Справа № 813/9370/13-а
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №813/9370/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді
з участю секретаря судового засідання
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Дрогобицького міжрайонного прокурора
до Дрогобицької міської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення ХХХVIII позачергової сесії
шостого скликання № 1183 від 01.12.2013р. «Про
політичну ситуацію в Україні»,

в с т а н о в и в:

Дрогобицька міжрайонна прокуратура
звернулась у Львівський окружний
адміністративний суд з позовом до
Дрогобицької міської ради Львівської
області (далі - Дрогобицька міська рада)
в якому, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, просить
визнати протиправним та скасувати
рішення XXXVIII позачергової сесії
шостого скликання Дрогобицької
міської ради №1183 від 01.12.2013р. "Про
політичну ситуацію в Україні".

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що при прийнятті
спірного рішення відповідач вирішив
питання, які перебувають за межами
наданих законодавством повноважень
місцевого значення, чим порушив вимоги
Конституції України та Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні".

Ухвалою суду від 15.01.2014р. замінено
позивача Дрогобицьку міжрайонну
прокуратуру на належного -
Дрогобицького міжрайонного прокурора.

Прокурор в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
в позовній заяві. Просив позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив
повністю, вважає позовні вимоги
безпідставними, обґрунтування чого
навів у письмових запереченнях проти
позову. Зазначив, що оскаржуване
рішення не містить жодних
загальнообов'язкових правил поведінки,
не породжує жодних правових наслідків,
а є лише відображенням політичної волі
місцевої громади, яка висловлює намір
впливати на політичні події та явища, в
тому числі прийняття політичних
рішень. Рішення XXXVIII позачергової сесії
шостого скликання Дрогобицької
міської ради №1183 від 01.12.2013р. "Про
політичну ситуацію в Україні" жодних
негативних наслідків для будь-яких
фізичних, юридичних осіб чи держави не
породжує, а отже у позивача відсутні
підстави для звернення до суду із
вказаним позовом.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
дійсні обставини справи, дослідивши
докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позов слід задовольнити,
мотивуючи це наступним.

Судом встановлено, що 01.12.2013р.
Дрогобицькою міською радою на
пленарному засіданні XXXVIII позачергової
сесії шостого скликання прийнято
рішення № 1183 "Про політичну ситуацію в
Україні".

Даним рішенням Дрогобицька міська рада
вирішила:

1. Звернутися до громадян міст
Дрогобича та Стебника об'єднатися
проти злочинного антинародного
владного режиму;

2. За антиукраїнські дії вимагати від
Президента України Віктора Януковича
подати у відставку з поста Президента
України;

3. Вимагати припинення повноважень
Верховної Ради України та проведення
позачергових виборів народних
депутатів України, негайної відставки
Кабінету Міністрів України, голови
Київської міської Державної
адміністрації та притягнення до
кримінальної відповідальності
міністра МВС Віталія Захарченка та
начальника Головного управління МВС
України міста Києва Валерія Коряка;

4. Дрогобицькому міському голові
Олексію Радзієвському звернутися до
керівників підрозділів МВС, СБУ,
прокуратури м. Дрогобича щодо
запобігання силового сценарію розгону
мирних акцій у містах Дрогобичі та
Стебнику;

5. Вимагати термінового розформування
підрозділу спецпризначення «Беркут»,
який брав участь у „зачистці"
Київського майдану.

6. Підтримати рішення Львівської
обласної ради у повному обсязі щодо
політичної ситуації в області;

7. За волею Дрогобицької громади
продовжити курс на євроінтеграцію;

8. Підтримати ініціативу підприємств,
установ, навчальних закладів щодо
створення страйкових комітетів;

9. Дане рішення опублікувати у засобах
масової інформації;

10. Контроль за виконанням цього рішення
покласти на секретаря міської ради
Т.Метика.

Дрогобицькою міжрайонною прокуратурою
Львівської області на підставі
Постанови №10-06/3257-вих13 від 12.12.2013р. «Про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням
законів» проведено перевірку
Дрогобицької міської ради.

За наслідками проведеної перевірки
прокурор звернувся до суду про
визнання протиправним та скасування
рішення XXXVIII позачергової сесії
шостого скликання Дрогобицької
міської ради №1183 від 01.12.2013р «Про
політичну ситуацію в Україні».

Вирішуючи спір, суд виходив з
наступного.

Статтею 8 Конституції України
передбачено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Норми Конституції
України є нормами прямої дії.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Аналогічні за змістом
положення містить частина 3 статті 24
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
19 Закону України "Про прокуратуру",
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є, зокрема,
відповідність актів, що видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам.

Пунктом 2 частини 5 статті 23 Закону
України "Про прокуратуру" передбачено,
що прокурор, без внесення подання, може
звернутися до суду щодо визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування відповідно до
Конституції України визначає Закон
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР
(далі - Закон № 280/97-ВР).

Відповідно до статті 5 Конституції
України народ здійснює владу
безпосередньо і через органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування.

З цього конституційного положення у
системному взаємозв'язку з положеннями
статті 6 Конституції України про те, що
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову, випливає, що
органи місцевого самоврядування не є
органами державної влади, а місцеве
самоврядування слід розглядати як
форму здійснення народом влади, яка
визнається і гарантується в Україні
(стаття 7 Конституції України).

Конституція України (стаття 140)
визначає місцеве самоврядування як
право територіальної громади - жителів
села чи добровільного об'єднання у
сільську громаду жителів кількох сіл,
селища та міста - самостійно вирішувати
питання місцевого значення в межах
Конституції і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Конституційний суд України у Рішенні
від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 (справа
про охорону трудових прав депутатів
місцевих рад) дійшов висновку, що
такому конституційному змісту
інституту місцевого самоврядування
властиві принаймні дві найважливіші
ознаки. Це - самостійність
територіальної громади, органів
місцевого самоврядування у вирішенні
певного кола питань і те, що предметами
відання місцевого самоврядування є не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних
громад. Перелік таких питань визначено
у Конституції України та Законі
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР.

Таким чином, гарантоване державою
місцеве самоврядування, як форма
здійснення народом влади, реалізується
територіальною громадою через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи і передбачає правову,
організаційну та
матеріально-фінансову самостійність.
Однак, суд зазначає, що така
самостійність має певні
конституційно-правові межі,
встановлені, зокрема, приписами статей
19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України.
З аналізу вказаних конституційних
положень слідує, що ці органи місцевого
самоврядування, здійснюючи владу і
самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Такі ж положення закріплені у статті 4
Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу.

Регламентом Дрогобицької міської ради
визначено, що порядок діяльності
Дрогобицької міської ради та її
органів та посадових осіб визначається
Конституцією України, Законами України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
«Про статус депутатів місцевих рад»,
іншими законодавчими актами України і
цим регламентом.

Таким чином, до відання Дрогобицької
міської ради належить вирішення питань
виключно місцевого значення.

Аналізуючи зміст спірного рішення
Дрогобицької міської ради №1183 від
01.12.2013р "Про політичну ситуацію в
Україні" суд зазначає, що при прийнятті
такого відповідач, як колегіальний
орган місцевого самоврядування, вийшов
за межі повноважень, визначених
Конституцією України та Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

При цьому, таке обґрунтування, на
переконання суду, не суперечить
положенням ст. 40 Констутиції України
щодо гарантованого права кожного
направляти індивідуальні чи
колективні звернення або особисто
звертатись до органів державної влади,
оскільки рішення органу місцевого
самоврядування, в силу правового
статусу такого, не є колективним
зверненням громадян.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
міські ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України, цим та іншими
законами до їх відання.

До виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад належить ряд
питань, що перелічені в ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні". Серед таких немає повноважень
щодо вирішення питань визначених
оспорюваним рішенням.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Судом не встановлено наявності
будь-якої норми Закону, який би наділяв
орган місцевого самоврядування правом
та повноваженнями приймати рішення
сесії міської ради з вимогами
визначеними оспорюваним рішенням.

Крім цього, відповідачем не
представлено суду доказів, які стали
підставою для прийняття рішення №1183
від 01.12.2013р. «Про політичну ситуацію в
Україні», не подано також доказів
правомірності прийняття такого.

Згідно з частиною 10 статті 59 Закону №
280/97-ВР акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

В контексті вказаних законодавчих
норм, суд дійшов висновку, що рішення
Дрогобицької міської ради №1183 від
01.12.2013р. "Про політичну ситуацію в
Україні" прийняте відповідачем з
перевищенням повноважень, визначених
Конституцією та Законами України,
порушує встановлений чинним
законодавством порядок управління
державою, оскільки вирішує питання які
не відносяться до питань місцевого
значення, в результаті чого
порушуються інтереси держави. Дане
рішення суперечить нормам Конституції
України та Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», а тому його
слід визнати протиправним та
скасувати.

Заходи забезпечення даного позову,
вжиті ухвалою суду від 23.12.2013р., згідно з
вимогами статті 118 КАС України слід
скасувати.

Відповідно до положень статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати зі сторін не
стягуються.

Керуючись статтями. 7-14, 69-71, 86, 94, 118, 159,
160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення ХХХVIII позачергової сесії
шостого скликання Дрогобицької
міської ради № 1183 від 01.12.2013р. «Про
політичну ситуацію в Україні».

Скасувати заходи забезпечення даного
позову, вжиті ухвалою суду від 23 грудня
2013 року.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Кузан Р.І.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 22 січня 2014 року.