Справа № 802/4578/13-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/4578/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Козятинському
районі Вінницької області на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Козятин та Козятинському
районі до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Козятинському
районі Вінницької області про
стягнення заборгованості по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення коштів по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та стягнення
заборгованості.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 29.11.2013 року
адміністративний позов задоволено.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача 2709,00 грн. витрат на виплату
пенсій громадянам держав - учасників
СНД та членам їх сімей, які отримали
каліцтво в державах СНД і переїхали на
постійне місце проживання в Україну. Не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд скасувати
вказане рішення та прийняти нову
постанову, якою повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи повідомленні належним чином.
При цьому відповідачем надано
додаткові пояснення.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. п.
1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачем та
відповідачем була проведена щомісячна
звірка витрат по особових справах
потерпілих, яким в період з червня 2013
року по жовтень 2013 року виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. За результатами звірки
відповідач не прийняв до відшкодування
та підписав акти щомісячної звірки за
період з червня 2013 року по жовтень 2013
року з розбіжністю у 2709,00 грн. Сума
розбіжності складається з витрат на
виплату пенсій громадянам держав -
учасників СНД та членам їх сімей, які
отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну в розмірі 2709,00 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
право на таке забезпечення, яке
встановлено в Україні, не залежить від
того, у якій із колишніх республік СРСР
стався нещасний випадок на виробництві
із застрахованою особою або виникло
професійне захворювання пов'язане із
встановленням нею трудових обов'язків.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", право яких на
отримання відшкодування раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР про відшкодування шкоди, завданої
працівниками внаслідок травмування на
виробництві, мають право на
забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України
"Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків документи, що підтверджують
право цих працівників (членів їх сімей)
на такі страхові виплати та соціальні
послуги, або коли таке право
встановлено в судовому порядку.

Міжнародно-правовим актом, що регулює
виниклі правовідносини, є Угода про
гарантії прав громадян держав -
учасниць Співдружності Незалежних
Держав у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року. Україною
вказана Угода підписана в день її
прийняття, а в дію Угода вступила з
моменту її підписання.

Згідно ст. 9 Конституції України, чинні
міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Відповідно до цієї Угоди,
держави-учасниці СНД мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб,
які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Статтею 1 зазначеної Угоди передбачено,
що пенсійне забезпечення громадян
держав - учасниць цієї Угоди та членів
їхніх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають. Відповідно до ст.
3 Угоди про гарантії прав громадян
держав - учасниць СНД, усі витрати, які
пов'язані із здійсненням пенсійного
забезпечення несе держава, що надає це
пенсійне забезпечення. Стаття 5 цієї
Угоди передбачає, що вона поширюється
на всі види пенсійного забезпечення
громадян. Статтею 6 передбачено, що
призначення пенсій громадянам держав -
учасниць Угоди проводиться за місцем
проживання.

За змістом ст. 7 Закону України "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до
цього Закону.

Відтак, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особам, які стали інвалідами внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР в
разі виплати її органами Пенсійного
фонду України, є відділення Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, у даному випадку
відповідач.

Крім того, відповідно до вимог п. 4
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відшкодуванню
підлягають також і суми витрат
Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

З огляду на наведенні правові
положення, апеляційний суд доходить
висновку про законність та
обґрунтованість вимоги позивача про
відшкодування відповідачем пенсій
особам з яким нещасний випадок на
виробництві та професійне
захворювання, стались в країнах СНД та
витрат на їх доставку. При цьому, такий
висновок узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України,
викладеною у постанові від 05.12.2011 року
в справі № 333а-11.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення , а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Козятинському
районі Вінницької області, - залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
27 січня 2014 року.

Головуючий суддя
Совгира Д. І.

Судді
Курко О. П.

Матохнюк Д.Б.