Справа № 520/15361/13-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 р.Справа № 520/15361/13-а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції:
Петренко В.С.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Кравченко К.В. та
Градовський Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління пенсійного фонду
України в Київському районі м. Одеси на
постанову Київського районного суду
м.Одеси від 19 листопада 2013 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України у Київському районі м.Одеси про
визнання протиправними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси (далі УПФУ) про визнання
протиправними дії УПФУ щодо відмови у
здійсненні перерахунку розміру
довічного щомісячного грошового
утримання судді у відставці відповідно
до ч.3 ст.138 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", а також з
вимогою зобов'язати відповідача,
починаючи з 01 січня 2012 року привести
перерахунок її довічного грошового
утримання судді у відставці у
відповідність до ч.3 ст.138 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів" від 07 липня 2010 року та Рішення
Конституційного суду України від 03
червня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалося, що за правилами частини 3
статті 138 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", який
підлягає застосуванню згідно рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2013,
та яким визнано такими, що не
відповідають Конституції України,
зокрема: частину третю, перше, друге,
третє речення частини п'ятої статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI у
редакції Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року № 3668-VI; статтю 2 Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VI в
частині поширення її дії на Закон
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI,
щомісячне грошове утримання
виплачується судді у відставці у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки, але не більше як 90
відсотків, а тому відмова УПФУ в
проведенні перерахунку довічного
грошового утриманні судді з
урахуванням вказаних положень є
протиправною та такою, що не
узгоджується з чинним законодавством.

Постановою Київського районного суду
м.Одеси від 19 листопада 2013 року позовні
вимоги задоволено частково. Суд визнав
протиправним та скасував рішення УПФУ
за № 179236 від 21 жовтня 2013 року щодо
відмови позивачу у здійсненні
перерахунку розміру довічного
щомісячного грошового утримання судді
у відставці. Крім того, суд зобов'язав
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 довічне грошове
утримання судді у відставці згідно
довідок Апеляційного суду Одеської
області від 21 жовтня 2013 року № 134, 135, 136,
137, 138, 139, починаючи з 03 червня 2013 року
відповідно до положень ч.3 ст.138 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів" та Рішення Конституційного
суду України від 03 червня 2013 року №
3-рп/2013 у справі за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 2, абзацу другого пункту 2
розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів". В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, УПФУ
подано апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач була звільнена з посади судді
Апеляційного суду Одеської області
постановою Верховної Ради України №
243-VІ від 20 березня 2008 року у зв'язку із
виходом у відставку.

Згідно розрахунку Апеляційного суду
Одеської області, складеного
відповідно до положень статті 43 Закону
України "Про статус суддів" та статті 11
розділу XII "Прикінцеві положення"
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", стаж судді Шейко Л.М. складає 19
років 1 місяць та 12 днів.

З 03 червня 2013 року позивач на підставі
розпорядження відповідача за № 179236 від
21 червня 2013 року отримує довічне
грошове утримання судді у відставці у
розмірі 76% заробітної плати
розрахованої станом на момент виходу
позивачки у відставку.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до
УПФУ із заявою про перерахунок
призначеного їй довічного грошового
утримання судді у відставці, надавши
відповідачу оригінали довідок
Апеляційного суду Одеської області від
21 жовтня 2013 року № 134, 135, 136, 137, 138, 139.

Рішенням відповідача від 21 жовтня 2013
року за № 179236 позивачу було відмовлено
в перерахунку пенсії, що і стало
підставою для звернення ОСОБА_1 з
наведеним позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
розмір довічного грошового утримання
позивача повинен обчислюватися
виходячи з розміру заробітної плати
судді, працюючого на відповідній
посаді, а не виходячи з заробітної
плати судді станом на момент виходу у
відставку.

Колегія суддів в повній мірі
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх правильними з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року за №3668-VІ (далі Закон
№3668-VІ), який набрав чинності з 01 жовтня
2011 року, частини третю та п'яту статті 138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів" від 07 липня 2010 року за
№2453-VІ (далі Закон №2453-VІ) викладено в
новій редакції, відповідно до якої
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується у розмірі 80 відсотків
грошового утримання судді, з якого було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
за №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року
встановлено, що частина третя, перше,
друге, третє речення частини п'ятої
статті 138 Закону №2453-VІ у редакції
Закону №3668-VІ не підлягають
застосуванню, як такі, що втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Отже, з врахуванням наведеного рішення
Конституційного Суду України
застосуванню підлягають положення
ст.138 Закону №2453-VІ в редакції до 01
жовтня 2011 року, п.3 якої встановлено, що
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

А тому, приймаючи до уваги все
вищевикладене колегія суддів вважає,
що висновки суду першої інстанції
стосовно часткового задоволення
позовних вимог та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату довічного грошового утримання
ОСОБА_1 згідно довідок Апеляційного
суду Одеської області від 21 жовтня 2013
року № 134, 135, 136, 137, 138, 139, починаючи з 03
червня 2013 року є обґрунтованим, а
рішення УПФУ за № 179236 від 21 жовтня 2013
року щодо відмови у здійсненні
перерахунку розміру довічного
щомісячного грошового утримання
позивачу є протиправним та таким, що
підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги стосовно
помилковості задоволення позовних
вимог в зв'язку з тим, що перерахунок
довічного грошового утримання суддям у
відставці здійснюється відповідно до
п.4 ст.138 Закону №2453-VІ колегія суддів
вважає неспроможними, оскільки ОСОБА_1
вимагала провести перерахунок пенсії
не в зв'язку зі зміною розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
(положення п.4 ст.138 Закону №2453-VІ), а на
підставі того, що рішенням
Конституційного Суду України фактично
підтверджено право суддів на щомісячне
довічне грошове утримання у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді.

Приймаючи до уваги викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
розгляді справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та надана правова оцінка. За
таких обставин апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у Київському
районі м.Одеси - залишити без
задоволення, а постанову Київського
районного суду м.Одеси від 19 листопада
2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:А.Г. Федусик Суддя: Суддя:
К.В. Кравченко Ю.М. Градовський