Справа № 804/1602/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 січня 2014 р. Справа № 804/1602/14 Суддя
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Турова О.М.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, в якій просив
визнати неправомірними дії державного
виконавця Бутенко О.М. та скасувати
розрахунок заборгованості по
виконавчому листу №2-389 від 14.02.2002 року,
згідно якого встановлено борг станом
на 01.03.2013 року у сумі 38801,15 грн.

Перевіривши матеріали вказаного
позову відповідно до вимог ч.1 ст.107
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку про
відмову у відкритті провадження у
справі, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 1 статті 109 КАС України
встановлено, що суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, зокрема, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно ч.1 ст.181 КАС України, учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення є юрисдикційна
належність суду, який видав виконавчий
документ, та статус позивача як сторони
у виконавчому провадженні.

У розумінні ст.8 Закону України «Про
виконавче провадження» сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. При цьому до сторін, які можуть
оскаржити рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби належать також їх
представники за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1
та доданих до неї копій документів,
Бабушкінським відділом державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції на
підставі виконавчого листа №2-389 було
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська,
ухваленого у цивільній справі про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліментів в розмірі ? частини доходу на
утримання неповнолітньої дитини.

Таким чином, виконавчий документ, за
яким відкрито виконавче провадження,
виданий загальним судом на підставі
рішення, ухваленого у цивільній справі,
і боржником у даному виконавчому
провадженні є позивач.

Так, згідно ст.383 Цивільного
процесуального кодексу України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

З огляду на вищенаведене, суд приходить
до висновку, що заявлені позовні вимоги
розгляду в порядку адміністративного
судочинства не підлягають, оскільки
мають бути розглянуті за нормами ЦПК
України судом, який видав виконавчий
документ.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 109
КАС України, суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 107, 109, 160, 165, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу, що з означеними
позовними вимогами він може звернутися
в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення цієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, згідно ч.5 ст.109
КАС України, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та у
строки, визначені ст. 186 КАС України, та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Суддя О.М. Турова