Справа № 2а-12894/11
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Горяйнова
А.М.,

суддів - Мамчура Я.С.
та Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Кагарлицькому районі
Київської області та Управління праці
та соціального захисту населення
Ржищівської міської ради Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 26
грудня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області, Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат і Управління праці та
соціального захисту населення
Ржищівської міської ради Київської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок допомоги на оздоровлення
та додаткової пенсії, передбачених
ст.ст. 48, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом, у якому просила
визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Ржищівської міської ради Київської
області в частині недоплати щорічної
разової допомоги на оздоровлення
неправомірними та стягнути з
відповідача недоплачені суми за 2010 рік.
Також позивач просив визнати
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області та зобов'язати провести
перерахунок і виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіну здоров'ю,
встановивши її розмір на рівні 30 % від
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 26 грудня 2011
року даний адміністративний позов був
задоволений.

Не погоджуючись із постановою суду від
26 грудня 2011 року відповідачі -
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області та Управління праці та
соціального захисту населення
Ржищівської міської ради Київської
області подали апеляційні скарги в
яких просять суд скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову. Свої
вимоги обґрунтовують тим, що щорічна
допомога на оздоровлення та додаткова
пенсія позивачу були виплачені у
розмірі, встановленому постановою КМ
України «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 562 від 17 липня 2005 року.

Особи, які беруть участь у справі, з
клопотаннями про розгляд справи за їх
участю - не зверталися. В матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
вирішення апеляційної скарги, а
особиста участь сторін у розгляді
справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області - залишити без задоволення,
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ржищівської міської ради Київської
області - задовольнити, а постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 17 листопада 2010
року скасувати в частині задоволення
позовних вимог про перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення виходячи із наступного.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог про перерахунок та
виплату допомоги на оздоровлення суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії
та має право на отримання відповідної
допомоги у розмірі, встановленому абз. 4
ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він не відповідає
фактичним обставинам справи та не
знайшов свого підтвердження під час
апеляційного розгляду справи.

Судом встановлено, що положення ч. 4 ст.
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачають виплату
щорічної допомоги на оздоровлення
інвалідам І, ІІ та ІІІ груп, учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 та 3 категорій,
дітям, які втратила внаслідок
Чорнобильської катастрофи одного з
батьків та особам, евакуйованим із зони
відчуження у 1986 році, включаючи дітей.

Докази того, що ОСОБА_2 належить до
однієї із зазначених категорій
громадян в матеріалах справи -
відсутні.

Натомість до справи приєднано копію
посвідчення серії НОМЕР_1, згідно якого
позивач належить до громадян, які
постійно проживали у зоні
гарантованого (обов'язкового)
відселення з моменту аварії до
прийняття рішення про відселення
(розпорядження Ради Міністрів УРСР від
28 червня 1989 року № 224.

Разом з тим, ч. 4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не
передбачає виплати щорічної допомоги
на оздоровлення особам із зазначеним
статусом.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним скасувати постанову суду
від 26 грудня 2011 року в частині
задоволення вимог ОСОБА_2, заявлених до
Управління праці та соціального
захисту населення Ржищівської міської
ради Київської області, та прийняти в
цій частині нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 в частині вимог
про перерахунок і виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 30 процентів мінімальної пенсії
за віком, суд першої інстанції виходив
з того, що позивач має право на
отримання додаткової пенсії,
обчисленої відповідно до ч. 1 ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач є особою,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 2 категорії,
що підтверджуються посвідченням серії
НОМЕР_1, копія якого міститься в
матеріалах справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
особам, віднесеним до категорії 2,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на призначення додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
30 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Проте, відповідач всупереч ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
виплачував позивачу додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у меншому
розмірі, який встановлений постановою
КМ України «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян» №
530 від 28 травня 2008 року.

Колегія суддів вважає дії відповідача
щодо виплати позивачу додаткової
пенсії у розмірі, меншому ніж той, що
встановлений ч. 1 ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
неправомірними, а висновок суду першої
інстанції про необхідність
задоволення позовних вимог у
відповідній частині - законним і
обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції було
зроблено вірний висновок про те, що
Закон України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має вищу юридичну силу в порівняні з
постановою КМ України «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» № 530 від 28 травня 2008 року.

Також судом першої інстанції було
зроблено висновок про те, що будь-яким
іншим законом, крім Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії не встановлений, у зв'язку з чим
відсутні підстави не застосовувати для
розрахунку додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, розмір мінімальної
пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Отже, доводи апеляційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області не спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені в
постанові від 26 грудня 2011 року, та не
можуть бути підставами для її
скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права
в частині задоволення позовних вимог,
заявлених до Управління Пенсійного
фонду України в Кагарлицькому районі
Київської області. Проте, позовні
вимоги, заявлені до Управління праці та
соціального захисту населення
Ржищівської міської ради Київської
області були задоволені внаслідок
неповного з'ясування обставин справи.
За таких обставин колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області - залишити без задоволення,
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ржищівської міської ради Київської
області - задовольнити, а постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 17 листопада 2010
року скасувати в частині задоволення
позовних вимог про перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ржищівської міської ради Київської
області - задовольнити.

Постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 17 листопада
2010 року в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 про визнання
неправомірними дій Управління праці та
соціального захисту населення
Ржищівської міської ради Київської
області відносно нарахування щорічної
допомоги на оздоровлення у заниженому
розмірі та в частині зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Ржищівської міської
ради Київської області зробити
перерахунок і виплату належних сум
одноразової грошової допомоги на
оздоровлення за 2011 рік - скасувати та
прийняти в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

В іншій частині постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 17 листопада 2010
року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя

Горяйнов А.М.

Судді:

Мамчур Я.С