Справа № 801/10887/13-а
Суддя: Кащеєва Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2014 р. Справа №801/10887/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кащеєвої Г.Ю., за
участю секретаря Багдасарян Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Алушта АР Крим

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Алушті АР Крим

про стягнення 545,11 грн.,

за участю представників:

від позивача - не з'явився, надав суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутністю;

від відповідача - не з'явився

Обставини справи: Управління
Пенсійного фонду України в м. Алушта АР
Крим звернулося до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Алушті АР Крим,
в якому просило стягнути суму
невідшкодованих витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за період з 01.10.2013 року по
31.10.2013 року у відношенні 4 пенсіонерів, а
саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
розмірі 545,11 грн.

Позивач явку свого представника у
судове засідання, яке відбулось 21.01.2014
року, не забезпечив, про час, дату та
місце його проведення повідомлений
належним чином, надіслав клопотання
про розгляд справи без участі
представника.

Відповідач проти задоволення
адміністративного позову заперечував
та надав письмові заперечення на
позов від 06.12.2013 року № 01-433 (а.с.45-47).

Суд, приймаючи до уваги належним чином
повідомлення сторін про час, день та
місце проведення судового засідання,
керуючись ст. 128 КАС України, вважає за
можливе розглянути справу на підставі
наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи суд

ВСТАНОВИВ:

Економічний механізм та організаційна
структура загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які призвели до втрати
працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві
визначені в Законі України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 1105 від 23.09.1999 р. (далі -
Закон № 1105).

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України витрат, пов'язаних
з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", у тому числі
добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування або
професійного захворювання пов'язаних з
виконанням ними трудових обов'язків
визначений Порядком відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який затверджений
постановою правління Пенсійного фонду
України, Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України від
04.03.2003 р. № 5-4/4, зареєстрований
Міністерством юстиції України 16.05.2003 р.
за № 376/7697 (далі - Порядок).

Суд зазначає, що 30.10.2013 року Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Алушта АР
Крим та Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Алушті
Автономної Республіки Крим підписаний
акт щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за жовтень 2013 року.
Відповідно до цього акту звірки
відповідачем не прийнято до заліку
суми основного розміру пенсії у сумі
545,11 гривень, а саме: у відношенні
пенсіонера ОСОБА_1 на загальну суму 93,92
гривень, у відношенні пенсіонера
ОСОБА_2 на загальну суму 150,00, у
відношенні пенсіонера ОСОБА_3 на
загальну суму 151,19 гривень, у відношенні
пенсіонера ОСОБА_4 на загальну суму 150,00
гривень (а.с.6-9).

Також судом досліджено пенсійні справи
зазначених пенсіонерів (а.с.10-34).

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків, відповідно до
статті 46 Закону № 1105 провадить збір та
акумулювання страхових внесків, має
автономну, незалежну від будь-якої
іншої, систему фінансування.
Фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
здійснюється за рахунок:

внесків роботодавців: для підприємств -
з віднесенням на валові витрати
виробництва, для бюджетних установ та
організацій - з асигнувань, виділених
на їх утримання та забезпечення;

капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України;

прибутку, одержаного від тимчасово
вільних коштів Фонду на депозитних
рахунках;

коштів, одержаних від стягнення
відповідно до цього Закону штрафів і
пені з страхувальників, штрафів з
працівників, винних у порушенні вимог
нормативних актів з охорони праці, а
також адміністративних стягнень у
вигляді штрафів з посадових осіб
підприємств, установ, організацій,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, передбачених Кодексом
України про адміністративні
правопорушення;

добровільних внесків та інших
надходжень, отримання яких не
суперечить законодавству.

Кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не включаються до
складу Державного бюджету України та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням. До коштів на здійснення
страхування від нещасного випадку
застосовується казначейська форма
обслуговування в порядку,
передбаченому для обслуговування
Державного бюджету України.

Відповідно до ст.20 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (Закон
України N 16/98-ВР від 14.01.1998 року)
передбачено, що основними джерелами
коштів загальнообов'язкового
державного соціального страхування є
внески роботодавців і застрахованих
осіб. Бюджетні та інші джерела коштів,
необхідні для здійснення
загальнообов'язкового державного
соціального страхування,
передбачаються відповідними законами
з окремих видів загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Судом встановлено, що будь-які страхові
виплати, що здійснюються Фондом
складаються на підставі страхових
внесків роботодавців, як
страхувальників, які і є основним
джерелом надходжень до фонду і мають
використовуватися виключно за їх
цільовим призначенням.

Відповідно до статті 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страховими виплатами є
грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Згідно з ст. 25 Закону № 1105 року усі види
страхових виплат і соціальних послуг
застрахованим та особам, які
перебувають на їх утриманні, а також
усі види профілактичних заходів,
передбачених статтями 21 та 22 цього
Закону, провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків за
рахунок коштів цього Фонду.

У зв'язку з викладеним суд зазначає, що
зазначеним Законом визначені як
об'єкти, які підлягають виплаті
застрахованим особам Фондом, так і
об'єкти, які підлягають відшкодуванню
Фондом у разі виплати таких сум іншими
страховиками. До зазначених витрат не
належать будь-які додаткові види
соціальної допомоги, які не включені до
статей 21,22, 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Стосовно діяльності органів
Пенсійного фонду, то їх повноваження
стосуються призначення та виплати
пенсій, які є гарантією з боку Держави
на соціальну захищеність пенсіонерів
шляхом встановлення пенсій на рівні,
орієнтованому на прожитковий мінімум.

Виплата пенсій, відповідно до статті 8
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" N 1788-XII від 05.11.1991 року
здійснюється з коштів Пенсійного фонду
України, який формується за рахунок
коштів, що відраховуються
підприємствами і організаціями (в тому
числі й тими, що використовують працю
громадян за угодами цивільно-правового
характеру) на заходи соціального
страхування за тарифами,
диференційованими залежно від
небезпечності, шкідливості, тяжкості
робіт та стану інших умов праці,
страхових внесків громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів
державного бюджету України.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003
року непрацездатні громадяни крім
пенсійних виплат із системи пенсійного
забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до
зазначених виплат, додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів,
визначених законодавством.

У разі якщо сукупність виплат,
зазначених у частині першій цієї
статті, разом з пенсійними виплатами із
системи пенсійного забезпечення та
іншими доходами не досягають розміру
прожиткового мінімуму, визначеного
законом для непрацездатних громадян,
такі громадяни мають право на
отримання державної соціальної
допомоги в порядку, розмірах та за
рахунок коштів, визначених законом.

Вказана гарантія щодо пенсійного
забезпечення непрацездатних громадян
закріплена також у статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", якою
встановлений мінімальний розмір
пенсії за віком в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
який застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

У зв'язку з викладеним суд зазначає, що
відповідач повинен відшкодувати
позивачу суму не відшкодованих витрат
на виплату і доставку пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві за жовтень 2013
року в розмірі 395,11 грн., що
підтверджується матеріалами справи,
зокрема розрахунком суми
заборгованості Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Алушті АР Крим,
тому позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню (а.с.5).

Щодо відшкодування витрат на виплату і
доставку основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_2 судом
встановлено, що остання отримує пенсію
у зв'язку із втратою годувальника, який
помер унаслідок нещасного випадку на
виробництві.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Частиною 2 зазначеної статті
встановлено, що такими непрацездатними
особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Із аналізу зазначеної норми випливає,
що пенсія у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначається особі, яка на момент
настання страхового випадку була
непрацездатною та знаходилася на
утриманні померлого.

Рішенням Окружного адміністративного
суду АР Крим від 15.04.2010 року у справі
№2а-60/10/11/0170, залишеним без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду АР Крим від
05.04.2011 року встановлено, що ОСОБА_2 на
день смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(акту про нещасний випадок на
виробництві №1 від 18.01.1999р.) була
працездатною (працювала викладачем
музики згідно наказу №22 від 30.01.1996р.) та
продовжувала працювати до 2009 року. На
утриманні потерпілого не знаходилася,
а відтак, права на призначення пенсії у
зв'язку із втратою годувальника вона не
мала, у зв'язку із чим, пенсія ОСОБА_2 у
зв'язку із втратою годувальника
призначена позивачем неправомірно.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом встановлено, що
відсутні як правові підстави, так і
порядок відшкодування відповідачем
сум витрат на виплату і доставку
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_2 у
розмірі 150,00 грн.

Керуючись ст. ст. 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Алушта АР Крим
(98500, АР Крим, м. Алушта, вул. Леніна,21 р/р
0427 в УГК АРК, МФО 824026, )
на користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Алушта АР Крим (98500, АР Крим,
м. Алушта, вул. Вол. Хромих, 12, р/р
1074 в КРУ ПАТ "Державний ощадний
банк України", МФО 324805, )
суму не відшкодованих витрат на
виплату і доставку пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві за період з
01.10.2013 року по 31.10.2013 року в розмірі 395,11
гривень.

3.В іншій частині у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Кащеєва Г.Ю.