Справа № 316/2928/13-а
Суддя: Наумов О. О.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/2928/13-а
Провадження № 2-а/316/4/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 року
м. Енергодар

Енергодарський міський суд
Запорізької області в складі
головуючого судді: Наумова О.О., при
секретарі Демешко О.А, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС
взводу ОСП №3РДПС ДАІ старшини міліції
Павлюкова Івана Миколайовича, про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора ДПС взводу ОСП №3РДПС ДАІ
старшини міліції Павлюкова І.М., про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що згідно описової частини
постанови про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 897813 від
14.10.2013р., винесеної інспектора ДПС
взводу ОСП №3РДПС ДАІ старшиною
міліції Павлюковим І.М., 14.10.2013р. о 21-33
годині на 420 км а/д
Бориспіль-Дніпропетровськ, керуючи
автомобілем марки «Опель», д/н НОМЕР_1,
він рухався у населеному пункті- с.
Братське, зі швидкістю 105 км/год., чим
перевищив встановлені обмеження
швидкості у населеному пункті, чим
порушив пункт 12.4 Правил дорожнього
руху України, за що передбачена
відповідальність частиною 1 статті 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення. Швидкість фіксувалася
прибором «Візір» № 0812572.

Вважає дану постанову незаконною та
необґрунтованою, оскільки відсутні
докази його проступку, інспектор не
з'ясував обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи, до
матеріалів справи не додані пояснення
свідка який їхав разом з ним, позивач
був позбавлений права скористатися
правовою допомогою, не надано
відповідних документів про прилад яким
було зафіксовано правопорушення, а
саме «Візір» №0812572.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином, про причину неприбуття не
повідомив, надіслав письмові пояснення
свідка ОСОБА_3 та надав заперечення в
яких вказав, що 14.10.2013р. о 21-33 годині на 420
км а/д Бориспіль-Дніпропетровськ, водій
ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки
«Опель», д/н НОМЕР_1, рухався у
населеному пункті- с. Братське, зі
швидкістю 105 км/год., чим перевищив
встановлені обмеження швидкості у
населеному пункті. Швидкість
фіксувалася прибором «Візір» № 0812572.
Вважає, що винесена ним постанова
відносно ОСОБА_1 є правомірною, ним
дотримувались всі вимоги КУпАП при
складанні вищевказаної постанови.

Пояснення свідка ОСОБА_3, які були
направлені до суду, містять зміст
обставин викладених в запереченні
відповідача.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що
14.10.2013р. о 21-33 годині на 420 км а/д
Бориспіль-Дніпропетровськ, він був
разом з позивачем який керував
автомобілем марки «Опель», д/н НОМЕР_1.
Останні рухаючись у населеному пункті-
с. Братське, із допустимою швидкістю
були зупинені інспектором ДАІ, який
вказав їм, що останні рухались зі
швидкістю 105 км/год., чим перевищили
встановлені обмеження швидкості у
населеному пункті. Інспектор
демонстрував їм перевищену швидкість,
яка була зафіксована прибором «Візір».

На підставі ст.86 КАС України, оцінивши
безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно досліджені у судовому
засіданні докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП
визначено, що адміністративна
відповідальність настає за:
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками.

Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням є
(проступок) протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права та свободи громадян,
на встановлений порядок управління і
за яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що згідно постанови
про адміністративне правопорушення
серії АА2 № 897813 від 14.10.2013р., винесеної
інспектором ДПС взводу ОСП №3 РДПС ДАІ
старшиною міліції Павлюковим, 14.10.2013
року о 21-33 годині на 420 км ад
Бориспіль-Дніпропетровськ, ОСОБА_1,
керуючи автомобілем марки «Опель», р/н
НОМЕР_1, перевищив встановлену
швидкість руху, а саме: у населеному
пункті- с. Братське, рухався зі
швидкістю 105 км/год., чим порушив п. 12.4
Правил дорожнього руху України, за що
передбачена відповідальність частиною
1 статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.
Швидкість фіксувалася прибором
«Візір» № 0812572. На підставі вказаної
постанови позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено стягнення у вигляді штрафу в
сумі 680,00 грн. (а.с. 5-6).

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову
по справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено
особою, щодо якої її винесено, протягом
10 днів з дня винесення постанови.

В діях громадянина ОСОБА_1, не
вбачається склад правопорушення
передбачений ч. 1 ст.122 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні будь-які
докази, що позивач порушив вимоги п.12.4
Правил дорожнього руху. До суду був
наданий адміністративний матеріал у
відношенні ОСОБА_1, який ухвалою суду
був витребуваний з відділу ДАІ (а.с.
8,12-15). Однак в наданих суду матеріалах
відсутні фото або відеофіксація
скоєного правопорушення ОСОБА_1, до
матеріалів не додано жодного документу
на підтвердження тих обставин, що
адміністративне правопорушення
фіксувалось саме приладом «Візір»
№0812572.

За таких обставин твердження позивача
на заперечення факту порушення ним
вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху
заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття
рішення(вчинення дії);
безсторонньо(неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілям, на досягнення яких спрямоване це
рішення(дія); з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За встановлених обставин, суд дійшов
висновку, що під час складання
протоколу та постанови, інспектор
відділу ДАІ Енергодарського МВ ГУМВС
України в Запорізькій області не
дотримався вимог ст.280 КУпАП, а саме при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення не з'ясував: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи вина дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують чи
обтяжують відповідальність, чи
заподіяно майнову шкоду, чи є підстави
для передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи, чим
порушив право позивача. Суду
відповідачем не надана фото або відео-
фіксація порушення, не додано жодного
документу на підтвердження тих
обставин, що адміністративне
правопорушення фіксувалось саме
приладом «Візір» №0812572.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні
стягнення враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність, що
інспектором при винесенні штрафу не
було враховано.

На думку суду, стягнення, застосоване
інспектора відділу ДАІ Павлюковим І.М.
не відповідає ступеню вини позивача.
Посадовою особою ДАІ не враховані:
характер та ступінь провини, обставини,
що пом'якшують його вину, а саме той
факт, що позивач раніше не притягувався
до адміністративної відповідальності
вперше, своїми діями аварійну ситуацію
на дорозі не створив та іншим учасникам
дорожнього руху не завадив.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року N 14 Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У
ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких ґрунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Крім цього, ч. 3 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що докази, одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги, а
відповідно до ч. 4 коментованого
кодексу, обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Будь-яких доказів, що в даному випадку в
діях позивача виявлено склад
адміністративного правопорушення у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху, або документів та матеріалів, які
можуть бути використані як докази у
справі,- відповідачем не надано.

У зв'язку з викладеним вище, суд
приходить до висновку, що постанова про
накладання адміністративного
стягнення підлягає скасуванню, у
зв'язку з тим, що факти, викладені у
зазначених протоколі та постанові не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні

Підстав для відмови у задоволенні
позову у суду немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП особа, яка
оскаржила постанову у справі про
адміністративне правопорушення,
звільняється від сплати державного
мита.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 71, 87, 88, 128, 15, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу ОСП №3 РДПС ДАІ
старшини міліції Павлюкова Івана
Миколайовича, про скасування постанови
про адміністративне правопорушення -
задовольнити.

Постанову серії АА2 № 897813 від 14.10.2013
року по справі про адміністративне
правопорушення про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
накладення стягнення в виді штрафу в
розмірі 680 грн. - скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню
не підлягає, набирає сили з моменту
постановлення.

Суддя
О. О. Наумов