Справа № 806/7393/13-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"27" січня 2014 р.
Справа № 806/7393/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю сторін:

представника позивача - Чепури І.В.,

представника відповідача -
Меодушевського М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "19" грудня
2013 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Церсаніт
Інвест" до Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування
податкового рішень та карток відмови
та стягнення ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Церсаніт Інвест"
звернулось до Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
Житомирської митниці Державної митної
служби України та Головного управління
Державної казначейської служби
України в Житомирській області про
скасування рішення від 05 вересня 2013
року №101040000/2013/300049/2 та від 11 жовтня 2013
року № 101040000/2013/300054/2 та карток відмови
в прийнятті митної декларації №
101040000/2013/00063 від 5 вересня 2013 року,
№101040000/2013/00068 від 11 жовтня 2013, а також
стягнення надмірно сплачених митних
платежів у сумі 263040,04 грн. В
обгрунтування позову позивач зазначав,
що Житомирською митницею при митному
оформленні партій товару безпідставно
визначено митну вартість за резервним
методом та видано картки відмови в
митному оформленні товару. Позивач
вважав, що відповідачем було
неправомірно відмовлено у митному
оформленні товару, оскільки ним було у
відповідності до ст.55 Митного кодексу
України всі документи необхідні для
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, а тому твердження
відповідача з приводу недостатності та
неналежності таких документів є
необґрунтованими. Крім того, позивач
зазначає, що ніяких розбіжностей в
поданих документах не було.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року позовні вимоги задоволено.

Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Церсаніт Інвест"
задовольнити.

Визнано рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів №101040000/2013/300049/2 від 5
вересня 2013 року, №101040000/2013/300054/2 від 11
жовтня 2013 року та картки відмови в
прийнятті митної декларації №
101040000/2013/00063 від 5 вересня 2013 року,
№101040000/2013/00068 від 11 жовтня 2013 року
протиправними та скасовано їх.

В апеляційній скарзі Житомирська
митниця просила скасувати постанову
суду та прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права колегія суддів
апеляційного адміністративного суду
приходить до висновку, що підстави
для задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення відсутні з
огляду на таке.

Судом встановлено, що 24.09.2009 року між
ТОВ "Церсаніт Інвест" та компанією ADVANCED
MATERIALS CO., LTD., Китай, було укладено
контракт № .SIN01/11/2012, за яким продавець
продає, а покупець купляє товар
проведений по мірі необхідності в
окремих додатках, відповідно до
вказаних у них даних.

04 вересня 2013 року та 10 жовтня 2013 року
ТОВ "Церсаніт Інвест" було подано до
Житомирської митниці ВМД №101040000/2013/010120
та №101040000/2013/012007 на митне оформлення
партій товару, а саме: кульок
глиноземних. При митному оформленні
вказаного товару посадовою особою
митного органу було зроблено записи
про необхідність подання додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товару. З метою уникнення
матеріальних збитків, пов'язаних зі
зберіганням, транспортуванням товару,
позивачем було сплачено митну вартість
яку визначив відповідач.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України від 13.03.2012, № 4495-VI (далі
- Кодекс, МК України).

Відповідно до ст. 49 Кодексу
встановлено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Кодексу у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Кодексу, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України,
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Колегія суддів зазначає, що митниця
має повноваження витребовувати
додаткові документи для перевірки
правильності визначення митної
вартості товару, однак такі
повноваження мають бути реалізовані
лише за наявності обґрунтованих
підстав для сумніву в правильності
митної оцінки товару, що переміщується
через митний кордон України.

Відповідно до ч.9 ст.55 Митного кодексу
України у разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів митний орган розглядає
подані додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом.

Під час розгляду даної справи судом
першої інстанції не встановлено
обставин, які б свідчили про існування
достатніх підстав для виникнення
обґрунтованого сумніву у Житомирської
митниці щодо вартості імпортованого
товару з наступних підстав.

В рішенні про корегування митної
вартості від 11 жовтня 2013 року (а.с. 13)
встановлено розбіжності: в інвойсі №
zbsn-а 13050 від 19 серпня 2013 року відсутнє
посилання на додаток №7 від 13 вересня
2013 року до зовнішньоекономічного
контракту від 1 листопада 2012 року.
Зазначений інвойс містить дані
реквізити ( а.с. 37 ).

Що стосується рішення про коригування
митної вартості від 5 вересня 2013 року
аналогічна розбіжність встановлена в
інвойсі № zbsn-а 13031 від 15 липня 2013 року.
На думку колегії суддів не зазначення в
інвойсі контракту та додатку №6 не
впливає на визначення митної вартості
товару за ціною договору.

В рішенні про коригування митної
вартості від 5 вересня 2013 року також
зазначено, що оплата за попереднє
оформлення має порушення умов
контракту ( прострочено платіж ). У
судовому засіданні представник
апелянта не зміг пояснити в чому
полягає це порушення.

При винесенні рішення про коригування
митної вартості апелянтом зазначалось,
що митна вартість коригується,
оскільки позивачем не було надано на
письмову вимогу митного органу виписки
з бухгалтерської документації,
каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника товару, висновки про якісні
та вартісні характеристики товарів
підготовлені спеціальними експертними
організаціями.

У ході судового розгляду встановлено,
що позивачем надано в межах строку всі
витребовувані відповідачем документи
(а.с. 84). Тобто, позивачем виконано всі
вимоги апелянта, а тому, на думку
колегії суду, у апелянта були відсутні
правові підстави для винесення рішень
про коригування митної вартості від 05
вересня 2013 року №101040000/2013/300049/2 та від 11
жовтня 2013 року № 101040000/2013/300054/2 та карток
відмови в прийнятті митної декларації
№ 101040000/2013/00063 від 5 вересня 2013 року,
№101040000/2013/00068 від 11 жовтня 2013.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом
першої інстанції винесено законне та
обґрунтоване рішення, яке постановлене
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "19" грудня
2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "27" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Церсаніт Інвест"
вул. Чижівська, 4,с.
Чижівка,Новоград-Волинський район,
Житомирська область,11708

3- відповідачу: Житомирська митниця
Міністерства доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

4- Головне управління Державної
казначейської служби України в
Житомирській області вул. 1-го
Травня,24,м.Житомир,10008