Справа № 826/669/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 УХВАЛА
№ 826/669/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Катющенко В.П.,
розглянувши позовну заяву та додані до
неї матеріали ОСОБА_1 до Національного
банку України про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Національного банку
України, в якому просить суд:
- «стягнути з відповідача кошти на суму
55 552,35 грн. на відшкодування майнової
шкоди, завданої його незаконною
- стягнути з відповідача кошти на суму 5
000,00 грн. на відшкодування моральної
шкоди, завданої його незаконною
Стаття 107 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає, що
суддя, після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи подана позовна заява
особою, яка має адміністративну
процесуальну дієздатність, чи має
представник належні повноваження (якщо
позовну заяву подано представником), чи
відповідає позовна заява вимогам,
встановленим статтею 106 цього Кодексу,
чи належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними), чи немає інших підстав для
повернення позовної заяви, залишення
її без розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.
Статтею 3 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Відповідно до частин першої та другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму; юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
Частиною другою статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.
Так, позивач просить стягнути з
Національного банку України завдану
йому майнову та моральну шкоду.
Відповідно до частини другої статті 21
Кодексу адміністративного судочинства
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Згідно статті 1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Частиною першою статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено компетенцію судів щодо
розгляду цивільних справ. Так, згаданою
статтею передбачено, що суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Оскільки позивачем не заявлено вимог
про вирішення публічно-правового спору
та заявлено лише вимоги про
відшкодування шкоди, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
відмови ОСОБА_1 у відкритті провадження
в адміністративній справі.

Згідно частини п'ятої статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Відповідно до вимог частини шостої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суд роз'яснює
позивачеві, що розгляд даної справи
віднесено до юрисдикції місцевого суду
в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 109, 160, 165 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження в адміністративній справі.

Копію ухвали про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
невідкладно надіслати особі, яка
подала позовну заяву.

Попередити позивача, що позовні
матеріали будуть повернуті йому після
закінчення строку для апеляційного
оскарження.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції у порядку та
строки, встановлені ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.П.
Катющенко