Справа № 2а-1133/11
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/67713/12

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 08 жовтня 2012
р. у справі № 2-а-1133/11 за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Корецького районного суду
Рівненської області від 26 квітня 2012
року задоволено позов ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Рівненській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії. Визнано дії
Головного управління пенсійного фонду
України в Рівненській області щодо
нарахування ОСОБА_1 пенсії, виходячи з
середньомісячної суми додаткових
видів грошового забезпечення ОСОБА_2 за
24 місяці перед смертю протиправними.
Зобов'язано Головне управління
пенсійного фонду України в Рівненській
області нарахувати та виплатити з
врахуванням здійснених виплат ОСОБА_1
недоплачену суму пенсії відповідно до
вимог ч.3 ст.43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб", виходячи з розміру грошового
забезпечення ОСОБА_2 за останньою
штатною посадою перед його смертю,
враховуючи відповідні оклади за
посадою. військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, що діяли на момент належної
виплати з 01 червня 2011 року.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 08 жовтня 2012
року скасовано постанову суду першої
інстанції та ухвалено нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
апеляційного суду, позивач звернулась
з касаційною скаргою, в якій просить
його скасувати, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
та залишити в силі постанову суду
першої інстанції.

Перевіривши в межах доводів касаційної
скарги матеріали справи на предмет
повноти та всебічності дослідження їх
судами та обґрунтованості
застосування норм матеріального права
до спірних правовідносин, вивчивши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав до її
задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 року під час
виконання обов'язків військової служби
в управлінні Служби безпеки України у
м.Києві.

Загиблий майор ОСОБА_2 був задоволений
грошовим забезпеченням в повному
обсязі по 31 травня 2011 року та в
подальшому виключений зі списків
особового складу УСБУ України у
м.Києві. Вислуга років на 01 січня 2011
року становила 8 років 1 місяць 11 днів.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 3-ї групи
загального захворювання, перебувала на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду в
Корецькому районі Рівненської області
та з 08.05.2003 р. отримувала пенсію
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб" особам, які мають право на
отримання пенсії відповідно до цього
Закону та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" призначається одна пенсія
за їх вибором.

22.09.2011 року ОСОБА_1 звернулась до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Рівненській області про
призначення пенсії через втрату
годувальника - загиблого сина.
Починаючи з моменту припинення виплати
іншого виду пенсії, 01.10.2011 року
позивачці призначено пенсію
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб".

Як встановлено судами на підставі
грошового атестату ОСОБА_2, йому
виплачувались наступні види грошового
забезпечення: посадовий оклад, оклад за
військове звання, процентна надбавка
за вислугу років, надбавка за
таємність, особливо важливі завдання,
надбавка за експерта-аналітика, премія.

При обрахуванні пенсії в разі втрати
годувальника, призначеній позивачу
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", враховано посадовий оклад - 1528
грн., оклад за військове звання - 125 грн.,
процентну надбавку за вислугу років 20 %
- 330 грн., середньомісячну суму
додаткових видів ГЗ за 24 місяці - 3065,26
грн. Загальна сума грошового
забезпечення для обчислення пенсії
становила 5048,86 грн. Основний розмір
пенсії становить 40 % грошового
забезпечення та складає 2019,54 грн.

Заробіток (грошове забезпечення) для
обчислення пенсій визначений у ч. 3 ст. 43
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", відповідно до якої пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством, та у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей" від 17 липня
1992 року N 393 встановлено, що пенсії
обчислюються з таких видів грошового
забезпечення: окладу за посадою,
військовим (спеціальним) званням (для
осіб рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту щомісячної надбавки за
спеціальне звання) та відсоткової
надбавки за вислугу років у розмірах,
установлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії. Розмір щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням.

Відповідно до пункту 1 постанови
Кабінету Міністрів України "Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб" від 07 листопада 2007 року № 1294
грошове забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу складається з
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Враховуючи, що на момент призначення
ОСОБА_1 пенсії в разі втрати
годувальника відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб", вказані
законодавчі норми були чинними,
колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Таким чином, судом вірно встановлено
характер спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм процесуального закону,
які б могли призвести до прийняття
невірного рішення, не встановлено.
Твердження касаційної скарги
зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 08 жовтня 2012
р. у справі № 2-а-1133/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: