Справа № 826/9638/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9638/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: позивачаБорисюк Л.П., Петрика
І.Й., Собківа Я.М. Гусак О.О. ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 серпня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до Київської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із позовом до Київської міської
ради в якому просив визнати
протиправним та скасувати рішення, а
саме: пункт 1.4.12 протоколу № 136
засідання постійної комісії Київради з
питань власності від 04.12.2012 щодо
відмови адвокату ОСОБА_5 у встановленні
орендної плати у розмірі 1 грн. на рік за
користування нежитловим приміщенням
площею 76,3 кв.м. по АДРЕСА_1 та
зобов'язати постійну комісію Київради
з питань власності винести на
засідання сесії Київської міської ради
питання щодо встановлення адвокату
ОСОБА_5 орендної плати в розмірі 1 грн.
на рік за користування нежитловим
приміщенням площею 76,3 кв.м. по АДРЕСА_1
при продовженні договору оренди.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
серпня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, який з'явився в судове
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач, як адвокат, з 2001 року орендує
нежитлове приміщення площею 67,3 кв.м. на
АДРЕСА_1.

З 2007 року за використання орендованого
приміщення ОСОБА_5 здійснював оплату за
50,0 кв.м. - в межах витрат на утримання
орендованого майна, а за 17,3 кв.м. - 2% від
вартості об'єкту оренди, визначеної
шляхом незалежної (експертної) оцінки
та застосовано коефіцієнт 0,8 (підвал).

23 серпня 2012 року, у зв'язку із
закінченням строку дії договору та
керуючись положеннями Методики,
позивач звернувся до Печерської
районної в місті Києві державної
адміністрації із заявою про
продовження договору оренди, в якій
просив застосувати до нього пункт 21
Методики, а саме визначити орендну
плату за оренду нерухомого майна у
розмірі 1 грн. на рік, який встановлений
для громадських організацій інвалідів
та ветеранів, якщо орендна площа
становить до 100 кв.м. та не
використовується для провадження
підприємницької діяльності.

18 вересня 2012 року Печерською районною в
місті Києві державною адміністрацією
за результатами розгляду заяви ОСОБА_5
направлено лист № 5487/1/12, в якому
останнього повідомлено про
відсутність підстав для застосування
орендної ставки, визначеної для
громадських організації інвалідів та
ветеранів у зв'язку з ненаданням
заявником документів, які б
підтверджували статус наведених
організацій.

Крім того, під час перевірки
використання позивачем орендованого
нежитлового приміщення, проведеною
комісією у складі представників
відділу з питань майна Печерської
районної в місті Києві державної
адміністрації, представника КП
«Дирекція» та ОСОБА_5, та складання
відповідного акту, встановлено, що
орендар веде діяльність, яка має всі
ознаки діяльності господарюючого
суб'єкта (наявність органу управління
та штату працівників).

Враховуючи викладене, позивача
повідомлено про відсутність у
Печерської районної в місті Києві
державної адміністрації заперечень
проти переукладення договору оренди на
нежитлові приміщення загальною площею
67,3 кв.м. в підвалі будинку № 12 на вулиці
Лютеранській, однак, із застосуванням
орендної ставки у розмірі 20% від
вартості орендованого майна.

Не погоджуючись з таким результатом
розгляду свого звернення, 24 жовтня 2012
року ОСОБА_5 подав заяву про прийняття
рішення та застосування розміру
орендної ставки при продовженні
договору оренди № 41/608 від 26 жовтня 2010
року до постійної комісії Київської
міської ради в питань власності, яка
була винесена на розгляд та включена до
порядку денного засідання Комісії 04
грудня 2012 року.

За результатами розгляду заяви
адвоката ОСОБА_5 щодо встановлення
орендної плати у розмірі 1 грн. на рік
при продовженні строку дії договору
оренди нежитлових приміщень загальною
площею 67,3 кв.м. на АДРЕСА_1, Комісія
винесла рішення про відмову в її
задоволенні, яке викладено у протоколі
від 04 грудня 2012 року № 136, а саме у
пункті 1.4.12.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21 травня
1997 року № 280/97-ВР, місцеве
самоврядування в Україні це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Згідно ч. 2 ст. 140 Конституції України,
особливості здійснення місцевого
самоврядування в містах Києві та
Севастополі визначаються окремими
законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
столицю України - місто-герой Київ»,
місцеве самоврядування у місті Києві
здійснюється територіальною громадою
міста як безпосередньо, так і через
Київську міську раду, районні в місті
ради (у разі їх утворення) та їх
виконавчі органи.

Згідно ст. 148 Конституції України,
місцеві ради самостійно вирішують
питання місцевого значення в межах
Конституції і законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

Рішенням Київської міської ради від 14
липня 2011 року № 382/5769 затверджено
Положення про постійні комісії
Київської міської ради (далі -
Положення), відповідно до якого,
Постійні комісії Київської міської
ради є органами Київської міської ради
(далі за текстом - Київради), що
обираються з числа її депутатів для
вивчення, попереднього розгляду і
підготовки питань, які належать до їх
відання, здійснення контролю за
виконанням рішень ради та її
виконавчого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Положення,
Постійна комісія Київради з питань
власності вивчає, попередньо
розглядає, бере участь у підготовці та
готує проекти рішень Київради, надає
висновки та рекомендації, здійснює
контроль за виконанням рішень ради, її
виконавчого органу з питань:

1) володіння, користування та
розпорядження об'єктами права
комунальної власності (включаючи
питання приватизації, управління,
надання в оренду (суборенду), застави,
страхування, концесії);

2) формування комунальної власності
територіальної громади міста Києва
(включаючи питання зарахування до
комунальної власності закінчених
будівництвом (реконструкцією) об'єктів
комунального призначення);

3) захисту прав комунальної власності;

4) передачі об'єктів комунальної
власності міста Києва під
реконструкцію;

5) створення, реорганізації та
ліквідації комунальних підприємств,
установ та організацій;

6) обліку та реєстрації права власності
на об'єкти нерухомого майна.

Виходячи із вищевикладеного,
вищевказаним рішенням чітко визначено
коло питань, які віднесені до розгляду
Комісії з питань власності.

Питання встановлення орендної плати у
розмірі 1 грн. на рік та відповідно,
підготовка проекту рішення із
зазначеного питання та подання його на
сесію Київської міської ради не
належить до компетенції комісії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна», методика розрахунку орендної
плати та пропорції її розподілу між
відповідним бюджетом, орендодавцем та
балансоутримувачем визначаються
органами місцевого самоврядування для
об'єктів, що перебувають у комунальній
власності.

Рішенням Київської міської ради від
22.09.2011 № 34/6250 затверджено Положення про
оренду майна територіальної громади
міста Києва, додатком 3 до якого є
методика розрахунку орендної плати за
майно територіальної громади міста
Києва, яке передається в оренду (далі -
Методика).

Пунктом 21 Методики встановлений
вичерпний перелік підприємств,
установ, організацій та осіб для яких
розмір орендної плати за оренду
нерухомого майна становить 1 грн. на
рік, серед яких є громадські
організації інвалідів та ветеранів,
якщо орендована площа становить до 100
кв.м та не використовується для
провадження підприємницької
діяльності.

Посилання позивача на те, що до нього
має бути застосований цей пункт
Методики є необґрунтованим, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
громадські об'єднання», громадським
об'єднанням є добровільне об'єднання
фізичних осіб та/або юридичних осіб
приватного права для здійснення та
захисту прав і свобод, задоволення
суспільних, зокрема економічних,
соціальних, культурних, екологічних, та
інших інтересів.

За організаційно-правовою формою
громадське об'єднання утворюється як
громадська організація або громадська
спілка.

Громадська організація - це громадське
об'єднання, засновниками та членами
(учасниками) якого є фізичні особи.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про
громадські об'єднання», кількість
засновників громадського об'єднання не
може бути меншою, ніж дві особи.

Враховуючи викладене, а також те, що
позивач є фізичною особою, а не
громадською організацією, до нього не
може бути застосований п. 21 Методики та
встановлений розмір орендної плати 1
грн. на рік.

Наявність у позивача статусу адвоката
не свідчить про наявність у нього права
на встановлення розміру орендної плати
на підставі пункту 21 Методики.

Крім того, як встановлено судом першої
інстанції, відповідно до пункту 4
Примітки до Методики, органом
місцевого самоврядування - Київською
міською радою Комісії делеговано
повноваження щодо визначення нижчого
розміру орендної ставки, отже остання
має право приймати рішення з цього
питання. Саме на реалізацію такого
повноваження Комісією під час розгляду
заяви ОСОБА_5, було запропоновано
встановити орендну ставку у розмірі 15%,
від чого позивач відмовився.

Вищевказане свідчить про відсутність
підстав для задоволення вимоги
позивача про визнання протиправним та
скасування рішення Комісії,
викладеного у пункті 1.4.12. протоколу №
136 від 04 грудня 2012 року, прийнятого за
результатами розгляду заяви ОСОБА_5 про
встановлення орендної плати у розмірі 1
грн. на рік при продовженні договору
оренди нежитлових приміщень загальною
площею 67,3 кв.м. на АДРЕСА_1.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
Комісії винести на засідання сесії
Київської міської ради питання щодо
встановлення адвокату ОСОБА_5 інваліду
2 групи, громадянину, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорія 1, орендної плати у розмірі 1
грн. на рік за користування нежитловим
приміщенням площею 67,3 кв.м. на АДРЕСА_1
при продовженні договору оренди,
колегія суддів погоджується з
висновком суду про її відмову, оскільки
позивачем не наведено жодних положень
нормативно-правових актів, якими б
встановлювався обов'язок Комісії
передати таке звернення на розгляд
Київської міської ради або
закріплювалось віднесення дій по
розгляду названого звернення до
виключної компетенції останньої.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 13 серпня 2013 року - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 серпня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 27.01.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.