Справа № 826/20964/13-а
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Пащенка К.С., при секретарі судового
засідання Іконніковій О.Ю., розглянувши
у порядку письмового провадження
адміністративну справуза
позовомОб'єднання багатоквартирного
будинку «Каштан»доІнспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києвіпровизнання
незаконною та скасування
постанови,ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить визнати
незаконною та скасувати постанову
відповідача від 13.12.0213 № 626/13/7/26-88/1312/03
про накладення на позивача штрафу у
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити позов у повному
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував та
просив відмовити у задоволенні
16.01.2014 в судовому засіданні за згодою
представників сторін ухвалено
розглядати справу в порядку письмового
провадження на підставі ч. 4 ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
13.12.2013 постановою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві № 626/13/7/26-88/1312/03 про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності за
результатами розгляду акту перевірки
від 06.12.2013, протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 06.12.2013 та припису від
06.12.2013, встановлено, що на технічному
поверсі будинку за адресою: м. Київ, вул.
Вишняківська, 17 проведено роботи з
облаштування окремого приміщення
невідомого призначення, в підвальному
приміщенні облаштована окрема вхідна
група для розміщення майстерні з
ремонту взуття; об'єкт відноситься до
ІІІ категорії складності (згідно з
ДСТУ-Н Б В. 1.2-16:2013 «Визначення класу
наслідків (відповідальності) та
категорії складності об'єктів
будівництва»); під час проведення
перевірки будь-які документи, які дають
право на виконання будівельних та
підготовчих робіт на обох об'єктах
відсутні, приміщення на технічному
поверсі будинку - зачинене, доступ до
нього відсутній, приміщення майстерні
по ремонту взуття експлуатується без
прийняття його в експлуатацію, що є
порушенням ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», у зв'язку з чим позивача
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 6
ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», на
підставі чого на останнього накладено
штраф у розмірі 109620 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України; суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
Згідно з ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.
Відповідно до абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення,
а саме експлуатація або використання
об'єктів будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації об'єктів III категорії
складності - у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат.
Позивач вважає, що він не є суб'єктом
відповідальності за названим Законом,
оскільки ні замовником, ні
забудовником, ні підрядником в даному
випадку не являється.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
суб'єктами містобудування є органи
виконавчої влади, Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
органи місцевого самоврядування,
фізичні та юридичні особи.
Водночас, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1
зазначеного Закону замовник - фізична
або юридична особа, яка має намір щодо
забудови території (однієї чи
декількох земельних ділянок) і подала в
установленому законодавством порядку
За змістом ст. 1 Закону України «Про
архітектурну діяльність» замовник -
фізична або юридична особа, яка має у
власності або у користуванні земельну
ділянку, подала у встановленому
законодавством порядку заяву
(клопотання) щодо її забудови для
здійснення будівництва або зміни (у
тому числі шляхом знесення) об'єкта
Всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України
відповідачем не надано жодних доказів
на підтвердження того, що позивач є
замовником вказаних об'єктів за
адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, 17,
та/або виконує щодо таких об'єктів
функції замовника і підрядника
За таких умов, відповідачем за
висновком суду не обґрунтовано
належним чином, що позивач є суб'єктом
містобудування відповідно до Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та, відповідно, є суб'єктом
відповідальності за таким Законом.
Водночас, статтею 32 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлено, що усі об'єкти будівництва
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності. Категорія складності
об'єкта будівництва визначається
відповідно до державних будівельних
норм та стандартів на підставі класу
наслідків (відповідальності) такого
об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.
Порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.п. 6, 7 ч. 4 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право
залучати до проведення перевірок
представників центральних і місцевих
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, експертних
та громадських організацій (за
погодженням з їх керівниками), фахівців
галузевих науково-дослідних та
науково-технічних організацій, які
пройшли у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України, державну
атестацію в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері архітектури;
одержувати в установленому
законодавством порядку від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.
З матеріалів справи видно, що
відповідач не одержував в
установленому законодавством порядку
відповідну інформацію та документи, а
також не залучав відповідних фахівців
галузевих науково-дослідних та
науково-технічних організацій для
віднесення об'єктів за адресою: м. Київ,
вул. Вишняківська, 17 до тієї чи іншої
категорії складності.
Також судом не приймається до уваги
твердження відповідача, що
вищенаведені об'єкти віднесено до ІІІ
категорії складності на підставі п. 7
Порядку віднесення об'єктів
будівництва до IV і V категорій
складності, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 №
557, відповідно до якого під час
проведення державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єктах самочинного будівництва (у
разі відсутності проектної
документації) категорія складності
таких об'єктів визначається посадовими
особами Держархбудінспекції та її
територіальних органів, а в разі
необхідності - шляхом проведення
експертизи експертною організацією чи
експертом, що має відповідний
сертифікат, з огляду на те, що згідно з
п. 1 названого порядку він визначає
механізм віднесення об'єктів
будівництва різного функціонального
призначення до IV і V категорій
складності, а відповідачем віднесено
об'єкт будівництва до ІІІ категорії
складності, а не до IV чи V.
Зважаючи на те, що відповідачем жодним
чином не обґрунтовано віднесення
зазначених об'єктів до ІІІ категорії
складності, в розрізі того, що
віднесення об'єктів будівництва до
тієї чи іншої категорії складності
впливає на розмір штрафу, який може
бути застосований згідно з п. 6 ч. 2 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності», суд вважає
недоведеним факт віднесення таких
об'єктів до ІІІ категорії складності.
Враховуючи викладене у сукупності, суд
приходить до висновку, що спірна
постанова відповідача про накладення
на позивача штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності є
протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності оскаржуваної
постанови.

Дослідивши обставини справи,
проаналізувавши вищезазначені правові
норми, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача є обґрунтованими і
підлягають задоволенню повністю.

Водночас, зміст принципу офіційного
з'ясування всіх обставин у справі,
передбачений ч. 4 ст. 11 КАС України,
зобов'язує адміністративний суд до
активної ролі у судовому засіданні, в
тому числі і до уточнення змісту
позовних вимог, з наступним обранням
відповідного способу захисту
порушеного права.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне захистити порушені права
позивача шляхом визнання протиправною
та скасування постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві від 13.12.0213 №
626/13/7/26-88/1312/03 про накладення на
Об'єднання багатоквартирного будинку
«Каштан» штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Позивач про присудження судових витрат
на його користь з Державного бюджету
України не просив.

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Об'єднання
багатоквартирного будинку «Каштан»
(02140, м. Київ, вул. Вишняківська, 17, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та
скасувати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві від 13.12.0213 №
626/13/7/26-88/1312/03 про накладення на
Об'єднання багатоквартирного будинку
«Каштан» штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Постанова відповідно до ч.ч. 1, 3, 4
ст. 254 КАС України набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України або прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч. 4
ст. 167 КАС України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя К.С. Пащенко