звернення припадає на
неробочий день, то за останній день
терміну вважається перший після нього
робочий день (п. 5.1 Положення).

Згідно пунктів 5.2, 5.3, 5.4 Положення, щодо
кожного звернення не пізніше ніж у
п'ятиденний термін повинно бути
прийняте одне з таких рішень: прийняти
до свого провадження; передати на
вирішення до підпорядкованого чи
іншого органу внутрішніх справ;
надіслати за належністю до іншого
органу виконавчої влади, якщо питання,
порушені у зверненні, не входять до
компетенції органів внутрішніх справ,
про що одночасно повідомити автора.

У разі направлення звернення для
перевірки й прийняття рішення до
підвідомчих органів внутрішніх справ
термін розгляду такого звернення
обчислюється з дня надходження його до
органу внутрішніх справ вищого рівня й
закінчується днем надання відповіді
тим органом внутрішніх справ, який його
розглядав по суті. В інших випадках
термін розгляду звернень громадян
обчислюється від дня їхньої
реєстрації.

Звернення розглядаються і вирішуються
в термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, враховуючи вихідні,
святкові та неробочі дні, а ті, які не
потребують додаткового вивчення та
проведення перевірки за ними, -
невідкладно, але не пізніше 15 днів від
дня їх отримання.

Матеріалами справи встановлено, що при
розгляді звернення генерального
директора ПСП "Горизонт" Шевцова С.І.
відповідачем дотримані вимоги ст. 19, ст.
20 Закону України "Про звернення
громадян" та Положення про порядок
роботи зі зверненнями громадян і
організації їх особистого прийому в
системі Міністерства внутрішніх справ
України. Відповідь позивачу надано по
суті питань, викладених ним у зверненні
з дотриманням вимог та строків
встановлених законодавством про
розгляд звернень громадян.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що позивач в позовній заяві
просить визнати бездіяльність
відповідача, яка виявилась саме в
ненаданні відповіді на подану заяву
позивача, однак матеріалами справи
встановлено, що така відповідь була
надана позивачеві у встановлений
Законом строк, з урахуванням змісту
звернення, а тому відсутня протиправна
бездіяльність відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивачем
не було надано належних та допустимих
доказів в обґрунтування заявлених
позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом
владних повноважень та заперечуючи
проти позову, довів правовірність
власних дій щодо надання відповіді на
звернення позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги
Генерального директора ПСП "Горизонт"
Шевцова С.І. до Золочівського РВ ГУМВС
України в Харківській області про
визнання незаконною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії - є
необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Харківського
окружного адміністративного суду від
14.11.2013 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги Генерального
директора ПСП "Горизонт" Шевцова Сергія
Івановича колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Генерального
директора Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Горизонт" Шевцова Сергія Івановича
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.11.2013р. по
справі № 820/9211/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 27.01.2014 р.