Справа № 806/7097/13-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" січня 2014 р.
Справа № 806/7097/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

при секретарі
Соморовій В.А. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "13"
листопада 2013 р. у справі за позовом
Приватного підприємства "Українська
дистрибуційна система" до
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
про визнання недійсними та скасування
карток відмови і рішень,стягнення
коштів ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ПП "Українська
дистрибуційна система" звернулося до
адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просило скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів:

- № 101060000/2013/300704/1 від 14.10.2013 року;

- № 101060000/2013/300707/2 від 15.10.2013 оку;

- № 101060000/2013/300723/2 від 29.10.2013 року.

Також, просить скасувати картки
відмови в прийнятті митних декларацій,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення:

- № 101060000/2013/00837 від 14.10.2013 року;

- № 101060000/2013/00840 від 15.10.2013 року;

- № 101060000/2013/00863 від 29.10.2013 року.

Крім того, просить стягнути надмірно
сплачені кошти з ПДВ у розмірі 17234,15
грн., ввізного мита у розмірі 5239,08 грн.
та понесені судові витрати.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 13 листопада
2013 року скасовано картки відмови
Житомирської митниці Міндоходів №
101060000/2013/00837 від 14.10.2013 року, №
101060000/2013/00840 від 15.10.2013 року, №
101060000/2013/00863 від 29.10.2013 року та рішення
Житомирської митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів №
101060000/2013/300704/1 від 14.10.2013 року, №
101060000/2013/300707/2 від 15.10.2013 року, №
101060000/2013/300723/2 від 29.10.2013 року.

Стягнуто на користь приватного
підприємства "Українська
дистрибуційна система" з Державного
бюджету України через Головне
управління Державної казначейської
служби України у Житомирської області
надмірно сплачену суму митних та інших
платежів у розмірі 22473,23 грн.

Стягнуто на користь приватного
підприємства "Українська
дистрибуційна система" з Державного
бюджету України через Головне
управління Державної казначейської
служби України у Житомирської області
584,97 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з даною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивачем подано до
Житомирської митниці з метою митного
оформлення ввезених на територію
України товарів наступні митні
декларації:

- № 101060000/2013/017902 від 15.10.2013 року;

- № 101060000/2013/08682 від 29.10.2013 року;

- № 101060000/2013/017822 від 14.10.2013 року.

По вказаних митних деклараціях
приватне підприємство "Українська
дистрибуційна система" визначило митну
вартість товару за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів які імпортуються.

Для підтвердження митної вартості
заявлених товарів по митних
деклараціях позивачем надано
контракти № 03/2000 від 26.02.2009 р. з
додатками; контракт від 30.07.2013 р. № 17 з
додатками і специфікацією;
рахунки-фактури № 139300553 від 03.09.2013 р.;
експортні ВМД; CMR; довідки про
транспортно-заготівельні витрати; ДМВ;
прайс-листи; листи від виробника;
специфікації до контракту № 03/2009;
комерційні пропозиції; виписки з
бухгалтерської документації, інвойс
від 08.08.13; експортну ВМД; висновок ТПП №
В-541 від 09.10.13 р.

Під час проведення митного контролю
правильності визначення митної
вартості митним органом виявлено
заниження митної вартості товару
відповідно до даних цінової інформації
ЄАІС ДМСУ, яка містить інформацію про
рівень цін на такі товари, митне
оформлення яких вже здійснено.

У зв'язку з цим митний орган
запропонував декларанту надати
додаткові документи для підтвердження
заявленого рівня митної вартості
товару за МД № 101060000/2013/017902 від 15.10.2013 р.,
№ 101060000/2013/08682 від 29.10.2013 р., а саме:

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

Однак, вказаних документів позивачем
надано не було.

Крім того, відповідачем було
встановлено розбіжності в документах,
які подані для митного оформлення,
зокрема, документи, зазначені у ч.2 ст.53
МКУ, подані для митного оформлення,
містять розбіжності (у рахунку фактурі
від 10.10.2013 р. № 139300663, від 23.10.2013 р. №
139300686) вказані банківські реквізити
відмінні від тих, що зазначені у
параграфі 4. «Условия оплаты»
зовнішньоекономічного договору від
26.02.2013 р. № 03/2009).

Для підтвердження заявленого рівня
митної вартості товару за МД №
101060000/2013/017822 від 14.10.2013 року митним
органом запропоновано надати
додаткові документи, а саме:

- договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця;

- виписку з бухгалтерської
документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни
відправлення;

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

Однак, вказаних документів позивачем
надано не було.

Крім того, відповідачем було
встановлено розбіжності в документах,
які подані для митного оформлення,
зокрема, документи, зазначені у ч.2 ст.53
МКУ, подані для митного оформлення,
містять розбіжності (в інвойсі № 14030
від 08.08.2013 зазначені умови поставки EXW, а
в контракті № 17 від 30.07.2013 та
товаротранспортній накладній №
WIE від 11.10.2013 - зазначені умови
поставки FCA Deinze).

У зв'язку з наведеним між позивачем та
митним органом було проведено
процедуру консультацій з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів відповідно до вимог ст. ст. 59-64
МК України.

За результатами вказаних консультацій
встановлено, що попередні методи
коригування митної вартості товарів не
можуть бути застосовані через
відсутність цінової інформації на
ідентичні та подібні товари та
відсутність основи для віднімання
(додавання) вартості.

З огляду на викладене, митним органом
прийняті рішення № 101060000/2013/300704/1 від
14.10.2013 року, № 101060000/2013/300707/2 від 15.10.2013
року, № 101060000/2013/300723/2 від 29.10.2013 року та
скориговано митну вартість за
резервним методом, що ґрунтується на
раніше визнаних (визначених) митними
органами митних вартостях.

Оскільки митні декларації не могли
бути оформлені, декларанту видано
картки відмови у прийнятті митних
декларацій, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення: №
101060000/2013/00837 від 14.10.2013 року, №
101060000/2013/00840 від 15.10.2013 року, №
101060000/2013/00863 від 29.10.2013 року.

Колегія суддів вважає, що митним
органом обґрунтовано використаний
резервний метод визначення митної
вартості товарів, оскільки декларантом
не надано належних документів на її
підтвердження.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з
неправомірності дій відповідача.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

Відносини, з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, справлянням
митних платежів, регулюються
положеннями Митного кодексу України
від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з
01.06.2012, а також положеннями Податкового
кодексу України та інших законів
України з питань оподаткування.

Відповідно до частин 1, 3 статті 54
Митного кодексу України (далі - МК)
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. За
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 361 МК однією з цілей
системи управління ризиками є
визначення обсягу процедур митного
контролю. Контроль правильності
визначення митної вартості товарів є
однією з таких процедур.

Провести перевірку з врахуванням
вартості ідентичних та подібних
товарів можливо лише після вивчення
поданих документів, аналізу оформлення
минулих періодів та цінової інформації
ЄАІС ДМСУ, як це передбачено Розділами 2
і 5 Методичних рекомендацій щодо роботи
посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Держмитслужби України від 13 липня 2012
року № 362 (далі - Методичні
рекомендації):

- контроль за правильністю визначення
митної вартості товарів під час
проведення митного контролю та митного
оформлення товарів здійснюється
шляхом порівняння рівня заявленої
митної вартості товарів з наявною у
митного органу інформацією про рівень
цін на такі товари, в т.ч. рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено;

- джерелами інформації, які
використовуються під час роботи з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю митної
вартості товарів є спеціалізовані
програмно-інформаційні комплекси
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби України (далі -
ЄАІС ДМСУ).

За інформацією митного органу митна
вартість аналогічної продукції, що
продана на експорт в Україну з тієї ж
країни, на тих же комерційних умовах і
час експорту яких максимально
наближений до оцінюваних товарів, є
вищою, ніж оцінювані товари зазначені
по митних деклараціях позивача та
складала 2,70 Євро/кг.

Таким чином, митним органом виявлено
заниження митної вартості товару
відповідно до бази даних цінової
інформації ЄАІС ДМСУ, яка містить
інформацію про рівень цін на такі
товари, митне оформлення яких вже
здійснено, що є достатньою підставою
для сумніву у правильності заявленої
позивачем митної вартості товарів.

Правомірність використання митним
органом бази даних ЄАІС ДМСУ при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості
підтверджується також статтями 31, 33, 362
і 363 МК та наказом Держмитслужби
України від 13 липня 2012 року №362, яким
затверджено Методичні рекомендації,
які передбачають, що митний контроль
здійснюється з використанням
інформаційних технологій та
інформаційних ресурсів митних органів,
що включають в себе електронні дані про
результати митного контролю та митного
оформлення товарів.

Як зазначалося вище, подані до митного
оформлення документи не містили всіх
складових митної вартості товару та
містять певні розбіжності, а також в
них відсутні повні відомості щодо ціни,
яка фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу
України, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) зазначені додаткові
документи.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані подати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

У разі відсутності даних, що
підтверджують правильність визначення
заявленої декларантом митної вартості
товарів, або за наявності
обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей, митний орган може
самостійно визначити митну вартість
товарів, що декларуються, послідовно
застосовуючи методи визначення митної
вартості, встановлені цим Кодексом, на
підставі наявних у нього відомостей, у
тому числі цінової інформації щодо
ідентичних чи подібних (аналогічних)
товарів з коригуванням, що
здійснюється згідно з цим Кодексом.

Крім того, згідно зі статтею VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994 року, яка є обов'язковою для України,
оцінка імпортованого товару для митних
цілей повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості імпортованого товару, на який
розраховується мито, або подібного
товару і не повинна ґрунтуватися на
вартості товару національного
походження чи на довільній або
фіктивній вартості. Під "дійсною
вартістю" слід розуміти ціну, за яку під
час та в місці, визначеними
законодавством імпортуючої країни,
такий чи подібний товар продається або
пропонується до продажу при звичайному
ході торгівлі за умов повної
конкуренції.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком митного
органу, що позивач належним чином не
підтвердив задекларовану ним митну
вартість товару, а тому відповідно до
ч.2 ст. 58 МК метод визначення митної
вартості товару за ціною угоди не міг
застосовуватись. В зв'язку з цим у
митного органу виникло право на
здійснення коригування митної
вартості товарів із застосуванням
другорядних методів.

З огляду на викладене, вимоги позивача
про стягнення надмірно сплачених
коштів з ПДВ та інших витрат є
безпідставними, оскільки дії
відповідача щодо корегування вартості
вищевказаних товарів є правомірними.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
при ухваленні постанови порушено норми
права, в зв'язку з чим постанова суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, відповідно
до п.1, п. 4 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є порушення норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України задовольнити.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "13"
листопада 2013 р. - скасувати та ухвалити
нове рішення.

Відмовити Приватному підприємству
"Українська дистрибуційна система" у
задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "22" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне
підприємство "Українська
дистрибуційна система"
вул.Баранова,89,м.Житомир,10001

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000 Головне
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
вул. 1-го Травня,24,м.Житомир,10008