Справа № 643/15206/13-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 р.Справа № 643/15206/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова на постанову Московського
районного суду м. Харкова від 25.11.2013р.
по справі № 643/15206/13-а

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова

про зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, 03.10.2013 року
звернулись до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова, в якому
просили зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду України в
Московському районі м. Харкова
поновити виплату пенсії за віком
ОСОБА_1, 1944 року народження, та ОСОБА_2,
1944 року народження, починаючи з серпня
2013 року.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 25.11.2013р. по справі №
643/15206/13-а - позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
пенсія ОСОБА_1 призначена з 20.10.2004р. на
підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», пенсія
ОСОБА_2 призначена з 29.11.1999р. на підставі
ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

04.03.2013р. позивачі звернулись до УПФ із
заявами про виплату їм пенсії,
призначену в Україні за шість місяців
наперед перед виїздом за кордон, а
пенсійну справу не закривати,
продовжуючи виплату пенсії за віком
призначену в Україні.

Відповідач здійснив нарахування та
виплатив пенсію позивачам за шість
місяців наперед у зв'язку з виїздом на
постійне проживання за кордон до
Ізраїлю за період з 01.02.2013р. по 31.07.2013р.

Подальшу виплату пенсії позивачам
призупинено до прийняття нормативно
правових актів, спрямованих на
виконання рішення Конституційного
Суду України від 07.10.2009р.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивачі звернулись до
суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що,
проживаючи в Ізраїлі, як громадяни
України, позивачі мають такі ж самі
конституційні права, як й інші
громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання, між тим
неправильно застосував до спірних
правовідносин норми процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 92 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХП,
громадянам, які виїхали на постійне
проживання за кордон, пенсії не
призначаються.

Пенсії, призначені в Україні до виїзду
на постійне проживання за кордон,
виплачуються за 6 місяців наперед перед
від'їздом за кордон. За час перебування
цих громадян за кордоном виплачуються
тільки пенсії, призначені внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

Порядок переведення пенсій,
призначених внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання, в інші країни
визначається Кабінетом Міністрів
України.

З 1 квітня 2004 року набув чинності Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі по
тексту - Закон), відповідно до пункту 2
частини 1 статті 49 вказаного закону,
виплата пенсії припиняється на весь
час проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та
Ізраїлем стосовно призначення та
виплати пенсії не укладалося.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року по справі № 1-32/2009
визнано такими, що не відповідають
Конституції України, положення пункту 2
частини 1 статті 49, другого речення
статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до статті 152 частини 2
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення пункту
2 частини 1 статті 49 та другого речення
статті 51 Закону втрачають чинність з 07
жовтня 2009 року, тобто від дати
прийняття рішення Конституційним
Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Факт того, що позивачі є громадянами
України, підтверджується копіями
паспортів, з яких вбачається, що термін
їх дії паспорту ОСОБА_2 продовжено до
14.01.2020 року, а ОСОБА_1 - до 22.07.2019 року.

Крім того, в ст. 2 Закону України "Про
громадянство України" зазначені
основні принципи законодавства
України про громадянство, так ч. 7 ст.2
передбачає збереження громадянства
України незалежно від місця проживання
громадянина України.

Згідно з ст.ст. 7, 20, 28 Закону України "Про
громадянство" проживання або тимчасове
перебування громадянина України за
межами держави не припиняє його
українського громадянства. Останнє
втрачається, якщо громадянин
добровільно набув громадянство іншої
держави, однак його належність до
іноземного громадянства не визнається
до прийняття рішення про втрату
громадянства України, що входить до
компетенції Президента України.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність міждержавної пенсійної
угоди, як на підставу відмови в
задоволенні позову про призначення
пенсії, колегією суддів не приймаються
до уваги з огляду на таке.

Як вбачається з резолютивної частини
рішення Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року по справі № 1-32/2009,
суд вбачає дискримінаційною ситуацію,
при якій отримання законно заробленої
пенсії ставиться в залежність від
укладення Україною міжнародного
договору про виплату пенсій.

На даний час порядок призначення,
перерахунку та виплати пенсії,
визначений Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005р. №22-1 (далі по тексту - Порядок).

В ч. 2 ст. 49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати. Виплата пенсії
поновлюється в порядку, передбаченому
частиною третьою статті 35 та статтею 46
цього Закону.

Відповідно до пункту 15 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005р. №22-1, поновлення виплати раніше
призначеної пенсії здійснюється за
документами, що є у пенсійній справі та
відповідають вимогам законодавства, що
діяло на момент призначення цього виду
пенсії.

Таким чином, поновлення пенсії
здійснюється за матеріалами, що є в
пенсійній справі, із урахуванням
додатково наданих документів.

Відповідно до положень ст. 44 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
позивачем право на звернення до
відповідача, з урахуванням
віддаленості його місця проживання,
реалізовано через представника, що
унеможливлює виконання п.п. 16, 29 Порядку
в частині надання оригіналу документа,
що ідентифікує особу, її місце
проживання, проте, не може виключати
реалізацію наданого позивачу права на
отримання пенсії. Позивачем надана
нотаріально завірена копія
закордонного паспорту громадянина
України та свідоцтво Посольства
України.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про наявність у позивачів
права на поновлення і виплату пенсії.

суддів, підтверджує, що при прийнятті
судового рішення у справі суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 25.11.2013р. по справі №
643/15206/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Тацій
Л.В.Судді(підпис) (підпис) П’янова Я.В.
Філатов Ю.М.