Справа № 1505/2386/12
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/800/55182/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач), суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області на ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області про
перерахунок пенсії,

установив:

Постановою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 квітня 2012 року позов
задоволено: стягнуто з відповідача
недоплачене щомісячне підвищення до
пенсії відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 27 липня 2010 року по 27
січня 2011 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 16 липня 2013 року
задоволено заяву відповідача та
відстрочено виконання постанови
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 квітня 2012 року до надходження
відповідного фінансування.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року скасовано ухвалу
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 16 липня 2013 року та
постановлено нову ухвалу, якою в
задоволенні заяви відповідача по
відстроченню виконання постанови
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся з касаційною скаргою на
нього, в якій просив її скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Задовольнивши заяву відповідача про
відстрочення виконання рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» передбачено, що
вказані виплати здійснюються, виходячи
з наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України, станом на
час розгляду заяви; в Державному
бюджеті відсутні кошти на фінансування
вказаної категорії виплат.

Висновки суду першої інстанції є
необґрунтованими.

Так, в обґрунтування доводів щодо
відсутності коштів в Державному
бюджеті на виконання рішення суду,
відповідач не надав жодного доказу.

Помилковими є висновки суду про
відсутність коштів на виплату допомоги
особам віднесеним до категорії «діти
війни». При розгляді заяви про
відстрочення виконання рішення суд
повинен був перевірити можливість
виконання конкретного рішення щодо
конкретної особи (наприклад,
відсутність коштів на рахунку,
розпорядником яких є відповідач), а не
вказувати узагальнюючі висновки про
фінансування цілої категорії осіб зі
спеціальним статусом.

Крім того, пунктом 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
N 1381 установлено, що дітям війни (крім
тих, на яких поширюється дія Законів
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" і "Про
жертви нацистських переслідувань") до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, підвищення,
встановлене статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

За таких підстав у 2012-2013 роках державою
виділялися кошти на фінансування
вказаних виплат, а відтак висновки суду
першої інстанції щодо відсутності
коштів є безпідставними.

Таким чином, апеляційний суд за
достатніх підстав скасував рішення
суду першої інстанцій і залишив заяву
відповідача про відстрочку виконання
рішення без задоволення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області залишити без задоволення, а
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: