Справа № 102/64/14-а
Суддя: Ісроілова В. У.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 102/64/14-а
Провадження № 2-а/102/3/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014 р. Армянський міський суд АР
Крим в складі:

головуючої - судді Ісроілової В.У.,

при секретарі - Недуга Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до начальника ВДАІ
Армянського МВ ГУ МВС України в АР Крим
Гірського Сергія Олександровича про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення та
закриття провадження по справі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
начальника ВДАІ Армянського МВ ГУ МВС
України в АР Крим Гірського С.О. про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення та
закриття провадження по справі,
мотивуючи тим, що 31.12.2013 р. інспектором з
дізнання ВДАІ Армянського МВ ГУ МВС
України в АР Крим Павленком Є.М.
складено протокол про адміністративне
правопорушення, відповідно до якого
ОСОБА_1 навпроти будинку № 3 по вул.
Іваніщева в м. Армянську розмістила
пересувний торгівельний пункт на базі
автомобіля «Nissan» реєстраційний НОМЕР_1
без узгодження з ДАІ, на підставі чого
постановою начальника ВДАІ
Армянського МВ ГУ МВС України в АР Крим
Гірського С.О. від 09.01.2014 р. її
притягнуто до адміністративної
відповідальності та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 340 грн. Вважає
постанову незаконною у зв'язку з тим, що
вона не є суб'єктом правопорушення у
зв'язку з тим, що фактично 04.12.2013 р. між
виконавчим комітетом Армянської
міської ради в особі заступника
міського голови з питань діяльності
виконавчих органів -начальника
фінансового управління Шабановою Ю.Д.
та фізичною особою- виробником
сільськогосподарської продукції
ОСОБА_5 укладено договір № 234 про право
користування місцем для розміщення
тимчасового спорудження. ОСОБА_5 в свою
чергу надала заяву, що довіряє продаж
своєї продукції фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_6, яка і
здійснювала продаж товару з автомобілю
«Nissan» реєстраційний НОМЕР_1, а вона
(позивачка) лише на прохання ОСОБА_6
здійснювала торгівлю
сільськогосподарською продукцією та
не розміщувала пересувний
торгівельний пункт на базі автомобіля
«Nissan» реєстраційний НОМЕР_1. На
підставі викладеного просить
скасувати постанову про накладення
адміністративного стягнення та
закрити провадження по справі про
адміністративне правопорушення.

Позивачка у судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
відповідно до п. 1 позовних вимог
просить розглянути справу за її
відсутністю.

Відповідач про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, до суду надано заяву про розгляд
справи за його відсутністю та надані
заперечення, відповідно до яких
позовні вимоги не визнає та просить у
задоволенні позову відмовити.

Судовим розглядом встановлено, що
31.12.2013 р. у відношенні ОСОБА_1 складено
протокол серії АА2 № 438023 про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 140 ч.2 КУпАП, відповідно
до якого, ОСОБА_1 31.12.2013 р. о 08 год. 30 хв. за
адресою: АР Крим, м. Армянськ, вул.
Іваніщева, 3, навпроти будинку № 3 на
прилеглій території розмістила
пересувний торгівельний пункт на базі
автомобіля «Nissan» реєстраційний НОМЕР_1,
без узгодження з державтоінспекцією,
чим порушила п. 32.1.а ПДР України.

Постановою начальника ВДАІ
Армянського МВ ГУ МВС України в АР Крим
Гірського С.О. від 09.01.2014 р. ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 140 ч.2 КУпАП та
призначено адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і зйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Згідно із ст. 71 ч.2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язана з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких у визначеному законом порядку
посадова особа встановлює наявність чи
відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи, які встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.
Посадова особа оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності.

Об'єктивна сторона,
правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2
КУпАП передбачає відповідальність
особи у разі порушення нею визначеного
законодавством порядку погодження з
Міністерством внутрішніх справ
України: встановлення рекламоносіїв,
технічних засобів організації
дорожнього руху, проведення будь-яких
робіт на автомобільних дорогах,
вулицях, залізничних переїздах;
розроблення проектної документації на
будівництво, реконструкцію і ремонт
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів та об'єктів
дорожнього сервісу; здійснення
пасажирських перевезень за
встановленими маршрутами руху
транспортних засобів загального
користування.

В постанові про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності взагалі не зазначено
об'єктивну сторону правопорушення,
тобто не зрозуміло, в чому виявилось
правопорушення (у встановленні
рекламоносіїв чи технічних засобів
організації дорожнього руху; у
проведенні будь-яких робіт на
автомобільних дорогах, вулицях,
залізничних переїздах чи в розробленні
проектної документації на будівництво,
реконструкцію і ремонт автомобільних
доріг, вулиць, залізничних переїздів та
об'єктів дорожнього сервісу; чи у
здійсненні пасажирських перевезень за
встановленими маршрутами руху
транспортних засобів загального
користування) без погодження з
Міністерством внутрішніх справ
України.

Так, якщо б порушення визначеного
законодавством порядку погодження з
Міністерством внутрішніх справ
України з боку ОСОБА_1 виявилось у
встановленні технічних засобів
організації дорожнього руху, то під
технічним засобом слід розуміти
спеціальні технічні засоби, призначені
для організації та регулювання
дорожнього руху (дорожні знаки,
інформаційні табло, дорожня розмітка,
сигнальні стовпчики, транспортні та
пішохідні огородження різних типів,
світлофорне обладнання тощо), чого а ні
з протоколу, а ні з постанови не
вбачається.

Якщо б порушення визначеного
законодавством порядку погодження з
Міністерством внутрішніх справ
України з боку ОСОБА_1 виявилось у
проведенні будь-яких робіт на
автомобільних дорогах, вулицях, то суд
звертає увагу на те, що факт розміщення
пересувного торгівельного пункту не є
та не може вважатися проведенням робіт
на автомобільних дорогах.

Аналогічна ситуація і щодо ознак,
передбачених ст. 140 ч.2 КУпАП в частині
встановлення рекламоносіїв,
розроблення проектної документації на
будівництво, реконструкцію і ремонт
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів та об'єктів
дорожнього сервісу, здійснення
пасажирських перевезень за
встановленими маршрутами руху
транспортних засобів загального
користування.

Зазначені обставини свідчать про
те, що розміщення пересувного
торгівельного пункту, в даному випадку,
не підпадає під ознаки об'єктивної
сторони правопорушення, передбаченого
ст. 140 ч.2 КУпАП.

Окрім цього, суд звертає увагу на
те, що п. 1.10 ПДР України передбачено, що
дорожні роботи - роботи, пов'язані з
будівництвом, реконструкцією, ремонтом
чи утриманням автомобільної дороги
(вулиці), штучних споруд, споруд
дорожнього водовідводу, інженерного
облаштування, встановленням (ремонтом,
заміною) технічних засобів організації
дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України
автомобільна дорога, вулиця (дорога) -
частина території, зокрема в
населеному пункті, з усіма
розташованими на ній спорудами
(мостами, шляхопроводами, естакадами,
надземними і підземними пішохідними
переходами) та засобами організації
дорожнього руху, призначена для руху
транспортних засобів і пішоходів та
обмежена по ширині зовнішнім краєм
тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей
термін включає також спеціально
побудовані тимчасові дороги, крім
довільно накатаних доріг (колій).

Пункт п. 32.1.а ПДР України
передбачає, що з органами
Державтоінспекції узгоджуються
розміщення в смугах відведення
автомобільних доріг або червоних
лініях міських вулиць і доріг та їх
штучних спорудах кіосків, павільйонів,
рекламоносіїв, пересувних
торговельних пунктів, а також на
прилеглих територіях, будинках,
спорудах - адміністративних приміщень
підприємств, установ та організацій,
місць торгівлі та надання послуг.

Окрім цього, а ні з протоколу, а ні
з постанови не вбачається де саме
ОСОБА_1 розмістила пересувний
торгівельний пункт (в смугах
відведення автомобільних доріг та/ або
червоних лініях міських вулиць і доріг
та їх штучних спорудах), а таке
зазначення в постанові як «на
прилеглій території» є загальним та
неконкретизованим.

Суд вважає за необхідне звернути
увагу на те, що ст. 140 ч.2 КУпАП
передбачено порядок погодження з
Міністерством внутрішніх справ
України, а не з Державною автомобільною
інспекцією, як зазначено в постанові.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що в постанові не розкрита об'єктивна
сторона правопорушення, постанова не
містить опис обставин, встановлених
при розгляді справи, з постанови не
вбачається в чому саме виявилось
порушення.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій.

Вказані обставини в їх
сукупності, свідчать про те, що
відповідно до ст. 251 КУпАП при винесенні
постанови не в повному обсязі
встановлено наявність
адміністративного правопорушення, що
має істотне значення для правильного
вирішення справи про адміністративне
правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне позов задовольнити.

На підставі ст. ст. 140 ч.2, 251, 258
КУпАП, керуючись ст. ст. 11, 94, 98, 100, 159-163,
167, 171-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову начальника
ВДАІ Армянського МВ ГУ МВС України в АР
Крим Гірського Сергія Олександровича
від 09.01.2014 р. про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.
та закрити провадження по справі про
адміністративне правопорушення.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: