Справа № 826/1647/13-а
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2014 р. м. Київ
К/800/28147/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді за участю
секретаря представників сторін: від
позивача: від відповідача:Муравйов О. В.
Вербицька О. В. Маринчак Н. Є. Титенко
М. П. Корнієнко С. В., Півень І. В.
Артеменко Є. І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м.
Києва Державної податкової служби на
постанову та ухвалуОкружного
адміністративного суду міста Києва від
04.03.2013 року Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013 рокуу
справі№ 826/1647/13-аза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю «Дікергофф
Транспорт Україна»до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва Державної податкової
службипровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04.03.2013 року у справі № 826/1647/13-а,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.04.2013 року, позовні вимоги
задоволені повністю. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва Державної податкової
служби від 28.01.2013 року №000702230.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
у справі, відповідач звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, прийняти нове про відмову в
задоволенні позову. Свої вимоги
заявник обґрунтовує порушенням судами
норм матеріального та процесуального
права, зокрема, п. 5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 139.1.9
ст. 139 Податкового кодексу України.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач з вимогами та доводами
заявника не погоджується, просить
залити в силі судові рішення у справі.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної Державною податковою
інспекцією у Голосіївському районі м.
Києва Державної податкової служби
планової виїзної перевірки ТОВ
«Дікергофф Транспорт Україна» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2009 року по
31.03.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2009 року по
31.03.2012 року складено акт № 190/1-22-30-34387514
від 25.06.2012 року, яким зафіксовано
порушення п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 139.1.9 ст. 139, п. 1
підрозділу 4 розділу ХХ Податкового
кодексу України, які призвели до
заниження позивачем податку на
прибуток на суму 731 667 грн. та завищення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за 1
квартал 2012 року на суму 4 337 056,00 грн.

На підставі акт перевірки та з
урахуванням рішення про результати
розгляду повторної скарги ДПС України
від 29.11.2012 року № 10147/0/71-12/10-2115
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № 000702230 від 28.01.2013
року, яким за порушення пп. 14.1.36 п. 14.1. ст.
14, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 1 підрозділу 4
розділу ХХ Податкового кодексу України
та п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 587 794,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанції
виходили з того, що відповідачем не
доведена правомірність та
обґрунтованість прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів першої та апеляційної
інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 142.1 ст. 142 Податкового
кодексу України до складу витрат
платника податку включаються витрати
на оплату праці фізичних осіб, що
перебувають у трудових відносинах з
таким платником податку (далі -
працівники), які включають нараховані
витрати на оплату основної і
додаткової заробітної плати та інших
видів заохочень і виплат виходячи з
тарифних ставок, у вигляді премій,
заохочень, відшкодувань вартості
товарів, робіт, послуг, витрати на
оплату авторської винагороди та за
виконання робіт, послуг згідно з
договорами цивільно-правового
характеру, будь-яка інша оплата у
грошовій або натуральній формі,
встановлена за домовленістю сторін,
(крім сум матеріальної допомоги, які
звільняються від оподаткування згідно
з нормами розділу IV цього Кодексу).

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового
кодексу України визначено, що витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визначаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом ІІ Кодексу.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» основна заробітна плата -
це винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до пп. 2.1 та 2.2 Розділу ІІ
Положення про преміювання працівників
колективного договору ТОВ «Дікергофф
Транспорт Україна» від 2010 року на 2011 -
2012 pоки, схваленого Загальними зборами
трудового колективу ТОВ «Дікергофф
Транспорт Україна», основою для
нарахування премії є дані про
виконання техніко-економічних
показників базового та цільового
бюджетів, дані бухгалтерської і
статистичної звітності, а рішення про
нарахування та виплату премії
затверджується Генеральним директором
та оформляється відповідним наказом
про виплату премії.

Судами встановлено, що преміювання
працівників у спірний період
здійснювалось на підставі відповідних
наказів, виданих Генеральним
директором ТОВ «Дікергофф Транспорт
Україна» відповідно до вимог Положення
про преміювання працівників ТОВ
«Дікергофф Транспорт Україна».

Вказані накази про виплату премій є
підставою для нарахування, а відомості
по виплаті заробітної плати та
банківські виписки є, відповідно,
розрахунковими документами, що
підтверджують фактичну виплату таких
премій.

Вказані документи в своїй сукупності
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку в розумінні п. 138.2 ст. 138
Податкового кодексу України.

Відповідно до положень пп. 2.1 та 2.2
Розділу II Положення про преміювання
працівників позивача основою для
нарахування премії є дані про
виконання техніко-економічних
показників базового та цільового
бюджетів, дані бухгалтерської і
статистичної звітності, а рішення про
нарахування та виплату премії
затверджується Генеральним директором
та оформляється відповідним наказом
про виплату премії.

В період з 01.04.2009 року по 30.03.2012 року
працівники позивача виконували
техніко-економічні показники базового
та цільового бюджетів, а отже
відповідно до існуючого на
підприємстві колективного договору та
Положення про преміювання працівників
позивач здійснював виплату премій
своїм працівникам на виконання
досягнутих між роботодавцем та
працівниками домовленостей. При цьому,
виплата премій працівникам кожного
разу здійснювалась на підставі
відповідних наказів Генерального
директора.

Судами першої та апеляційної інстанцій
обґрунтовано зазначено, що ні
Положення про преміювання працівників
ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна», ні
Колективний договір ТОВ «Дікергофф
Транспорт Україна», ні положення
чинного законодавства України не
ставлять виплату премій працівникам
ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна» в
залежність від позитивного
фінансового результату, отриманого
позивачем від операційної діяльності,
що спростовує доводи скаржника про
необхідність доведення таких
результатів.

В подальшому суми виплачених
працівникам премій позивач правомірно
включав до валових витрат відповідного
звітного періоду, як це передбачено
положеннями пп. 5.6.1. п. 5.6. ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» та п. 142.1. ст. 142
Податкового кодексу України.

Оскільки в порушення ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідачем не доведено
правомірності висновків про
необґрунтованість віднесення до
валових витрат сум премій, виплачених
працівникам, колегія суддів
погоджується з висновком судів про
задоволення позову.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують та підлягають
відхиленню, оскільки зводяться до
переоцінки обставин, встановлених
судами першої та апеляційної
інстанцій, що у відповідності до ст. 220
Кодексу адміністративного судочинства
України не відноситься до повноважень
суду касаційної інстанції. .

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м.
Києва Державної податкової служби
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04.03.2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013 року
у справі № 826/1647/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
О. В. Вербицька

Н .Є. Маринчак