Справа № 801/92/14
Суддя: Алексєєва Т.В.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2014 р. (10:09) Справа №801/92/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Алексєєвої Т.В., при
секретарі судового засідання
Могильної А.С., розглянувши у
відкритому судовому засідання
адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Феодосія АР Крим

до Суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1

про стягнення 1552,32 грн.

за участю:

від позивача - не з'явився.

відповідач - не з'явився.

Обставини справи: Управління
Пенсійного фонду України в м. Феодосія
АР Крим звернулось до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування у сумі 1552,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем у добровільному порядку
не сплачена сума заборгованості
відповідно до вимог Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування".

Позивач у судове засідання не з'явився,
про дату час та місце проведення
судового засідання повідомлений
належним чином, надіслав клопотання
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином - судовою
повісткою, яка направлена
рекомендованою кореспонденцією, але
конверт повернувся з відміткою пошти
"про закінчення терміну зберігання",
відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. (а.с. 13-14)

Приймаючи до уваги, що в матеріалах
справи достатньо доказів для
з'ясування обставин по справі,
враховуючи, що адміністративна справа
має бути розглянута і вирішена
протягом розумного строку, суд вважає
можливим, на підставі ч. 6 ст. 71, ст. 128 КАС
України, розглядати справу за наявними
у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа
- підприємець 19.08.1999 року Виконавчим
комітетом Феодосійської міської ради
АР Крим, що підтверджується Свідоцтвом
про державну реєстрацію фізичної особи
- підприємця (а.с. 7).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрована в управлінні Пенсійного
фонду України в м. Феодосія АР Крим як
платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування.

Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010
року зазначено, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
дія цього Закону поширюється на
відносини, що виникають під час
провадження діяльності, пов'язаної із
збором та веденням обліку єдиного
внеску. Дія інших нормативно-правових
актів може поширюватися на зазначені
відносини лише у випадках,
передбачених цим Законом, або в
частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
встановлено, що з дня набрання чинності
цим Законом платники страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску.

Згідно з п.1 частини 1 статті 4 Закону
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, зокрема ті, які
використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту);

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики. Відповідно до
частини 3 статті 9 Закону територіальні
органи Пенсійного фонду мають право
обчислювати єдиний внесок лише на
підставі актів перевірки правильності
нарахування та сплати єдиного внеску,
звітності, що подається платниками до
територіальних органів Пенсійного
фонду, бухгалтерських та інших
документів, що підтверджують суми
виплат (доходу), на суми яких (якого)
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 закону
визначено, що для платників, зазначених
у пункті 4 частини першої статті 4 цього
Закону, які обрали спрощену систему
оподаткування, - на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу;

Абзацом 3 частини 8 статті 9 Закону
встановлено, що платники єдиного
внеску, зазначені у пункті 4 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний рік, до 10
лютого наступного року, крім фізичних
осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
членів сімей таких осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, які
сплачують єдиний внесок, нарахований
за календарний квартал, до 20 числа
місяця, що настає за кварталом, за
який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до розділу IV пункту 4.3
підпункту 4.3.1. Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27 вересня 2010 року № 21-5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 жовтня 2010 р. за № 994/18289
обчислення єдиного внеску зазначеною
категорією платників здійснюється
щомісячно на підставі бухгалтерських
та інших документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
нараховується єдиний внесок.

Відповідно ч. 4 ст. 25 Закону
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Платник
єдиного внеску зобов'язаний протягом
десяти робочих днів з дня надходження
вимоги про сплату недоїмки сплатити
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Феодосія АР Крим відповідачу була
направлена вимога про сплату боргу №
Ф-174 від 07.02.2013 року на суму 1552,32 грн. (а.с.
4), яка була отримана відповідачем 11.03.2013
року, що підтверджується поштовим
повідомленням (а.с. 5).

Відповідно до п.п. 6.4 та п.п. 7.7.
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27 вересня 2010 року № 21-5:

- вимога та рішення про застосування
штрафних санкцій вважається
надісланою (врученою) юридичній особі
або відокремленому підрозділу, якщо її
передано службовій особі такого
платника під підпис або надіслано
листом з повідомленням про вручення;

- вимога та рішення про застосування
штрафних санкцій вважається
надісланою (врученою) фізичній особі,
якщо її вручено особисто такій
фізичній особі або її законному
представникові чи надіслано листом
на її адресу за місцем проживання
або останнього відомого її місця
перебування (проживання) з
повідомленням про вручення за
порядком оформлення зазначених
поштових відправлень, установленим
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, за відповідачем
склалась узгоджена сума
заборгованості по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 1552,32
грн. Відповідачем станом на 17.01.2014
року сума заборгованості у розмірі 1552,32
грн. не сплачена, що підтверджується
довідкою про заборгованість.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 6 Закону
страхувальник зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Таким чином, в порушення ч. 2 статті 6, ч. 4
статті 25 Закону відповідач своєчасно
не сплатив суму єдиного внеску в
розмірі 1552,32 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що
недоїмка зі сплати єдиного внеску в
розмірі 1552,32 грн. розрахована позивачем
вірно, є погодженою відповідачем та
підлягає стягненню з останнього.

Суд також враховує, що відповідно до
частини 12 статті 9 Закону страхові
внески підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника та мають
пріоритет перед всіма іншими
зобов'язаннями, крім зобов'язань з
виплати заробітної плати (доходу).

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Згідно з частиною 4 статті 94 КАС України
у справах, у яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, і відповідачем
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються. Тому судові
витрати по справі не підлягають
стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158, 160, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Феодосія
АР Крим (98100, АР Крим, м. Феодосія, вул.
Українська, 44, )
заборгованості зі сплати єдиного
внеску в сумі 1552,32 грн..

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення строку, з якого суб'єкт
владних повноважень може отримати
копію постанови суду.

Суддя Алексєєва Т.В.