Справа № 434/8854/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Головіна Т.М.
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
справа №434/8854/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д., Шальєвої В.А.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Артемівського районного
суду м. Луганська від 28 листопада 2013
року у справі №434/8854/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2013 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська, в якому просила визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському район м. Луганська щодо
відмови їй у перерахунку пенсії;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Артемівському району м.
Луганська здійснити перерахунок її
пенсії з травня 2011 з урахуванням
допомоги на оздоровлення та індексації
заробітної платі, відповідно до
довідки про складові заробітної плати
від 19.06.2013р. №01-03/182-6, та виплатити
утворену заборгованість, мотивуючи
тим, що вона звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська з
заявою щодо проведення перерахунку
пенсії з урахуванням виплачених сум як
особі, на яку поширюється дія Закону
України «Про державну службу», на що
отримала відмову , яку вважає
неправомірною.

Ухвалою Артемівського районного
суду м. Луганська від 28.11.2013 року позов
у період часу з травня 2011 року по 25.04.2013
року залишено без розгляду внаслідок
пропуску строку звернення до суду.

Постановою Артемівського
районного суду м. Луганська від 28.11.2013
року адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено частково, внаслідок чого
визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Артемівському районі м.
Луганська щодо відмови у перерахунку
пенсії ОСОБА_2 протиправними,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Артемівському районі м.
Луганська здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату пенсії з 01.11.13
року в розмірі 80% від сум заробітної
плати, на які нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з урахуванням
допомоги на оздоровлення та індексації
заробітної плати, які відповідно до
довідки про складові заробітної плати,
що подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 19.06.2013р. № 01-03/182-6
включені до графи «інші виплати», в
іншій частині позову - відмовити за
необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управлінням Пенсійного
Фонду України в Артемівському районі м.
Луганська подана апеляційна скарга, в
якій апелянт просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
у повному обсязі. (а.с.32). Обґрунтовуючи
доводи апеляційної скарги, відповідач
вказує, що під час розгляду справи суд
першої інстанції невірно застосував
норми матеріального та процесуального
права, тому прийняв незаконну та
необґрунтовану постанову. Пенсія
позивачу була призначена правомірно з
урахуванням діючих
нормативно-правових актів. Законних
підстав для перерахунку пенсії
позивачу не має.

Позивач та представники
відповідача в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення, що дає
суду право розглянути справу у
відсутність сторін в порядку
письмового провадження на підставі
ст.197 ч.1 п.2 КАС України.

Колегія суддів, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що ОСОБА_2
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська та
отримує пенсію за віком на підставі ЗУ
"Про державну службу" в розміру 80% від
суми заробітної плати.

24.10.2013 року позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська з
заявою про проведення перерахунку
призначеної пенсії з урахуванням
виплачених їй сум, які входять до
структури заробітної плати державного
службовця. (а.с.6)

Відповідач листом від 25.10.2013р.
відмовив позивачу у перерахунку
пенсії, посилаючись на те, що
матеріальна допомога та індексація
грошових доходів не є складовою
заробітної плати державного службовця,
а тому не враховується при розрахунку
пенсії державного службовця. (а.с.12-13)

Відповідно довідки №01-03/182-6 від
19.06.2013 року про складові заробітної
плати (за останні календарні 24 місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
заробітна плата позивача за період з
01.05.2009 року по 30.04.2011 року складала
40323,36 грн, в склад заробітної плати
входили надбавки, премії та інші
виплати, інші виплати включають
індексацію заробітної плати та
допомогу на оздоровлення на загальну
суму 8373,53 грн (а.с.10 -11)

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу», у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин, (далі -
Закон № 3723-XII) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадового окладу, премій, доплат за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.5 ст. 33 зазначеного Закону
надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби в таких
розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Частина 7 ст.33 Закону України «Про
державну службу» встановлює, що умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами та
матеріальна допомога в розумінні
статті 33 Закону України «Про державну
службу» належать до додаткових видів
грошового забезпечення і приймаються
при нарахуванні пенсії лише особам, які
отримували такі надбавки під час
перебування на державній службі та
були звільненні зі служби після їх
запровадження.

Відповідно до вимог ст.371 Закону
України «Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

На суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та
індексацію нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що відображено у
наданій довідці форми №5-1 (а.с.10-11).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року №1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Вказана правова позиція відображена у
Постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012р. по справі №21-430а11 та, на
підставі ст.2442 КАС України, є
обов'язковою для застосування.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що види оплати
праці та інших виплат, які враховуються
при обчисленні середньомісячної
заробітної плати для перерахунку
пенсії, не повинні виходити із
складової заробітної плати, яку
отримував державний службовець на час
виходу на пенсію, оскільки таке
звуження суперечить ст.371 Закону
України «Про державну службу».

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про часткове
задоволення вимог позивача.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Артемівського районного
суду м. Луганська від 28 листопада 2013
року у справі № 434/8854/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Артемівського районного
суду м. Луганська від 28 листопада 2013
року у справі № 434/8854/13-а - залишити без
змін.

Ухвала суду за наслідками розгляду у
письмовому провадженні набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів
М.В. Бишов

В.А. Шальєва

І.Д. Компанієць