Справа № 812/10518/13-а
Суддя: О.В. Ципко
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2014 рокуЛуганськ№ 812/10518/13-а

о 16 годині 25 хвилин
м. Луганськ

Луганський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Ципко О.В.,

за участю секретаря Гаркуші Ю.О.,

представника позивача:
Шеховцова О.О. (довіреність від 26.06.2013
№353/10)

відповідача: ОСОБА_2
(паспорт серії НОМЕР_2)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості з єдиного
податку ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Луганська Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з
єдиного податку у розмірі 1261,06 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що ОСОБА_2 зареєстрована як
фізична особа - підприємець виконавчим
комітетом Луганської міської ради
06.11.2000, номер запису 2 004094.
Відповідач знаходиться на податковому
обліку у ДПІ у Жовтневому районі м.
Луганська з 07.10.2000 за НОМЕР_3.

Видом діяльності відповідача є
роздрібна торгівля будівельними
матеріалами та кондитерськими
виробами, яка відноситься до першої
групи спрощеної системи оподаткування.

Рішенням Луганської міської ради від
12.01.2012 №19/3 ставка єдиного податку для
першої групи платників податків
єдиного податку складає 10% від розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої на 01.01.2013, а саме 114,70 грн.

Станом на 20.11.2013 ОСОБА_2 має податкову
заборгованість з єдиного податку у
розмірі 1261,06 грн., який складається з
основного боргу у розмірі 1254,87 грн. та
пені у розмірі 6,19 грн., нарахованої за
несвоєчасну сплату податкового
зобов'язання.

На підставі викладеного позивач просив
стягнути з відповідача заборгованість
по сплаті єдиного податку.

В судовому засіданні представник
позивача надав заяву про уточнення
позовних вимог, в якому уточнив, що
вірним прізвище відповідача є ОСОБА_2
та зазначив, що на теперішній час
заборгованість з єдиного податку з
фізичних осіб ФОП ОСОБА_2 зменшилась та
складає 844,47 грн., з яких основний платіж
- 799,57 грн. та пеня - 44,90 грн., яку
представник позивача просив стягнути з
ОСОБА_2

Відповідач в судовому засіданні із
позовом не погодилась, проти
нарахованої податковим органом суми
заборгованості у розмірі 844,47 грн.
заперечувала, надала суду копії
квитанцій про часткову сплату
заборгованості, просила відмовити у
задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, розглянувши
справу в межах заявлених позовних
вимог і наявних у матеріалах справи
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов наступного.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 зареєстрована як
фізична особа - підприємець виконавчим
комітетом Луганської міської ради
06.11.2000, номер запису 2 004094.
Відповідач знаходиться на податковому
обліку у ДПІ у Жовтневому районі м.
Луганська з 07.10.2000 за НОМЕР_3 (а.с.6,11).

Згідно заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування
відповідачем самостійно обрана ставка
єдиного податку у розмірі 10% до розміру
мінімальної заробітної плати та перша
група спрощеної системи оподаткування
(а.с.15).

Рішенням Луганської міської ради від
12.01.2012 №19/3 ставка єдиного податку для
першої групи платників податків
єдиного податку складає 10% від розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої на 01.01.2013, а саме 114,70 грн.

Податковою інспекцією відповідачу
було направлено податкову вимогу від
14.08.2013 №3329-17 про стягнення грошового
зобов'язання у розмірі 565,97 грн., але
була повернута до податкової інспекції
із відміткою про закінчення терміну
зберігання (а.с.9).

Згідно п. 11 ст. 10 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні"
від 04.12.1990 р. № 509 -ХІІ органи державної
податкової служби наділені функціями
з контролю за додержанням
законодавства про податки та
правильністю їх обчислення і сплати до
бюджету.

Згідно п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
Кодексу України платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 20.1.18 ст. 20 Податкового
кодексу України Державна податкова
інспекція має право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
визначати у визначених цим Кодексом
випадках суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків
(підпункт 20.1.27 пункту 20.1); застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28
пункту 20.1); звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1).

Відповідно до вимог п.49.16 ст. 49
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплатити
податкове зобов'язання, яке самостійно
визначене ним у такій податковій
декларації, протягом строків,
установлених Кодексом.

Сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений Податковим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання
визнається сумою податкового боргу
платника податків.

Відповідно до п.291.2 ст. 291 Податкового
кодексу України спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150 000
гривень;

2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1 000 000
гривень.

Згідно п.294.4 ст.294 Податкового кодексу
України для зареєстрованих в
установленому порядку фізичних осіб -
підприємців, які до закінчення місяця,
в якому відбулася державна реєстрація,
подали заяву щодо обрання спрощеної
системи оподаткування та ставки
єдиного податку, встановленої для
першої або другої групи, перший
податковий (звітний) період
починається з першого числа місяця,
наступного за місяцем, у якому виписано
свідоцтво платника єдиного податку.

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Відповідно до п. 298.1.1 ст. 298 Податкового
кодексу України для обрання або
переходу на спрощену систему
оподаткування суб'єкт господарювання
подає до органу державної податкової
служби заяву.

Зареєстровані в установленому порядку
фізичні особи - підприємці, які до
закінчення місяця, в якому відбулася
державна реєстрація, подали заяву щодо
обрання спрощеної системи
оподаткування та ставки єдиного
податку, встановленої для першої або
другої групи, вважаються платниками
єдиного податку з першого числа місяця,
наступного за місяцем, у якому виписано
свідоцтво платника єдиного податку.

Згідно п. 293.1 293.2 ст.293 Податкового
кодексу України ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно Закону України «Про Державний
бюджет на 2013 рік» з 01.01.2013 мінімальна
заробітна плата становить 1147,00 грн.
Щомісячна фіксована ставка єдиного
податку на 2013 рік складає 114,70 грн.

Представником позивача в судовому
засіданні було надано облікову картку
ФОП ОСОБА_2, відповідно до якої за
період з 01.01.2013 по 30.11.2013 виникла
недоїмка по сплаті єдиного внеску на
суму 1254,87 грн. Крім того, станом на 31.12.2012
за відповідачем рахувалась
заборгованість у розмірі 107,17 грн. З
наданих відповідачем в судовому
засіданні квитанцій вбачається, що у 2013
році нею в рахунок погашення
заборгованості було сплачено 570,00 грн.
Із урахуванням частково сплаченої
заборгованості недоїмка відповідача
станом на 31.12.2013 складала 684,87 грн.

Крім того, станом на 08.01.2014 відповідачу
було нараховано недоїмку у розмірі 114,70
грн. за несплату єдиного податку у
грудні 2013 року. Також, у зв'язку із
несвоєчасною сплатою податкового
зобов'язання податковим органом на
суму заборгованості була нарахована
пеня у розмірі 44,90 грн. Таким чином,
станом на 14.01.2014 заборгованість
відповідача по сплаті єдиного податку
за період з 01.12.2012 по 01.12.2013 становить
844,47 грн., який складається з основного
платежу 799,57 грн. та пені 44,90 грн., що
підтверджується розрахунком суми
податкового боргу станом на 13.01.2014,
обліковою карткою платника податків
ОСОБА_2 та довідкою про суми
податкового боргу (а.с.41-45).

Оскільки судом встановлено, що за
відповідачем рахується сума
заборгованості перед бюджетом з
єдиного податку у розмірі 844,47 грн., яка
до теперішнього часу в добровільному
порядку не сплачена, підстави для
відмови у задоволенні позову відсутні,
тому адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 9, 17, 18, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнений адміністративний позов
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (юридична адреса: АДРЕСА_1;
мешкає за адресою: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1)
заборгованість перед бюджетом з
єдиного податку з фізичних осіб у
розмірі 844,47 грн. (вісімсот сорок чотири
гривні 47 копійок), з яких основний
платіж - 799,57 грн. та пеня - 44,09 грн.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та
підписано 20 січня 2014 року.

Суддя
О.В. Ципко