Справа № 2а-13520/12/0170/3
Суддя: Дугаренко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 2а-13520/12/0170/3

14.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Дугаренко О.В.,

суддів Мунтян О.І. ,

Омельченка В. А.

секретар судового засідання
Миронова Є.А.

за участю сторін:

представник позивача- Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пересувна
механізована колона-220 Кримканалбуд"-
ліквідатор - Долгоруков Євгеній
Геннадійович, паспорт серії НОМЕР_1,
виданий Сімферопольським РВ ГУ МВС
України в Криму, 10.01.1996 р.,

представник відповідача- Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
АР Крим Державної податкової служби- не
з'явився,

розглянувши матеріали справи №
2а-13520/12/0170/3 за апеляційною скаргою
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим Державної
податкової служби на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Шкляр Т.О. ) від 20.06.13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пересувна
механізована колона-220 Кримканалбуд"
(вул. Монтажна,
31,м.Сімферополь,Автономна Республіка
Крим,95000)

до Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим Державної
податкової служби (вул. М. Залки,
1/9,Сімферополь,Автономна Республіка
Крим,95053)

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 20.06.13 у справі №
2а-13520/12/0170/3 позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пересувна
механізована колона-220 Кримканалбуд" до
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задоволено у повному обсязі. Визнано
протиправним та скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
АР Крим Державної податкової служби №
від 20.11.2012 р., № від 20.11.12 р.,
№ від 20.11.12 р. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пересувна
механізована колона-220 Кримканалбуд"
( адреса місцезнаходження:
95493, АР Крим, м. Сімферополь, вул.
Монтажна, будинок 31) 18 146 грн. судових
витрат.

Не погодившись з зазначеною
постановою суду, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 20.06.13, ухвалити нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог відмовити.

В судовому засіданні представник
позивача заперечував проти
задоволення апеляційної с карги,
просив залишити без змін рішення суду
першої інстанції.

Представник відповідача в судове
засідання не з`явився, про дату, час та
місце слухання справи повідомлений
належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

При апеляційному перегляді справи
встановлено, що 20.11.2012 відповідачем
прийняті податкові
повідомлення-рішення № , яким
збільшено ТОВ «ПМК-220 Кримканалбуд»
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток приватних підприємств у
розмірі 637 029,25 грн., що складається з
основного платежу у розмірі 512 172 грн. і
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
124 857,25 грн.; № , яким зменшено ТОВ
«ПМК-220 Кримканалбуд» суму від`ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток у розмірі 199 223
грн. за 4 кв. 2009 р., 21 818 грн. за 4 кв. 2010 р.,
181 196 грн. за 1 кв. 2011 р., 54690 грн. за 2 кв. 2011
р., та № , яким збільшено ТОВ
«ПМК-220 Кримканалбуд» суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 408 036,25 грн. що
складається з основного платежу у
розмірі 326 429 грн. і штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 81 607,25
грн.

Підставою прийняття спірного
повідомлення-рішення став акт від
05.10.2012 № 6984/22-1/31741610 документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
визначенні податку на прибуток та
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ БВП
«Строитель-плюс» (), ПП
«Комманд» () за період з
01.07.2009 р. по 30.06.2012 р. (01.07.09 р. по 30.09.10 р.,
липень 2011 р.

Перевіркою встановлені порушення
позивачем: п.п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п.
5.3 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 № 334/94-ВР в редакції від 22.05.1997
р. № 283/97-ВР, п. 14.1.191 ст. 14, п.п. 138.1.1 п. 138.1
ст. 138, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2756, п.п. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185,
п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VІ, п. 4.1 ст. 4,, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.2, п.п.
7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 № 168/97 (зі змінами та
доповненнями).

З матеріалів справи вбачається, що
згідно наданих позивачем актів
виконаних робіт, актів здачі-приймання
робіт ТОВ "ПМК-220 Кримканалбуд" отримано
від ТОВ "БВП "Строитель-плюс" товарів,
послуг на загальну суму 2 614 672,29 грн., у
т.ч. ПДВ 435 778,72 грн.

У журналах-ордерах по рахунку 63
"Розрахунки з вітчизняними
постачальниками" ТОВ "ПМК-220
Кримканалбуд" за період з 01.07.2009 р. по
30.06.2012 р. операції з оприбуткування
транспортних послуг від ТОВ "БВП
"Строитель-плюс" відображені на
загальну суму 2 614 672,29 грн.

Згідно наданих позивачем виписок з
банку ТОВ "ПМК-220 Кримканалбуд" було
сплачено за надані товари, послуги ТОВ
"БВП "Строитель-Плюс" грошових коштів на
загальну суму 2 741 394,14 грн., у т.ч. ПДВ 439
500,36 грн.

У журналах-ордерах по рахунку 631
"Розрахунки з вітчизняними
постачальниками" ТОВ "ПМК-220
Кримканалбуд" за період з 01.07.2009 по
30.06.2012 операції з оплати наданих
товарів, послуг від ТОВ "БВП
"Строитель-плюс" відображені на
загальну суму 2 741 394,14 грн.

Тобто операції з оплати товарів, послуг
від ТОВ "БВП "Строитель-плюс" призвели
до змін (у вигляді зменшення) активів
ТОВ "ПМК-220 Кримканалбуд" за період з
01.07.2009 р. по 30.06.2012 р., що підтверджується
висновком судової економічної
експертизи від 20 травня 2013 року № 46.

У журналах-ордерах по рахунку 631
"Розрахунки з вітчизняними
постачальниками" ТОВ "ПМК-220
Кримканалбуд" за період з 01.07.2009 по
30.06.2012 операція з оприбуткування
товарів від ПП "Команд" відображені на
загальну суму 876,00 грн.

Тобто операція з поставки товарів від
ПП "Команд" призвела до змін (у вигляді
збільшення) активів ТОВ "ПМК-220
Кримканалбуд" за період з 01.07.2009 по
30.06.2012.

Згідно наданих позивачем виписок банку
ТОВ "ПМК-220 Кримканалбуд" було сплачено
за поставлені товари ПП "Команд"
грошових коштів на загальну суму 876,00
грн., у т.ч. ПДВ 146,00 грн.

У журналах-ордерах по рахунку 631
"Розрахунки з вітчизняними
постачальниками" ТОВ "ПМК-220
Кримканалбуд" за період з 01.07.2009 по
30.06.2012 операції з оплати товарів від ПП
"Команд" відображені на загальну суму
876,00 грн.

Тобто операції з поставки товарів від
ПП "Команд" призвели до змін (у вигляді
зменшення) активів ТОВ "ПМК-220
Кримканалбуд" за період з 01.07.2009 по
30.06.2012.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з поставки
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: або дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають поставці,
а у разі поставки товарів/ послуг за
готівкові грошові кошти - дата їх
оприбуткування в касі платника
податку, а при відсутності такої - дата
інкасації готівкових коштів у
банківській установі, що обслуговує
платника податку; або дата
відвантаження товарів, а для послуг -
дата оформлення документа, що
засвідчує факт виконання послуг
платником податку.

Відповідно до п.п.7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", що діяв на час здійснення
спірних правовідносин за період 2009 - 2010
роки, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" датою виникнення права
платника податку на податковий
кредит вважається, зокрема, дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського
рахунку платника податку в оплату
товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків
з використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Обов'язкові реквізити, що повинна
містити податкова накладна, визначені
у підпункті 7.2.1.пункту 7.2. статті 7
Закону України "Про податок на додану
вартість".

У разі відмови з боку постачальника
товарів (послуг) надати податкову
накладну або при порушенні ним
порядку її заповнення отримувач таких
товарів (послуг) має право додати до
податкової декларації за звітний
податковий період заяву зі скаргою на
такого постачальника, яка є підставою
для включення сум цього податку до
складу податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку
внаслідок придбання таких товарів
(послуг).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 розділу І цього
Кодексу, та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього розділу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті201 цього розділу).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність,
установлену законодавством.

Отже, наведені норми Податкового
кодексу України дозволяють платнику
податку формувати податковий кредит у
зв'язку з реальним придбанням товарів
(робіт, послуг) та на підставі
відповідних розрахункових, платіжних
та інших документів, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до п.п. 3.1 ст. 3 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» об'єктом оподаткування є
прибуток, який визначається шляхом
зменшення суми скоригованого
валового доходу звітного періоду,
визначеного згідно з пунктом 4.3 цього
Закону на: суму валових витрат
платника податку, визначених статтею 5
цього Закону; суму амортизаційних
відрахувань, нарахованих згідно із
статтями 8 і 9 цього Закону.

Відповідно до п.п.133.1 ст. 133 ПК України
платниками податку з прибутку
підприємств з числа резидентів є,
зокрема, суб'єкти господарювання -
юридичні особи, які провадять
господарську діяльність як на
території України, так і за її межами.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК
України не включаються до складу
витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

З аналізу вищенаведених норм, слідує,
що підставою для включення витрат з
придбання товарів (отримання робіт,
послуг) до складу валових з метою
обчислення об'єкта оподаткування є
належним чином оформлені розрахункові,
платіжні та інші первинні документи.

Тобто реальність вчинених
господарських операцій
характеризується: реальним рухом
активів в процесі здійснення
господарської операції (первинними
документами, а також фізичними,
технічними, технологічними
можливостями контрагентів за змістом
здійснюваної господарської операції);
податковим статусом контрагента
позивача як платника ПДВ на час
здійснення господарської операції;
наявністю безпосереднього зв'язку між
фактом придбання товарів та
господарською діяльністю позивача;
наявністю господарської мети при
укладенні правочину з контрагентом
позивача.

Підтвердження постачання товару від
контрагентів позивача на адресу
позивача за перевіряємий період
відповідно до укладених договорів,
підтвердження факту оприбуткування
вказаного товару за перевіряємий
період, підтвердження факту сплати за
вказаний товар за перевіряємий період,
підтвердження використання в
господарській діяльності вказаного
товару за перевіряємий період, може
свідчити про реальність вчинення
відповідних господарських операцій, а
відтак, доводити правильність
визначення податкового зобов'язання та
нарахування податкового кредиту.

Підтвердження постачання товару від
контрагентів позивача на адресу
позивача за перевіряємий період,
підтвердження факту оприбуткування
вказаного товару за перевіряємий
період, підтвердження факту сплати за
вказаний товар за перевіряємий період,
підтвердження використання в
господарській діяльності вказаного
товару за перевіряємий період, може
свідчити про реальність вчинення
відповідних господарських операцій, а
відтак, доводити правильність
визначення податкового зобов'язання та
нарахування податкового кредиту.

Вказане також підтверджується
висновком експертизи від 20 травня 2013 №
46, якій судом першої інстанції
відповідно до ст. 86 КАС України дана
оцінка.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права
висновків суду першої інстанції не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні відповідачем
наведених правових норм.

Таким чином, судова колегія вважає, що
судом першої інстанції повно з'ясовані
обставини справи, що мають значення для
справи, висновки суду, викладені в
судовому рішенні відповідають
обставинам справи та засновані на
правильному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення суду
першої інстанції -відсутні.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
АР Крим Державної податкової служби на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
20.06.13 у справі № 2а-13520/12/0170/3 залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
20.06.13 у справі № 2а-13520/12/0170/3 залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, передбачені статтею
212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст судового рішення
виготовлений 20 січня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
О.В.Дугаренко

Судді підпис О.І.
Мунтян

підпис В.А.Омельченко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.В.Дугаренко