Справа № 2а-12260/12/0170/25
Суддя: Дугаренко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 2а-12260/12/0170/25

14.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Дугаренко О.В.,

суддів Омельченка В. А. ,

Мунтян О.І.

секретар судового засідання
Миронова Є.А.

за участю сторін:

представник позивача- Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2- не з'явився,

представник відповідача-
Євпаторійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим-
Котлярова Олена Валеріївна,
довіреність № 670/10/10-24 від 09.09.13,

розглянувши матеріали справи №
2а-12260/12/0170/25 за апеляційною скаргою
Євпаторійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Кононова Ю. С. ) від 08.10.13

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Євпаторійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим (вул.
Дм. Ульянова, 2 Б, м.Євпаторія, Автономна
Республіка Крим,97408)

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 08.10.13
адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Євпаторійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задоволено частково: визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення - рішення, винесені 28
вересня 2012 року Державною податковою
інспекцією у м. Євпаторії АР Крим ДПС: №
в частині збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 279527 гривень та
застосування штрафних санкцій в сумі
51028,50 гривень; № в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачуються фізичними особами за
результатами річного декларування на
суму 259672,10 гривень та застосування
штрафних санкцій в сумі 64919,03 гривень. В
задоволенні позову про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення №
від 28.09.2012 року - відмовлено.

Стягнуто на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 судові витрати
в сумі 21308 (двадцять одна тисяча триста
вісім) гривень з Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунка суб'єкта владних
повноважень - відповідача.

Не погодившись з зазначеною
постановою суду, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 08.10.13, ухвалити
нову постанову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу з підстав, що викладені в ній.

Позивач в судове засідання не
з`явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу
адміністративного судочинства України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

При апеляційному перегляді
справи встановлено, що 28.09.2013
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення № від
28.09.2012, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачуються за
результатами річного декларування
усього в сумі 337221,25 гривень, з яких 269776,20
гривень - основний платіж та 67445,05
гривень - штрафні санкції (позивач
оскаржує в частині донарахування на
суму 324591,13 гривень, з яких 259672,10 гривень
- основний платіж та 64919,03 гривень -
штрафні санкції) (т. 1, а.с. 12); № від
28.09.2012, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 337491,75
гривень, з яких 285076 гривень - основний
платіж та 52415,75 гривень - штрафні
санкції (позивач оскаржує в частині
донарахування на суму 330555,50 гривень, з
яких 279527 гривень - основний платіж та
51028,50 гривень - штрафні санкції) (т. 1, а.с.
13); № від 28.09.2012, яким за порушення
п. 119.2 ст. 119 ПК України ФОП ОСОБА_2
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб за
штрафними санкціями в сумі 510 гривень
(т. 1, а.с. 14).

Підставою прийняття
спірного повідомлення-рішення став акт
від 18.09.2012 № 1403/17-02-
документальної позапланової
невиїзної перевірки фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 21.10.2010 по 31.12.2011.

Перевіркою встановлені порушення
позивачем: п.п. 1,2 ст. 215, п.п. 5 ст. 203 ЦК
України, п. 176.1, п. 177.1, 177.2, п. 177.4 ст. 176, 177
ПК України, п. 201.1, 201.10 ст. 201, п. 198.1, 198.3,
198.6 ст. 198 ПК України, п. 51.1 ст. 51, п. 119.2 ст.
119 ПК України, п. 3.2, п. 3.3 Порядку
заповнення та надання податковими
агентами податкового розрахунку суми
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку та сум
утриманого з них податку,
затвердженого наказом ДПА України від
24.12.2010 року № 1020.

З матеріалів справи вбачається, що
28.06.2011 між КП «Альянс», в особі
заступника директора Манукяна В.Р. та
ФОП ОСОБА_2 укладено договір поставки
товару № 1468, згідно з умовами якого
Продавець зобов'язується поставити у
власність покупця, а покупець прийняти
та оплатити товар на умовах цього
Договору. Під товаром в цьому договорі
розуміються товари народного
споживання, асортимент, кількість та
ціна якого зазначається в товарних
накладних.

На виконання умов цього Договору, КП
«Альянс» поставлено позивачу товар у
вигляді продуктів харчування на
загальну суму 1731465,67 гривень, в тому
числі ПДВ - 288577,61 гривень, що
підтверджується видатковими
накладними: (т. 2, а.с. 74, 76,78,80;82,84).

За фактом поставки товару, КП «Альянс»
було виписано позивачу податкові
накладні на загальну суму 1731465,67
гривень (том 2, а.с. 75, 77,79;81;83;85).

За отримані від КП «Альянс» продукти
харчування ФОП ОСОБА_2 сплатила
готівкою грошові кошти на загальну
суму 1541915,60 гривень, в тому числі ПДВ -
256985,93 гривень, що підтверджується
фіскальними чеками (том 2, а.с. 36-48; 92-102).

Також судом встановлено, що 29.06.2011 між
БВП «Строітель - Плюс» в особі
директора Манукяна В.Р. та ФОП ОСОБА_2
було укладено договір поставки № 1329,
згідно з яким продавець зобов'язався
поставити товар у власність покупця, а
покупець прийняти та оплатити товар на
умовах цього договору. Під товаром в
цьому договорі розуміються товари
народного споживання, асортимент,
кількість та ціна якого зазначається в
товарних накладних.

На виконання умов укладеного договору,
БВП «Строітель-Плюс» поставлено
позивачеві товар у вигляді продуктів
харчування на загальну суму 104027,86
гривень, у тому числі ПДВ - 17337,98 гривень,
що підтверджується видатковими
накладними (том 2, а.с. 68, 70; 72).

За фактом отримання товарів, БВП
«Строітель-Плюс» виписано позивачу
податкові накладні на загальну суму
104027,86 гривень (том 2, а.с. 69, 71, 73).

Отримані за договором товари були
повністю оплачені ФОП ОСОБА_2 готівкою
на користь БВП «Строітель-плюс», на
суму 104027,86 гривень, в тому числі ПДВ -
17337,98 гривень, що підтверджується
відповідними фіскальними чеками (том 2,
а.с. 49).

Фактичні витрати з придбання товару у
КП «Альянс» та БВП «Строітель-плюс» за
період з 01.01.2011 по 31.12.2011 були
задекларовані позивачем у складі
витрат, пов'язаних з господарською
діяльність в податковій декларації про
майновий стан і доходи за 2011 рік на суму
1529577,94 гривень (том 2, а.с. 116-118).

Окрім того, в перевіряємому періоді
позивачем укладено усний договір
постачання продуктів харчування з
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5,
на виконання якого останнім було
поставлено товар на загальну суму 17939,40
гривень, у тому числі ПДВ - 14949,50 гривень,
що підтверджується видатковими
накладними (т. 2, а.с. 50; 52;54;56;58;60;62;64;66; 103).

За фактом отримання товару, ФОП ОСОБА_5
було виписано позивачу податкові
накладні на загальну суму 17939,40 гривень,
у тому числі ПДВ - 14949,50 гривень (т. 2, а.с.
51; 53;55;57;59;61;63;65;67;104).

Згідно з п 163.1 ст. 163 Податкового Кодексу
України, об'єктом оподаткування
податком на доходи фізичних осіб
резидента є: загальний місячний
(річний) оподатковуваний дохід; доходи
з джерела їх походження в Україні, які
остаточно оподатковуються під час їх
нарахування (виплати, надання);
іноземні доходи - доходи (прибуток),
отримані з джерел за межами України.

Пунктом 177.2, п. 177.3, п.177.4 ст.177 ПК України
визначено, що об'єктом оподаткування є
чистий оподатковуваний дохід, тобто
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та не
грошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи - підприємця. Для
фізичної особи - підприємця,
зареєстрованого як платник податку на
додану вартість, не включаються до
витрат і доходу суми податку на додану
вартість, що входять до ціни придбаних
або проданих товарів (робіт, послуг). на
доходи фізичних осіб. До переліку
витрат, безпосередньо пов'язаних з
отриманням доходів, належать
документально підтверджені витрати, що
включаються до витрат операційної
діяльності згідно з розділом III цього
Кодексу.

Згідно з п. 177.4 ст. 177 ПК України, до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Судом першої інстанції безперечно
встановлено, що позивачем при
проведенні перевірки була надана вся
необхідна первинна документація, яка
підтверджує факт здійснення ФОП ОСОБА_2
господарських операцій з придбання у
КП «Альянс», БВП «Строітель - Плюс» та
ФОП ОСОБА_5 продуктів харчування, їх
використання в її господарській
діяльності, якою є посередництво в
торгівлі продуктами харчування та
напоями та відповідно правомірність
віднесення витрат по придбанню цих
товарів до витрат, пов'язаних з
господарською діяльністю такої
фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України,
об'єктом оподаткування ПДВ є операції
платників податку, зокрема, з
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разу
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (в
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
Кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11. ст.. 201 цього Кодексу).

Обов'язкові реквізити, що повинна
містити податкова накладна, визначені
п. 201.1 ст. 200 ПКУ.

Відповідачем не було надано ніяких
доказів, які б свідчили про наявність
розбіжностей між даними позивача та
його контрагента та доказів
повідомлення позивача платника
податків про виявлення таких
розбіжностей, у випадку їх наявності.

На момент укладення та реалізації
договорів позивача з його
контрагентами, КП «Альянс» та БВП
«Строітель-Плюс» були зареєстровані в
якості платників податку на додану
вартість, а отже позивач не міг та не
повинен був знати про порушення його
контрагентами податкової дисципліни.

Неспроможними визнаються судовою
колегією доводи апеляційної скарги
щодо нікчемності угод між позивачем та
його контрагентами на зустрічні акти
їх звірок та на постанову про порушення
кримінальної справи за фактом
фіктивного підприємництва - створення
та придбання суб'єктів підприємницької
діяльності, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 204 Цивільного Кодексу
України, правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом, або якщо він не визнаний судом
недійсним (презумпція правомірності).

В той же час, відповідно до ст. 204 ЦК
України, якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 228 ЦК України,
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, АР Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним

Жодних фактів, які б свідчили про
порушення конституційних прав чи
свобод людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, АР Крим,
територіальної громади, незаконного
володіння ним внаслідок укладення та
виконання позивачем з КП «Альянс» та
БВП «Строітель-плюс» правочинів з
придбання продуктів харчування,
відповідачем при проведенні перевірки
не встановлено та суду також не надано.

Стосовно нікчемності угод позивача з
КП «Альянс» та БВП «Строітель-Плюс», що
підтверджується вироком суду від
10.04.2013 колегія суддів зазначає
наступне.

Обов'язковість вироку суду по
кримінальній справі поширюється лише
на ті питання, чи мало місце певне
діяння та чи вчинене воно особою, щодо
якої постановлено відповідний вирок, а
саме факти, наведені у вироку щодо часу,
місця та об'єктивного характеру
відповідного діяння тієї особи,
правові наслідки дій чи бездіяльності
якої є предметом розгляду в
адміністративній справі.

Вироком Київського районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 10.04.2013,
засновника КП «Альянс» та БВП
«Строітель - плюс» ОСОБА_7 визнано
винною у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК
України, тобто у створенні та придбанні
суб'єктів підприємницької діяльності з
метою прикриття незаконної діяльності,
за попередньою змовою групою осіб, що
заподіяло велику матеріальну шкоду
державі, вчинене повторно.

Разом з тим, господарські
взаємовідносини КП «Альянс», БВП
«Строітель-плюс» та ФОП ОСОБА_2 не були
предметом дослідження в кримінальній
справі, будь-яких фактів щодо
неправомірних дій ОСОБА_7 під час
укладення угод з цією фізичною особою,
правовими наслідками яких є формування
валових витрат та податкового кредиту
позивачем, що є предметом розгляду в
даній адміністративній справі, наданим
відповідачем вироком суду не
встановлено.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
передбачені ст.. 203 ЦК України, зокрема:
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідачем не було обґрунтовано
належним чином і доведено у
встановленому законом порядку, що
укладені між позивачем та його
контрагентами угоди не відповідають
зазначеним вимогам.

Таким чином, нарахування позивачеві
податкових зобов'язань згідно з
оспорюваними податковими
повідомленнями-рішеннями в частині
визначення суми податку на доходи
фізичних осіб в сумі 259672,10 гривень та
податку на додану вартість в сумі 279527
гривень є безпідставним.

Вказане також підтверджується
висновком експертизи по вказаній
справі, якій судом першої інстанції
відповідно до ст. 86 КАС України дана
оцінка.

Стосовно вимог ФОП ОСОБА_2 про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення №
від 28.09.2012 колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового
Кодексу України, платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14
Податкового Кодексу України,
податковий агент щодо податку на
доходи фізичних осіб - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність податковим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

Згідно ст. 18 Податкового Кодексу
України, податковим агентом визнається
особа, на яку цим Кодексом покладається
обов'язок з обчислення, утримання з
доходів, що нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику, та
перерахування податків до
відповідного бюджету від імені та за
рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до
платників податку і мають права та
виконують обов'язки, встановлені цим
Кодексом для платників податків.

Відповідно до пп. 164.1.2. п. 164.1 ст. 164
Податкового Кодексу України, загальний
місячний оподатковуваний дохід
складається із суми оподатковуваних
доходів, нарахованих (виплачених,
наданих) протягом такого звітного
податкового місяця.

Згідно з пп. 168.1.1. п. 168.1 ст.. 168
Податкового Кодексу України,
податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 176.2 (б) ст.. 176 Податкового
Кодексу України, особи, які відповідно
до цього Кодексу мають статус
податкових агентів, зобов'язані:
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду.

Згідно з п. 119.2 ст. 119 Податкового
Кодексу України, неподання, подання з
порушенням встановлених строків,
подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку - тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510
гривень. Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке саме
порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.

Форма Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платника податків, і сум
утриманого з них податку (ф. № 1-ДФ) та
Порядок її заповнення затверджені
наказом ДПА України № 1020 від 24.12.2010
року, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.01.2011 року за № 46/18784,
який набув чинності 1 квітня 2011 року.

У податковому розрахунку ф. 1-ДФ
передбачено відображення не лише
доходів, що підлягають оподаткуванню,
але також і доходів, які виплачуються
податковими агентами платникам
податку і не оподатковуються при їх
виплаті.

Отже, позивач повинна була подати до
податкового органу податковий
розрахунок ф. 1-ДФ із зазначенням в
ньому доходу, якій нею було нараховано
та виплачено на користь ФОП ОСОБА_5, а
тому застосування відповідачем до неї
штрафних санкцій за не відображення
цих відомостей є правомірним.

Таким чином, судова колегія вважає, що
судом першої інстанції повно з'ясовані
обставини справи, що мають значення для
справи, висновки суду, викладені в
судовому рішенні відповідають
обставинам справи та засновані на
правильному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення суду
першої інстанції -відсутні.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Євпаторійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 08.10.13 у
справі № 2а-12260/12/0170/25 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
08.10.13 у справі № 2а-12260/12/0170/25 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення. Ухвала
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст судового рішення
виготовлений 20 січня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
О.В.Дугаренко

Судді підпис
В.А.Омельченко

підпис О.І. Мунтян

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.В.Дугаренко