Справа № 823/3990/13-а
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 року
справа № 823/3990/13-а

м. Черкаси

10 год. 10 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.

за участю секретаря судового засідання
Цаплі І.Ю.,

позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - Кочмара
В.К., Передрія А.С. - за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Черкаського міського центру
зайнятості про скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії,

встановив:

16 грудня 2013 року до суду з позовною
заявою звернувся ОСОБА_2, в якій просить
скасувати наказ Черкаського міського
центру зайнятості № НТ 131129 від 29
листопада 2013 року та зобов'язати
Черкаський міський центр зайнятості
видати йому довідку про перебування на
обліку, як безробітний за відсутністю
будь-яких порушень законодавства про
зайнятість.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач з 11 січня 2013 року перебував на
обліку як безробітний. В листопаді 2013
року звернувся до центру зайнятості з
метою знятися з обліку для подальшого
працевлаштування. 26 листопада 2013 року в
довідці про виплачений дохід за період
з 01 травня 2013 року по 31 жовтня 2013 року
зазначено, що 18 жовтня 2013 року ним
порушені рекомендації державної
служби зайнятості щодо
працевлаштування. Вказівка на
порушення в довідці унеможливлює
подальше працевлаштування та зняття
належним чином з обліку, як
безробітний. Позивач зазначає, що
пропуск реєстрації в центрі зайнятості
18 жовтня 2013 року зумовлений поважною
причиною, а саме перебуванням на
амбулаторному лікуванні у
травматолога поліклініки № 3. Тому
позивач просить суд скасувати наказ
Черкаського міського центру
зайнятості № НТ 131129 від 29 листопада 2013
року та зобов'язати Черкаський міський
центр зайнятості видати йому довідку
про перебування на обліку, як
безробітний за відсутністю будь-яких
порушень законодавства про зайнятість.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Представники відповідача проти
задоволення позову заперечували з
підстав, викладених у письмових
запереченнях.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
заслухавши пояснення позивача та
представників відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини на яких ґрунтується позов,
судом встановлено наступне.

З 11 січня 2013 року ОСОБА_2 перебував на
обліку в Черкаському міському центрі
зайнятості як безробітний та отримував
допомогу по безробіттю.

В листопаді позивач звернувся до
відповідача для зняття з обліку для
подальшого працевлаштування.

26 листопада 2013 року відповідачем
видано довідку про дохід за період з 01
травня 2013 року по 31 жовтня 2013 року. В
даній довідці вказано, що 18.10.2013 ОСОБА_2
недотримано рекомендацій державної
служби зайнятості щодо сприяння
працевлаштуванню (п. 10 Порядку, затв.
Постановою КМУ від 14.02.2007 № 219 (зі
змінами).

Не погоджуючись з отриманою довідкою,
позивач 09 грудня 2013 року подав заяву до
Черкаського міського центру
зайнятості, якою просив внести зміни до
довідки від 26 листопада 2013 шляхом
скасування вказівки щодо недотримання
рекомендацій державної служби
зайнятості та видати нову довідку без
наявних порушень. Пропуск реєстрації в
центрі зайнятості 18 жовтня 2013 року
позивач пояснив тим, що з 16 жовтня 2013
року по 22 жовтня 2013 року він перебував
на амбулаторному лікуванні у
травматолога поліклініки № 3.

10 грудня 2013 року Черкаським міським
центром зайнятості надано відповідь на
заяву від 09 грудня 2013 року, якою
відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_2
та видано довідку № 10878 про дохід за
період з 01 травня 2013 року по 31 жовтня 2013
року, в якій зазначено, що позивачем
порушено пп. 13 п. 1 ст. 31 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Наказом від 29 листопада 2013 року № НТ
131129 позивачу припинено виплату
допомоги по безробіттю у зв'язку з
невідвідуванням безробітним державної
служби зайнятості без поважних причин
протягом 30 календарних днів і більше та
припинено реєстрацію, як безробітного.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про зайнятість населення"
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу. У разі відсутності підходящої
роботи рішення про надання громадянам
статусу безробітних приймається
державною службою зайнятості за їх
особистими заявами з восьмого дня
після реєстрації у центрі зайнятості
за місцем проживання як таких, що
шукають роботу.

Згідно з підпункту 13 пункту 1 статті 31
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі зняття
з обліку за невідвідування без
поважних причин державної служби
зайнятості 30 і більше календарних днів.

Згідно з пунктом 6 частиною 2 порядку
реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу затвердженого
Постановою Кабінету міністрів України
від 20.03.2013 № 198 (далі - Порядок) особа під
час подання зазначеної заяви
ознайомлюється з правами та
обов'язками зареєстрованого
безробітного. Так, згідно відомостей,
які містяться в матеріалах справи,
позивач ознайомився з пам'яткою «ваші
права та обов'язки» 11.01.2013 року.

Пунктом 28 Порядку передбачено, що
безробітний зобов'язаний відвідувати з
метою пошуку підходящої роботи та
отримання інших соціальних послуг
територіальний орган, в якому він
зареєстрований, не рідше ніж один раз
на 30 календарних днів з паспортом чи
іншим документом, що посвідчує особу,
та трудовою книжкою.

Відповідно до пункту 29 дата наступного
відвідування безробітним
територіального органу, в якому він
зареєстрований, встановлюється
територіальним органом не рідше ніж
один раз на 30 календарних днів за
погодженням з безробітним, що
зазначається в додатку до персональної
картки.

Суд зазначає, що згідно персональної
картки, яка міститься в матеріалах
справи, при відвідуванні Черкаського
міського центру зайнятості 15.10.2013
позивача повідомлено під особистий
підпис про необхідність відвідати
Черкаський міський центр зайнятості 18
жовтня 2013 року. 18 жовтня 2013 року ОСОБА_2
Черкаський міський центр зайнятості не
відвідав та не звернувся до
Черкаського міського центру
зайнятості впродовж наступних 30
календарних днів.

В судовому засіданні позивач зазначив,
що не прибув до Черкаського міського
центру зайнятості 18 жовтня 2013 року у
зв'язку з перебуванням на
амбулаторному лікуванні у
травматолога поліклініки № 3 з 16 жовтня
2013 року по 22 жовтня 2013 року.

Пунктом 41 Порядку передбачено, що
перереєстрація безробітного
здійснюється територіальним органом з
дня припинення попередньої реєстрації
з підстав, зазначених у підпункті 2
пункту 37 цього Порядку, за умови
підтвердження поважних причин, з яких
безробітний не зміг своєчасно
звернутися до територіального органу,
та у разі відвідування територіального
органу, яким припинено реєстрацію, на
наступний робочий день після усунення
таких причин.

Поважними причинами, що
підтверджуються відповідними
документами, є хвороба особи, смерть
членів сім'ї та близьких родичів,
догляд за хворою дитиною віком до 14
років.

Надана позивачем довідка № 99
підтверджує, що позивач перебував на
амбулаторному лікуванні і не міг
відвідати Черкаський міський центр
зайнятості з 16 жовтня 2013 року по 22
жовтня 2013 року, однак, суд зазначає, що
позивач не звернувся до спеціалістів
Черкаського міського центру
зайнятості після закриття лікарняного,
- 23 жовтня 2013 року.

Таким чином, суд приходить до висновку
про правомірність дій відповідача.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення статті 9 КАС України
передбачає, що суди при вирішенні
справи керуються принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Обов'язок доведення обставин, які стали
підставою для прийняття спірного
рішення покладено на відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає, що
підстави для задоволення позову ОСОБА_2
про скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії - відсутні.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 159, 162, 163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд у строки та
порядку, передбачені статтями 185-187
цього Кодексу.

Суддя
В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлений 22
січня 2014 року