Справа № 817/3311/13-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"22" січня 2014 р.
Справа № 817/3311/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю представника позивача
Воробюка О.В.,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "06"
листопада 2013 р. у справі за позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області до ОСОБА_4 про
зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області звернулась до
Рівненського окружного
адміністративного суду із позовом до
ОСОБА_4 про зобов'язання знести
самочинно збудований житловий будинок,
будівлю бані, господарські будівлі за
адресою: АДРЕСА_3.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 06.11.2013 в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу. Посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду та прийняти нову про задоволення
позову. В апеляційній скарзі зазначив,
що будівництво індивідуального
житлового будинку з мансардою та
вбудованим гаражем, а також
господарської будівлі за вказаною
адресою, яке проводиться відповідачем
ОСОБА_4, здійснюється з істотним
порушенням будівельних норм і правил
та згідно з ст.376 ЦК України має ознаки
самочинного будівництва. В
установлений строк відповідач
добровільно не виконав вимоги, у
вказаних приписах №230 від 06.04.2012 року,
№404 від 01.10.2012 року, тому такий об'єкт
підлягає знесенню. Суд першої
інстанції на зазначені обставини уваги
не звернув та ухвалив незаконне
рішення.

Переглянувши судове рішення, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін та
відповідача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Встановлено, що 02.04.2012 року позивачем
здійснена позапланова перевірка
індивідуального житлового будинку з
господарськими будівлями по АДРЕСА_3 на
підставі скарги жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_6
на предмет розміщення майстерні по
ремонту та фарбуванню автомобілів на
присадибній ділянці по АДРЕСА_3 про що
свідчить направлення на здійснення
позапланової перевірки №221 від 28.03.2012
року, за результатами якої складено
акт.

Внаслідок проведеної позивачем
перевірки факту розміщення в гаражах,
що вбудовані в індивідуальний житловий
будинок, майстерні по ремонту та
фарбуванню автомобілів на присадибній
ділянці, забудовником якої є
відповідач, у справі не виявлено. Це ж
саме вбачається із актів перевірки
дотримання санітарного законодавства,
складеними Дубровицькою районною
санепідемстанцією 20.04.2012 року та 20.11.2012
року.

Однак, при проведенні перевірки
позивачем виявлено факт відхилення
відповідачем від будівельного
паспорта здійснюваного будівництва
житлового будинку та господарських
будівель в частині розміщення його на
земельній ділянці, факт будівництва
бані на межі двох сусідніх ділянок, яка
не передбачена будівельним паспортом,
недотримання відстаней між житловим
будинком сусідньої ділянки,
незавершення робіт тощо.

06.04.2012 року позивачем складено
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.96
КупАП, винесено припис від 06.04.2012р. №230,
яким зобов'язано відповідача усунути
виявлені порушення із зазначенням
конкретного строку.

Постановою від 06.04.2012р. № 417-Ф
відповідача притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

27.09.2012р. позивачем проведена
позапланова перевірка виконання вимог
припису від 06.04.2012 року №230 та
встановлено факт невиконання вимог
вказаного припису, що є порушенням п.3
ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

01.10.2012 року позивачем складено протокол
про адміністративне правопорушення, та
припис з вимогою забезпечити виконання
вимог припису від 06.04.2012 року №230 до
20.06.2013 року.

Постановою від 05.10.2012р. № 978-Ф
відповідача притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Встановлено також, що об"єкт
будівництва по АДРЕСА_3 є незавершеним
будівництвом, будівництво якого триває
та який станом на день проведення
перевірки, а також подання позову, не
експлуатується, даний факт також
підтверджується актом перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт, складеним позивачем
та підписаним відповідачем 02.04.2012 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з
відсутності всіх підстав, які
необхідні для ухвалення рішення про
знесення самочинного будівництва.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону
України «Про основи містобудування»
від 16 листопада 1992 року, будівництво
об'єктів містобудування незалежно від
форм власності здійснюється з дозволу
відповідних рад (або відповідних
виконавчих органів у разі делегування
їм таких повноважень). Крім того,
необхідним є також дозвіл на виконання
будівельних робіт з нового
будівництва, реконструкції,
реставрації та капітальною ремонту
будинків, споруд та інших об'єктів,
розширення і технічного переоснащення,
який видається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Таким чином, одними з умов для
визначення житлового будинку
самочинним будівництвом є як
будівництво такого будинку на
земельній ділянці, що не відводилась
для цієї мети, так і відсутність
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту будівництва або
наявність істотних порушень
будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Дубровицької
міської ради народних депутатів від
15.04.1994 року за №51 відповідачу було
надано дозвіл на складання проекту
відведення земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку розміром 0,1 га за рахунок
земель запасу в АДРЕСА_3 07.06.1994 року
було підписано акт виносу в натурі меж
земельної ділянки.

Відповідно до рішення Дубровицької
ради народних депутатів №51 від 15.04.1994
року відповідач отримав дозвіл
головного архітектора району на
будівництво будинку і господарських
споруд та виготовив проектну
документацію на забудову земельної
ділянки, яка була зареєстрована в
архітектурно-планувальному бюро при
відділі містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства
Дубровицької райдержадміністрації за
№92 від 16.06.1994, в результаті чого отримав
будівельний паспорт на забудову.

31 грудня 1996 року Дубровицькою районною
інспекцією державно-будівельного
контролю відповідачу був наданий
дозвіл за №18 на виконання будівельних
робіт з будівництва спірного об'єкту
відповідно до зареєстрованої
проектної документації. З дозволу
вбачається, що він виданий на
невизначений строк і діє до закінчення
відповідачем будівництва, будівельні
роботи мають проводитися відповідачем
як забудовником господарчим методом,
авторський нагляд повинен здійснювати
головний архітектор району, технічний
нагляд - позивач.

Таким чином, у відповідача на час
виникнення спірних правовідносин був
наявний дозвіл головного архітектора
району на забудову ділянки,
виготовлена та зареєстрована проектна
документація та дозвіл, виданий
позивачем на виконання будівельних
робіт до закінчення будівництва, тобто
безстроково.

Підстави для знесення об'єкта
самовільного будівництва визначені у
ч., ч. 4, 7 ст. 376 Цивільного кодексу
України.

Так, якщо власник (користувач)
земельної ділянки заперечує проти
визнання права власності на нерухоме
майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на
його земельній ділянці, або якщо це
порушує права інших осіб, майно
підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Таким чином, у разі істотного
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотного порушення
будівельних норм і правил знесенню
самочинного будівництва передує
прийняття судом рішення про
зобов'язання особи, яка здійснила
(здійснює) будівництво, провести
відповідну перебудову житлового
будинку.

Відповідно до п.22 Постанови ВССУ від
30.03.2012 року за №6 «Про практику
застосування судами статті 376 ЦК
України (про правовий режим
самочинного будівництва), під істотним
порушенням будівельних норм і правил
слід розуміти, зокрема недодержання
архітектурних, санітарних,
екологічних, протипожежних та інших
вимог і правил, а також зміну окремих
конструктивних елементів житлового
будинку , будівлі, споруди, що впливає
на їх міцність і безпечність.

Судом встановлено, що сусідня ділянка
гр. ОСОБА_6 була забудована пізніше, ніж
розпочате будівництво житлового
будинку відповідачем, про що свідчить
лист позивача від 29.05.2013 року №01-25/Я-1470,
крім того позивачем прийняте в
експлуатацію сусіднє будинковолодіння
відповідно до будівельного паспорта, і
жодних порушень щодо дотримання
відстаней між будинком відповідача та
сусіднім, гр. ОСОБА_6 не було виявлено (
станом на 29.05.2013 року).

Судом встановлено, що розміщення
відповідачем житлового будинку з
господарським будівлями на земельній
ділянці з відхиленням від будівельного
паспорту, є незначним відхиленням від
проекту, не супроводжувались
порушенням суспільного інтересу або
прав інших осіб.

Про такі обставини свідчать, зокрема,
заява суміжного землекористувача, гр.
ОСОБА_7, в якій зазначено про
відсутність претензій до відповідача
щодо розміщення будівлі бані та
реєстрації новозбудованого майна,
заява Дубровицької міської ради, з якої
вбачається, що житловий будинок з
гаражами та банею не перешкоджають
використанню земельних ділянок та
будівель, споруд, розміщених на них
сусідами, тобто не порушує їх прав, а
також що відхилення від проекту
забудови є незначним, а відтак знесення
житлового будинку з господарськими
будівлями не є необхідним.

Мешканець м. Дубровиця ОСОБА_6
скаржився тільки на проведення
відповідачем в гаражі фарбувальних
робіт.

Крім того, по території земельної
ділянки проходить загальний
водопровід, що підтверджується
письмовими поясненнями Дубровицької
міської ради та ситуаційною схемою із
технічної документації із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_3.

Матеріалами проектної документації
(будівельного паспорта 1994 року)
підтверджено, що згідно плану забудови
земельної ділянки відстань від будинку
до дороги передбачена у 3,5 м.

Висновки позивача в частині
недотримання санітарних та
екологічних норм спростовуються
актами Дубровицької районної
санітарної санепідемстанції (від 10.04.2012
та 20.11.2012).

Крім того, вимоги припису від 06.04.2012р.
№230 в частині влаштування
водовідливів, обробки дерев'яних
елементів мансардного поверху
вогнезахисту та належного з'єднання
проводів проводки електроосвітлення у
вбудованих у будинок гаражах виконано,
що стверджується актом позивача,
складеним та підписаним відповідачем
19.08.2013 року, тобто до подання позову до
суду.

Позивачем не надано доказів, які б
свідчили про істотні факти
недотримання перелічених вище вимог і
правил.

Разом з тим, позовні вимоги про
знесення самочинно збудованого об'єкту
містобудування може бути пред'явлено
Інспекцією до суду у разі, якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил із
визначенням строку для добровільного
виконання припису, та/або якщо
перебудова об'єкта є неможливою.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
докази зобов'язання відповідача
здійснити перебудову самовільного
будівництва або відмова відповідача
від такої перебудови у матеріалах
адміністративної справи відсутні, а
відтак позов про зобов'язання знесення
вказаного самовільного будівництва до
вирішення питання щодо можливості
здійснення перебудови житлового
будинку є передчасним.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "06"
листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "27" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області вул.16
Липня, 38,м.Рівне,33028

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_4
АДРЕСА_2