Справа № 826/11066/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, Відділу державної
автомобільної інспекції Подільського
районного управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві, Відділу
державної автомобільної інспекції
Шевченківського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві,
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
вересня 2013 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся у суд із позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві
(далі - відповідач-1), Відділу державної
автомобільної інспекції Подільського
районного управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві (далі -
відповідач-2), Відділу державної
автомобільної інспекції
Шевченківського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві
(далі - відповідач-3), Управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві
(далі - відповідач 4), в якому просив:

- визнати незаконними дії
відповідача-1 щодо пересилання ряду
скарг, зобов'язати останнього у
десятиденний строк розглянути їх по
суті та заборони в подальшому
пересилати його скарги без
повідомлення про таке пересилання;

- визнати незаконними дії
відповідачів-2,-3 щодо неналежного
розгляду ряду скарг, не реєстрації
повідомлень про адміністративні
правопорушення, зазначених у скаргах,
ненадання запитуваних копій припису та
протоколу про адміністративне
правопорушення, невжиття заходів для
забезпечення безпеки дорожнього руху,
зобов'язати останніх у десятиденний
термін розглянути скарги та надати на
них ґрунтовні відповіді, а також
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, встановити осіб,
винних у вчиненні зазначених у скаргах
правопорушеннях та притягнути їх до
відповідальності, надати запитувану в
скаргах інформацію, або ж обґрунтувати
причину відмови у її наданні,
забезпечити безпеку дорожнього руху;

- визнати незаконними дії
відповідача-4 щодо неналежного
розгляду ряду скарг, не реєстрації
повідомлень про адміністративне
правопорушення, зазначених у скаргах,
ненадання повної інформації про
проведення обстежень та перевірок
виконання приписів, якщо такі
проводились, ненадання копій цих
приписів, ненадання повної інформації
щодо притягнутих до відповідальності
осіб у зв'язку із описаними у скаргах
порушеннями безпеки дорожнього руху,
ненадання вмотивованого висновку з
приводу розгляду скарг, не проведення
перевірки займаним посадам керівників
відповідачів-2,-3, невжиття дій для
належного розгляду попередніх скарг,
що направлялись відповідачам-2,-3,
зобов'язати відповідача-4 у
десятиденний термін розглянути
направлені скарги по суті та надати
ґрунтовні відповіді, зареєструвати
вказані у скаргах повідомлення про
адміністративне правопорушення,
надати запитувану у зверненнях
інформацію, надати вмотивовані
висновки з приводу розгляду скарг,
провести перевірки займаних посад у
відповідачів-2,-3, вжити дії для
забезпечення безпеки дорожнього руху
на вказаних у скарга ділянках, вжити
дії для належного розгляду попередніх
скарг, що направлялись до
відповідачів-2,-3.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
вересня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати судове рішення та
ухвалити нове, яким позов задовольнити
у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду без
змін з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що під час розгляду скарг позивача
відповідачі діяли відповідно до вимог
чинного законодавства, а надані
відповіді направлені останньому
вчасно та за змістом є обґрунтованими і
вичерпними.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися.

Як убачається із матеріалів справи,
11.02.2013 року позивач направив на адресу
Відділу державної автомобільної
інспекції Подільського районного
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві (відповідача-2) скарги за вих.
№ № СДР-13/10, СДР - 13/11, СДР - 13/12, які були
отримані адресатом 18.02.2013 року та
зареєстровані за вх. №№ П-391, П-392, П-393.

Зі змісту названих скарг випливає, що
позивач повідомив про неналежний
контроль за станом доріг по вулицях
Ананасна, Смородинова та Малинова в м.
Києві, у зв'язку з чим просив порушити
справу про адміністративне
правопорушення, визнати його
потерпілим у цій справі, видати припис
про вжиття заходів для усунення
вказаних недоліків, надіслати йому
копії припису та протоколу, повідомити
про причину, яка призвела до вчинення
адміністративного правопорушення. Про
вжиті заходи позивач просив повідомити
його письмово за адресою проживання.

Матеріали справи свідчать про те, що на
підставі звернення позивача, Відділом
державної автомобільної інспекції
Подільського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві
робились запити та повідомлення до КП
ШЕУ Подільського району м. Києва КК
«Київавтодор» ( вих. №55/1240 від 19.12.2013
року) та до Подільської районної в
місті Києві державної адміністрації
(вих. №55/1245 від 20.02.2013 року), у яких
відповідач-2 просив повідомити в чиєму
утриманні перебувають вищезгадані
ділянки та посприяти забезпеченню
безпеки дорожнього руху на них.

Після проведення вказаних заходів
відповідач-2 надав позивачу відповіді
від 13.03.2013 року №55/П-391, та від 14.03.2013 року
№55/П-392, №55/П-393, направлені останньому
16.03.2013 року, у яких повідомлено при
вжиті заходи та роз'яснено, що скарги
розглянуто в межах компетенції, а
ділянки вулиць Ананасної, Смородинової
та Малинової в м. Києві не перебувають
на балансі КП ШЕУ Подільського району,
а відносяться до території, належної
садівничим товариствам.

Також, позивач 13.02.2013 року направив
аналогічні попереднім скарги за вих.
№№ СДР-13/15, СДР-13/16, СДР-13/20 щодо
неналежного стану доріг на вул.
Щербакова в м. Києві до Відділу
державної автомобільної інспекції
Святошинського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві, які
в подальшому були направлені для
розгляду Відділу державної
автомобільної інспекції
Шевченківського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві
(відповідач-3), так як вул. Щербакова
розташована у Шевченківському районі
м. Києва.

Як випливає із листа-відповіді, під №
59/П-991 від 25.03.2013 року, на скарги
позивача, 04.03.2012 року працівниками
відповідача-3 проведено перевірку, в
ході якої встановлено, що дійсно в
дворовому проїзді перед будинками № 49,
49а, 496 по вул. Щербакова мають місце
чисельні недоліки в вигляді
пошкодження дорожнього покриття. Так,
відповідачем-3 спільно з КП ШЕУ
Шевченківського району 15.02.2013 року було
проведене позачергове комісійне
обстеження вулично-дорожньої мережі
Шевченківського району, в тому числі й
вул. Щербакова, вул. Салютна та пров.
Щербакова, за результатами якого
складено спільний акт та встановлено
терміни усунення недоліків, а також
притягнено керівника КП ШЕУ
Шевченківського району до
адміністративної відповідальності та
вручено йому припис щодо усунення
виявлених недоліків. Також, позивача
повідомлено про рішення, прийняте на
розширеному засіданні колегії
Київської міської державної
адміністрації від 18.02.2013 року,
затверджене головою КМДА, яким
передбачено розроблення графіку
ліквідації ямковості на вулицях
загальноміського і районного значення.
На виконання зазначеного рішення
заплановано роботи по усуненню
ямковості в тому числі й на вулицях
Щербакова та Салютній у лютому та
березні 2013 року. Крім того, позивача
повідомлено, що з метою приведення
дорожньої розмітки на дорогах
Шевченківського району до вимог ДСТУ
3587-97 та ДСТУ 2587:2010 відповдіачем-3 видано
вимогу керівництву КП «Київавтодор».

Обговорюючи надані відповідачами-2,-3
відповіді на предмет їх відповідності
вимогам Закону України «Про звернення
громадян», колегія суддів виходить із
наступного.

Згідно статті 3 зазначеного Закону, під
зверненнями громадян слід розуміти
викладені в письмовій або усній формі
пропозиції (зауваження), заяви
(клопотання) і скарги. Пропозиція
(зауваження) - звернення громадян, де
висловлюються порада, рекомендація
щодо діяльності органів державної
влади і місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, посадових осіб,
а також висловлюються думки щодо
врегулювання суспільних відносин та
умов життя громадян, вдосконалення
правової основи державного і
громадського життя,
соціально-культурної та інших сфер
діяльності держави і суспільства.

Загальні вимоги до звернення
передбачені статтею 5 вказаного Закону
і полягають у тому, що вони адресуються
органам державної влади і місцевого
самоврядування, підприємствам,
установам, організаціям незалежно від
форм власності, об'єднанням громадян
або посадовим особам, до повноважень
яких належить вирішення порушених у
зверненнях питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про звернення громадян» звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання.

Враховуючи викладені норми та
встановлені обставини, колегія суддів
не вбачає порушень з боку
відповідачів-2,-3 термінів надання
відповідей на скарги позивача.
Водночас, колегія суддів критично
ставиться до покликання позивача на
порушення вказаними суб'єктами п. 2.15.5
Інструкції з діловодства в системі
Міністерства внутрішніх справ України,
затвердженої наказом МВС України від
23.08.2012 року № 747, у якому йдеться про те,
що управління документального
забезпечення МВС та підрозділи з
діловодства опрацьовують вихідну
кореспонденцію і надсилають її в день
одержання від структурних підрозділів,
позаяк надіслання відповідей на скарги
на другий день після реєстрації цих
відповідей жодним чином не порушило
прав позивача на отримання відповіді у
строк, передбачений Законом України
«Про звернення громадян».

Надаючи правову оцінку
обґрунтованості та повноті відповідей
на скарги позивача, направлені ним до
відповідачів-2,-3, колегія суддів зважає
на наступне.

Реєстрація повідомлень і скарг
громадян, та порядок їх розгляду
встановлені Законом України «Про
звернення громадян» та Положенням про
порядок роботи зі зверненнями громадян
і організації їх особистого прийому в
системі Міністерства внутрішніх справ
України, затвердженим наказом МВС
України від 10.10.2004 року № 1177.

Відповідно до п. 2.1 указаного Положення,
в редакції, чинній на час спірних
правовідносин, звернення від громадян
надходять до органів внутрішніх справ
у вигляді листів (поштою) та під час їх
особистого прийому посадовими особами
(усні й письмові). Про результати
розгляду звернення громадянинові
повідомляється письмово або усно за
його бажанням. Письмові звернення
громадян, оформлені належним чином і
подані в установленому порядку,
підлягають обов'язковому прийняттю,
реєстрації та первинному розгляду з
метою визначення їх належності до
компетенції органів внутрішніх справ
та призначення за ними конкретного
виконавця.

Якщо у зверненні, що надійшло до органу
внутрішніх справ, поряд з питаннями,
які порушує громадянин, міститься
інформація про злочини, що вчинені або
готуються, воно підлягає обов'язковій
реєстрації у черговій частині органу
внутрішніх справ та розгляду
відповідно до вимог наказу МВС України
від 14.04.2004 № 400 «Про порядок приймання,
реєстрації та розгляду в органах і
підрозділах внутрішніх справ України
заяв і повідомлень про злочини, що
вчинені або готуються»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 06.05.2004 за № 571/9170. Про
результати розгляду таких звернень
виконавці інформують підрозділ
документального забезпечення органу
внутрішніх справ.

У той же час, зазначене Положення не
містить обов'язку органу внутрішніх
справ здійснювати реєстрацію інших,
аніж кримінальні, правопорушень,
зокрема й адміністративних. Відтак,
можливість відповідачів-2,-3, у спірних
правовідносинах, задовольнити вимоги
позивача, висловлені у скаргах, з
приводу реєстрації повідомлень про
адміністративні правопорушення,
надання копій протоколів та інших
матеріалів справи про адміністративні
правопорушення, виходить за межі
компетенції перших.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
міліцію» основними завданнями міліції,
зокрема є забезпечення особистої
безпеки громадян, захист їх прав і
свобод, законних інтересів та
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналіз положень Закону України «Про
дорожній рух», Закону України «Про
автомобільні дороги», постанов
Кабінету Міністрів України від 30.03.1994
року № 198 «Про затвердження Єдиних
правил ремонту й утримання
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони» та від
14.04.1997 року №341 «Положення про Державну
автомобільну інспекцію Міністерства
внутрішніх справ», дає підстави для
висновків, що Державтоінспекція
здійснює контроль за безпекою
дорожнього руху у межах відведення
автомобільних доріг або червоних ліній
міських вулиць і доріг.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
автомобільні дороги» вулиці і дороги
міст та інших населених пунктів
знаходяться у віданні органів
місцевого самоврядування і є
комунальною власністю.

У свою чергу, приписами Єдиних правил
ремонту і утримання автомобільних
доріг, вулиць, залізничних переїздів,
правил користування ними та охорони,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 30.03.1994 року №198,
власники дорожніх об'єктів або
уповноважені ними органи,
дорожньо-експлуатаційні організації,
зокрема, зобов'язані своєчасно і якісно
виконувати експлуатаційні роботи
відповідно до технічних правил з
дотриманням норм і стандартів з
безпеки руху.

Виходячи з наведених норм
законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції в тому, що основний обов'язок
по нагляду за дорогами покладено на
органи місцевого самоврядування та
комунальні служби міста, району,
відповідні дорожні служби.

Як було встановлено вище,
відповідачі-2,-3 звертались із запитами
до органів, в компетенцію яких входить
управління місцевими вулицями та
автодорогами з метою сприяння у
забезпеченні безпеки дорожнього руху.
Крім того, позивача повідомлено про
заходи, які вживаються з цією метою.

З огляду на попередньо викладене,
колегія суддів не вбачає порушень
Закону України «Про звернення
громадян» та жодних інших
нормативно-правових актів в діях
відповідачів-2,-3 в ході розгляду
звернення позивача.

При цьому, колегія суддів не враховує
покликання апелянта на те, що лист з
відповіддю відповідача-2, усупереч
вимогам Інструкції з оформлення
документів у системі Міністерства
внутрішніх справ України, затвердженої
наказом МВС від 27.07.2012 року № 650, не
містить посилання на реєстраційний
індекс і дату документа, на який
відповідь надана, позаяк порушення в
оформленні відповіді на звернення, за
умови обґрунтованості та вчасності
останньої, не може розцінюватись як
самостійна підстава для визнання дій
адресанта протиправними. До того ж,
зазначене порушення не призвело до
жодних негативних наслідків для
позивача, оскільки зі змісту позову
вбачається, що останній самостійно
чітко ідентифікує зазначену відповідь
як таку, що надана на його звернення.

Разом з тим, вважаючи відповіді другого
та третього відповідачів
незадовільними, позивач звернувся зі
скаргами від 19.04.2013 року за вих. № №
СДР-13/10-01, СДР-13/12-01, СДР-13/15-01, СДР-13/16-01,
СДР-13/20-01 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, які було зареєстровано
останнім 22.04.2013 за вх. №№ 2031-П, 2030-П, 2029-П,
2035-П, 2034-П.

У згаданих скаргах позивач просив
визнати неправомірним неповний
розгляд його звернень до Відділу
державної автомобільної інспекції
Подільського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві та
Відділу державної автомобільної
інспекції Шевченківського районного
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, встановити винну особу та
притягнути її до відповідальності,
визнати неправомірною бездіяльність
ДАІ з реєстрації скарг як повідомлень
про адміністративні правопорушення,
визнати неправомірною відмову ДАІ
виконувати контроль за безпекою
дорожнього руху поза межами червоних
ліній, перевірити відповідність
займаним посадам керівництва
первинних адресатів скарг.

З письмових пояснень відповідача-1
слідує, що після попереднього розгляду
скарг позивача, у зв'язку з відсутністю
підстав для проведення службового
розслідування відносно працівників
відповідачів-2,-3, звернення позивача
передано до структурного підрозділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві -
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві для проведення перевірки
викладеної інформації та забезпечення
реалізації прав та інтересів особи
відповідно до компетенції.

Надаючи оцінку діям відповідача-1
стосовно передачі адресованих йому
скарг Управлінню державної
автомобільної інспекції, колегія
суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України
«Про звернення громадян» якщо питання,
порушені в одержаному органом
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення. У
разі якщо звернення не містить даних,
необхідних для прийняття
обґрунтованого рішення органом чи
посадовою особою, воно в той же термін
повертається громадянину з
відповідними роз'ясненнями.

Водночас, згідно статті 3 Закону
України «Про дорожній рух» державне
управління у сфері дорожнього руху та
його безпеки здійснюється Кабінетом
Міністрів України, спеціально
уповноваженими на це центральними
органами виконавчої влади, органами
виконавчої влади в Автономній
Республіці Крим, місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування. Забезпечення безпеки
дорожнього руху в Україні покладається
на відповідний підрозділ Міністерства
внутрішніх справ України.

Згідно пункту 1 Положення про Державну
автомобільну інспекцію Міністерства
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 14.04.1997 року № 341, у редакції, чинній
на час спірних правовідносин,
Державтоінспекція є головним органом,
на який покладається забезпечення
безпеки дорожнього руху в Україні, що
входить до системи органів
Міністерства внутрішніх справ України.

Абзацом 2 указаного пункту передбачено,
що до складу Державтоінспекції входять
департамент Державтоінспекції МВС,
управління (відділи) Державтоінспекції
головних управлінь, управлінь МВС
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
Центр безпеки дорожнього руху та
автоматизованих систем, спеціальний
підрозділ дорожньо-патрульної служби
особливого призначення при
департаменті Державтоінспекції МВС,
відділи (відділення) Державтоінспекції
міських і районних органів внутрішніх
справ, підрозділи дорожньо-патрульної
служби та реєстраційно-екзаменаційної
роботи.

Пунктом 4 вказаного Положення
визначено, що Державтоінспекція
відповідно до покладених на неї
завдань розглядає заяви, скарги та
пропозиції громадян щодо забезпечення
безпеки дорожнього руху, вживає
заходів для усунення причин, які їх
викликають.

Згідно наказу МВС України від 17.12.2009
року №530 дск «Про затвердження
примірної структури апарату Головного
управління МВС України в м. Києві» УДАІ
в м. Києві входить до структури апарату
Головного управління - є його
структурним підрозділом.

Враховуючи приведені норми, Управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві
являється структурним підрозділом
відповідача-1, відтак позивач помилково
посилається на порушення останнім
вимог ч. 3 ст. 7 Закону України «Про
звернення громадян» в частині
неповідомлення його про пересилання
його скарг до іншого органу за
належністю, адже скарги були фактично
передані до відповідного структурного
підрозділу в межах органу, який був
зобов'язаний надати відповідь на
звернення, і такі не пересилались до
будь-яких інших самостійних органів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується із висновками місцевого
суду в тому, що позовні вимоги, які
стосуються наведених обставин, а саме:
заборонити відповідачу-1 у подальшому
пересилати скарги позивача без
повідомлення про таке пересилання, -
задоволенню не підлягають, оскільки
вони стосуються правовідносин, які ще
не настали та діянь, які не відбулися.

Обговорюючи правомірність дій
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві з приводу розгляду переданих
від відповідача-1 скарг позивача за вих.
№ № СДР-13/10-01, СДР-13/11-01, СДР-13/12-01,
СДР-13/15-01, СДР-13/16-01, СДР-13/20-01 від 19.04.2013
року, зареєстрованих за вх. №№ П-1140 від
23.04.2013, П-1141 від 23.04.2013, П-1138 від 23.04.2013,
П-1143 від 23.04.2013, П-1145 від 23.04.2013, П-1144 від
23.04.2013, колегія враховує, що вимога про
перевірку займаним посадам
керівництва ВДАІ Подільського та
Шевченківського районів не
проводилася, оскільки порушень вимог
чинного законодавства, а також
нормативних документів МВС у сфері
безпеки дорожнього руху працівниками
відділів ДАІ Подільського та
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві допущено не було, про що позивача
було повідомлено.

З огляду на зазначене вище, були також
відсутні обґрунтовані підстави для
проведення службового розслідування, у
зв'язку з чим висновок службового
розслідування не складався, про що було
повідомлено позивача листами від 21.05.2013
року за № №10/П-1143, 10/П-1138, 10/П-1141, 10/П-1140,
10/П-1145, 10/П-1144.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції в тому, що відповідачі-1,-4 при
розгляді скарг позивача діяли на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством.

Зважаючи на все вищевикладене, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на досліджених матеріалах
справи та встановлених в ході судового
розгляду обставинах, суд не знаходить
підстав для визнання протиправними дій
чи бездіяльності відповідачів.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги спростовуються
вищевикладеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 02 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М