Справа № 544/2237/13-а
Суддя: Сайко О. О.
Дата ухвалення: 2014-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №544/2237/13-а
пров. № 2-а/544/4/2014
ПОСТАНОВА

іменем України

11 січня 2014 року
м. Пирятин

Пирятинський районний суд
Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Несена О.І.,

позивача ОСОБА_1 (фізичної особи)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду на вул. Леніна, 41
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС групи ДПС
ДАІ Дарницького РУ ГУМВС України у
м.Києві Савчука В.О. про визнання
незаконною та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення за порушення Правил
дорожнього руху України,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2013
року звернувся до суду з позовом до
інспектора ДПС групи ДПС ДАІ
Дарницького РУ ГУМВС України в м Києві
прапорщика міліції Савчука В.О. про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення за
порушення Правил дорожнього руху
України від 24.11.2013.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 24 листопада 2013
року постановою інспектора ДПС групи
ДПС ДАІ Дарницького РУ ГУМВС України в
м Києві прапорщика міліції Савчука
В.О. його притягнуто до
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у сумі 340 грн. Вважає, що
складена відносно нього постанова є
незаконною, оскільки швидкість він не
перевищував. На знімку, зафіксованому
технічним приладом «Візир», який
пред'явив йому інспектор ДПС,
зображений його автомобіль, швидкість
якого становила 88 км/год. Проте,
зрозуміти, де був зроблений знімок ( за
межами м.Києва чи в м.Києві) не
можливого, оскільки на фото окрім
автомобіля нічого не видно. Позивач
висловив заперечення з приводу цього
та попросив пред'явити серію знімків
або відеозапис фіксації його
правопорушення, однак йому було
відмовлено. Також позивач повідомив
відповідача, що згідно Інструкції
використання приладу «Візир» при
вологості повітря вище 98 % не
допускається, а в той день йшов дощ на
вулиці і протягом доби вологість
повітря становила 100%. В протоколі
позивач висловив свою незгоду з фактом
порушення. При складанні протоколу та
постанови про адмінправопорушення
також було допущено ряд процесуальних
порушень, тому просить її скасувати та
закрити провадження по справі про
адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні позивач
підтримав позов, пояснив, що 24.11.2013
року він знаходився за кермом
автомобіля «Мерседес Віто», д.н.з
НОМЕР_1 та рухався по Бориспільському
шосе в напрямку міста Київ. За ним
рухалася патрульна машина ДПС. При
в'їзді в Київ він був зупинений
інспектором ДПС, який вийшов з
патрульної машини та склав відносно
позивача протокол про вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122
КУпАП. Швидкість у м. Києві він не
перевищував, а швидкість його
автомобіля, зафіксована на знімку
технічним приладом «Візир», становила
88 км/год, коли він рухався по
Бориспільському шосе за містом.

Просить скасувати постанову про
притягнення його до адміністративної
відповідальності як незаконну та
закрити провадження у справі за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, направив до суду заперечення,
у якому просив розгляд справи
проводити без його участі. Позов не
визнав, вказав, що послання позивача
на фактичну відсутність доказів
скоєного ним правопорушення
безпідставні, оскільки такими доказами
є надані суду протокол про вчинене
правопорушення та показання
технічного приладу, за допомогою якого
зафіксовано перевищення позивачем
швидкості руху. Вважає, що винесена ним
постанова є правомірною і її зміст не
суперечить законодавству, просив
відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ч. 1 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Судом установлено такі факти:

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення,
складеного інспектором ДПС групи ДПС
ДАІ Дарницького РУ ГУМВС України в м
Києві прапорщиком міліції Савчуком
В.О., 24 листопада 2013 року ОСОБА_1
порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього
руху України, що виразилося у тому, що
він керуючи автомобілем «Мерседес
Віто», д.н.з НОМЕР_1 по проспекту Бажана
у м Києві, перевищив допустиму
швидкість руху на 28 км/год (а.с.6),
швидкість вимірювалася приладом
«Візир» №0812446 в русі. На підставі
протоколу 24.11.2013 інспектором ДПС
винесено постанову серії АА2 №014735 по
справі про адміністративне
правопорушення, якою відповідно до ч.1
ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено
стягнення у виді штрафу розміром 340 грн
(а.с7).

Відповідно до статті 251 КУпАП,
доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких
у визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи
в його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається
до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими
доказами, показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Як доказ вини позивача у скоєнні
адміністративного правопорушення
відповідачем наданий протокол про
притягнення його до адміністративної
відповідальності та фотознімок,
зафіксований за допомогою технічного
приладу «Візир» серійний номер №0812446 у
русі (а.с.53). Свідоцтво про повірку
приладу № 22-2/1211272 чинне до 05.12.2013 року
(а.с.54).

Надаючи пояснення у суді, позивач
доказів правомірності своїх дій суду
не надав.

Зокрема, доводи позивача про те, що
яким чином зафіксовано перевищення
ним швидкості руху невідомо, оскільки
прилад «Візир» не має режиму фіксації
порушення швидкості «у русі»
спростовується матеріалами справи.

Методичні рекомендації по роботі з
відеозаписуючим вимірником
радіолокації швидкості "Візир"
передбачають необхідність перемикання
приладу в режим патрулювання при
зйомці "на ходу" (у русі). В цьому випадку
в нижній частині фотографії
відображуються слово "Патруль" і цифри,
що позначають швидкість, з якою рухався
автомобіль ДАІ (а.с.55-60). Таким чином, з
наданої відповідачем фотографії можна
зробити висновок, що фіксація
порушення позивачем ПДР проводилася в
русі, в режимі патрулювання. Вказаний
знімок містить інформацію про час
скоєння правопорушення, зображення
автомобіля порушника та швидкість, з
якою він рухався.

Суд не довіряє доводам позивача про те,
що швидкість руху його автомобіля
зафіксована на фото за межами
населеного пункту, де він рухався із
допустимою швидкістю руху, оскільки
вони є необгрунтованими та суперечать
матеріалам справи.

При цьому суд критично ставиться до
пояснень свідка ОСОБА_4, яка пояснила,
що вона була пасажиром авто під
керування позивача та підтвердила, що
позивач не перевищував допустиму
швидкість руху у м. Києві, оскільки вона
є співмешканкою позивача і може бути
зацікавленою у результаті розгляду
справи.

Частина 1 ст 71 КАС України вказує,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, об'єктивно
оцінивши наявні у справі докази, суд
вважає, що складений відносно позивача
протокол про адмінправопорушення
вказує про наявність вини ОСОБА_1 у
скоєнні адміністративного
правопорушення, оскільки дані, що він
містить знайшли своє підтвердження у
судовому засіданні, та не спростовані
позивачем.

Будь-яких процесуальних порушень
при складанні протоколу та постанови
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд
вважає, що складена інспектором ДПС
групи ДПС ДАІ Дарницького РУ ГУМВС
України Савчуком В.О. 24.11.2013 року
постанова про притягнення ОСОБА_1. до
адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст.121 КпАП України є законною,
обґрунтованою та прийнята у межах
повноважень, тому підстав для її
скасування суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 7 - 11, 69 - 72, 86, 159
- 163, 171-2 КАС України, ст. ст. 280, 288, 293
КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
інспектора ДПС групи ДПС ДАІ
Дарницького РУ ГУМВС України у м.Києві
Савчука В.О. про визнання незаконною
та скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення за порушення Правил
дорожнього руху України - відмовити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Повний текст постанови виготовлений
16.01.2014