Справа № 872/2173/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р.справа № 2а/0470/12930/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
листопада 2012 року у справі №2а/0470/12930/12
за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 жовтня 2012 року звернувся до
суду з позовом до Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області згідно якого просить суд
зобов'язати Жовтневий відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області зняти арешт
з усього майна ОСОБА_1, на яке його було
накладено в ході виконавчого
провадження по примусовому виконанню
судового наказу від 12.02.2008 року,
прийнятого Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська по справі № 2н-511/2008
про стягнення з ОСОБА_1, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, на користь АТ
«Індустріально-експортний банк»,
розташованого за адресою: вул.
Південна, 2 м. Дніпропетровськ, боргу за
кредитним договором № 90 від 25.02.2004 року
в розмірі 6166,68 грн., пені за
прострочення виконання зобов'язання за
договором в розмірі 11254,19 грн., судового
збору в розмірі 87,10 грн., витрат на ІТЗ в
розмірі 15 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що ухвалою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
12 жовтня 2012 року судовий наказ від
12.02.2008 року по справі №2н-511/08 скасовано.
В свою чергу позивач 12.10.2012 року та
15.10.2012 року звертався до відповідача з
проханням знати арешт з усього майна
ОСОБА_1, на яке його було накладено в
ході виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
від 12.02.2008 року, прийнятого Жовтневим
районним судом м. Дніпропетровська по
справі № 2н-511/2008, проте отримав відмову.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
листопада 2012 року позов задоволено,
зобов'язано Жовтневий відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області зняти арешт
з усього майна, що належить ОСОБА_1, що
був накладений в ході виконавчого
провадження з виконання судового
наказу від 12.02.2008 року, виданого
Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська у справі № 2н-511/2008 про
стягнення з ОСОБА_1, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, на користь АТ
«Індустріально-експортний банк»,
розташованого за адресою: вул.
Південна, 2 м. Дніпропетровськ, боргу за
кредитним договором № 90 від 25.02.2004 року
в розмірі 6166,68 грн., пені за
прострочення виконання зобов'язання за
договором в розмірі 11254,19 грн., судового
збору в розмірі 87,10 грн., витрат на ІТЗ в
розмірі 15 грн.

Постанова суду мотивована тим, що
відповідач не довів правомірності
своєї бездіяльності щодо винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження ВП № 10538569 з виконання
судового наказу № 2н-511/2008, виданого
07.11.2008 року Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська, та не зняття арешту
з майна, що належить ОСОБА_1

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідач оскаржив
її до апеляційного суду

з підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
27.02.2012 року державним виконавцем було
завершено виконавче провадження на
підставі пункту 7 частини 1 статті 47
Закону України «Про виконавче
провадження» та виконавчий лист
повернутий саме стягувачу, арешт з
майна не був знятий, що передбачено
чинним законодавством.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача та його
представника які заперечували щодо
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що 12.02.2008
року Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська у справі № 2н-511/2008
видано судовий наказ про стягнення з
ОСОБА_1 на користь АТ
«Індустріально-експортний банк» 6166,68
грн. заборгованості за кредитним
договором № 90 від 25.02.2004 року, 11254,19 грн.
пені за прострочку виконання
зобов'язання, а також 87,10 грн. витрат по
сплаті судового збору, витрат на ІТЗ в
розмірі 15 грн., а всього 17522,97 грн. (а.с.5)

Вказаний судовий наказ набрав чинності
07.11.2008 року.

11.12.2008 року постановою старшого
державного виконавця Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області Дубровської Т.А. було відкрито
виконавче провадження ВП № 10538569 з
виконання судового наказу № 2-н-511/2008,
виданого 07.11.2008 року Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська та накладено
арешт на все майно в межах суми
стягнення, що належить ОСОБА_1 (а.с.8).

27.02.2012 року постановою державного
виконавця Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області судовий наказ № 2н-511/2008,
виданий 07.11.2008 року Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська на підставі
пункту 7 частини 1 статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
повернуто стягувачу (а.с.48).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 12.10.2012 року
судовий наказ від 12.02.2008 року по справі
№ 2н-511/08 року про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_1 на користь АТ
«Індустріально-експортний банк» в
особі Дніпропетровської філії -
скасовано (а.с.4).

15.10.2012 року позивач звернувся до
відповідача з заявою, в якій повідомив
про скасування судового наказу від
12.02.2008 року по справі № 2н-511/08 року та
просив скасувати арешт, накладений на
його майно на виконання судового
наказу, що скасований.

Проте, станом на час розгляду справи
відповідачем постанова про закінчення
виконавчого провадження ВП № 10538569 з
виконання судового наказу № 2н-511/2008,
виданого 07.11.2008 року Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська, не винесена
та арешт з майна, що належить ОСОБА_1, не
знято.

Вказані обставини стали підставою для
звернення з позовом до суду.

Суд апеляційної інстанції
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оскарженої постанови, виходить з
наступного.

Зобов'язання відповідача зняти арешт з
усього майна ОСОБА_1, на яке було
накладено в ході виконавчого
провадження по примусовому виконанню
судового наказу від 12.02.2008 року,
прийнятого Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська по справі № 2н-511/2008 є
предметом спору переданого на
вирішення суду.

Повертаючи судовий наказ № 2н-511/2008,
виданий 07.11.2008 року Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська стягувачу
відповідач керувався пунктом 7 частини
1 статті 47 Закону України «Про
виконавче провадження», яким
передбачено, що виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо
боржник - фізична особа (крім випадків,
коли виконанню підлягають виконавчі
документи про стягнення аліментів,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом чи іншим ушкодженням
здоров'я, у зв'язку з втратою
годувальника, а також виконавчі
документи про відібрання дитини) чи
майно боржника, розшук яких
здійснювався органами внутрішніх
справ, не виявлені протягом року з дня
оголошення розшуку.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, судовий наказ від 12.02.2008 року по
справі № 2н-511/08 року про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_1 на користь АТ
«Індустріально-експортний банк» було
скасовано ухвалою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
12.10.2012 року після того, як державний
виконавець прийняв постанову від 27.02.2012
року про повернення вказаного судового
наказу стягувачу.

Статтею 49 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
виконавче провадження підлягає
закінченню, зокрема, у разі скасування
рішення суду, на підставі якого виданий
виконавчий документ, або визнання
судом виконавчого документа таким, що
не підлягає виконанню. Про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до п. 1, п. 2 ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі закінчення виконавчого
провадження, повернення виконавчого
документа до суду або іншого органу
(посадовій особі), який його видав,
арешт, накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. У разі якщо у виконавчому
провадженні державним виконавцем
накладено арешт на майно боржника, у
постанові про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, державний виконавець
зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

З аналізу вищезазначених норми
випливає обов'язок державного
виконавця не тільки закінчити
виконавче провадження у разі
скасування рішення суду, на підставі
якого виданий виконавчий документ, но
також зняти арешт, накладеного на майно
боржника.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Враховуючи те, що ухвалою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
12.10.2012 року судовий наказ від 12.02.2008 року
по справі № 2н-511/08 року про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_1 на користь АТ
«Індустріально-експортний банк» в
особі Дніпропетровської філії
скасовано, при цьому виконавче
провадження по примусовому виконанню
судового наказу від 12.02.2008 року,
прийнятого Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська по справі № 2н-511/2008 не
закінчено та арешт з майна не знято, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
необхідності задоволення позову.

На підставі зазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції під час розгляду
даної справи об'єктивно, повно та
всебічно дослідив обставини, які мають
суттєве значення для вирішення справи,
дав їм правильну юридичну оцінку і
ухвалив законне, обґрунтоване рішення
без порушень норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому постанову суду
першої інстанції у даній справі
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області - залишити без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
листопада 2012 року у справі №2а/0470/12930/12 -
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 17
січня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко