Справа № 816/314/14
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/314/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання
- Метельської А.В.,

представника заявника - Зайця С.І.,

представника платника податків -
Голобородька О.П., Горошка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за поданням
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області до Фермерського господарства
"Ямал" про підтвердження
обгрунтованості рішення про
накладення адміністративного арешту
на майно платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2014 року Кременчуцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (надалі по тексту -
заявник, Кременчуцька ОДПІ) звернулася
до Полтавського окружного
адміністративного суду з поданням до
Фермерського господарства "Ямал"
(надалі по тексту - платник податків, ФГ
"Ямал") про підтвердження
обгрунтованості рішення про
накладення адміністративного арешту
на майно платника податків
Фермерського господарства "Ямал".

В обґрунтування подання заявник
посилається на те, що платником
податків не було надано відповіді на
запити Кременчуцької ОДПІ від 17.02.2013
№759/10/150 та від 19.12.2013 №991/10/1613, у зв'язку з
чим було проведено позапланову
невиїзну перевірку ФГ "Ямал", про що
складений акт № 215/16-13/34865149 від 27.12.2013
"Про неможливість проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки". Зазначав, що ненадання
відповідачем документів на запити
Кременчуцької ОДПІ, які б дали змогу
об'єктивно та в повному обсязі провести
перевірку, свідчить про створення
платником податків перешкод для
проведення податковим органом
перевірки. Оскільки відповідно до п. 94.10
ст. 94 Податкового кодексу України
обґрунтованість арешту майна має бути
перевірена судом, заявник просив суд
підтвердити обґрунтованість рішення
начальника Кременчуцької ОДПІ про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків ФГ "Ямал" від
22.01.2014.

Представник заявника в судовому
засіданні вимоги подання підтримав та
просив задовольнити.

Представники платника податків проти
задоволення подання заперечували,
посилаючись на необґрунтованість
прийняття рішення від 22.01.2014 про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються вимоги подання,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Відповідно п.20.1.2 п.20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України для здійснення
функцій, визначених податковим
законодавством, контролюючий орган має
право отримувати безоплатно від
платників податків, у тому числі
благодійних та інших неприбуткових
організацій, усіх форм власності у
порядку, визначеному законодавством,
довідки, копії документів, засвідчені
підписом платника або його посадовою
особою та скріплені печаткою (за
наявності), про фінансово-господарську
діяльність, отримані доходи, видатки
платників податків та іншу інформацію,
пов'язану з обчисленням та сплатою
податків, зборів, платежів, про
дотримання вимог законодавства,
здійснення контролю за яким покладено
на контролюючі органи, а також
фінансову і статистичну звітність у
порядку та на підставах, визначених
законом.

Підпунктом 20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України передбачено, що під
час проведення перевірок контролюючий
орган має право запитувати та вивчати
під час проведення перевірок первинні
документи, що використовуються в
бухгалтерському обліку, регістри,
фінансову, статистичну та іншу
звітність, пов'язану з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів,
виконанням вимог законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі орган.

Судом встановлено, що 17.05.2013
Кобеляцьким відділенням Кременчуцької
ОДПІ, з метою проведення аналізу
фінансово-господарської діяльності ФГ
"Ямал" за 2011-2012 роки, надано
підприємству письмовий запит від 17.02.2013
№759/10/150, в якому визначено перелік
питань по яким необхідно було надати
письмові пояснення та документи (а.с. 15).

Даний запит вручено уповноваженому
представнику підприємства 17.05.2013, про
що свідчить підпис на копії даного
запиту.

19.12.2013 Кобеляцьким відділенням
Кременчуцької ОДПІ повторно вручено
уповноваженому представнику
підприємства письмовий запит від 19.12.2013
№991/10/1613 з вимогою терміново надати
пояснення та документальне
підтвердження фінансово-господарської
діяльності ФГ "Ямал" за 2011-2012 роки (а.с.
16).

Згідно п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Відповідно до п.п. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст.78
Податкового кодексу України, на які є
посилання контролюючого органу в
наказі № 1811 від 23.12.2013 "Про проведення
позапланової невиїзної перевірки ФГ
"Ямал", документальна позапланова
перевірка здійснюється за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначаються можливі порушення
цим платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту; виявлено недостовірність
даних, що містяться у податкових
деклараціях, поданих платником
податків, якщо платник податків не
надасть пояснення та їх документальні
підтвердження на письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначено виявлену недостовірність
даних та відповідну декларацію
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту

Пунктом 78.4 ст. 78 Податкового кодексу
України встановлено, що про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник контролюючого органу приймає
рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно з пунктом 78.5 ст. 78 Податкового
кодексу України допуск посадових осіб
контролюючих органі до проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки здійснюється згідно із
статтею 81 цього Кодексу. Документальна
позапланова невиїзна перевірка
здійснюється у порядку, передбаченому
статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно ст.79 Податкового кодексу
України документальна невиїзна
перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником контролюючого
органу рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

У зв'язку з ненаданням документального
підтвердження фінансово-господарської
діяльності ФГ "Ямал" за 2011-2013 роки, на
вищевказані запити Кременчуцької ОДПІ,
на підставі п.п. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1
ст. 79 Податкового кодексу України
начальником Кременчуцької ОДПІ видано
наказ № 1811 від 23.12.2013 про проведення
позапланової невиїзної перевірки ФГ
"Ямал" в період з 24.12.2013 по 30.12.2013.

Наказ № 1811 від 23.12.2013 та повідомлення
про дату початку та місце проведення
перевірки №1045/10/1613 від 24.12.2013 надіслано
платнику податків рекомендованим
листом та отримано останнім 03.01.2014, що
підтверджується зворотнім
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 12-14).

27.12.2013 заявником від ФГ "Ямал" отримано
відповідь від 27.12.2013 №5 (а.с. 17-18),
відповідно до якої платником податків
відмовлено у наданні запитуваної
інформації з мотивів невідповідності
запиту нормам чинного законодавства.

З пояснень представника заявника,
судом встановлено, що оскільки, ФГ
"Ямал" необхідна інформація та копії
підтверджуючих документів для
проведення перевірки з питання
дотримання податкового законодавства
з фіксованого сільськогосподарського
податку на додану вартість за період 3
01.01.2011 по 01.12.2013, надані не були, провести
документальну невиїзну перевірку ФГ
"Ямал" було неможливо.

27.12.2013 Кременчуцькою ОДПІ складено акт
№ 215/16-13/34865149 від 27.12.2013 "Про
неможливість проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ФГ "Ямал" (а.с. 19-20).

Зазначені обставини заявник вважає
достатнім для застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

22 січня 2014 року заступником начальника
Кременчуцької ОДПІ прийнято рішення
про застосування адміністративного
арешту майна платника податків ФГ
"Ямал" (а.с. 23-24), яким застосований
умовний арешт майна.

Перевіряючи обґрунтованість умовного
адміністративного арешту майна
Фермерського господарства "Ямал",
застосованого на підставі
вищезазначеного рішення, суд приходить
до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 94
Податкового кодексу України
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з таких обставин:
платник податків порушує правила
відчуження майна, що перебуває у
податковій заставі; фізична особа, яка
має податковий борг, виїжджає за
кордон; платник податків відмовляється
від проведення документальної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення або від
допуску посадових осіб контролюючого
органу; відсутні дозволи (ліцензії) на
здійснення господарської діяльності,
торгові патенти, а також у разі
відсутності реєстраторів
розрахункових операцій,
зареєстрованих у встановленому
законодавством порядку, крім випадків,
визначених законодавством; відсутня
реєстрація особи як платника податків
у контролюючому органі, якщо така
реєстрація є обов'язковою відповідно
до цього Кодексу, або коли платник
податків, що отримав податкове
повідомлення або має податковий борг,
вчиняє дії з переведення майна за межі
України, його приховування або
передачі іншим особам; платник
податків відмовляється від проведення
перевірки стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі;
платник податків не допускає
податкового керуючого до складення
акта опису майна, яке передається в
податкову заставу (п. 94.2 ст. 94
Податкового кодексу України).

Як вбачається зі змісту вказаних вище
норм, адміністративний арешт
застосовується за наявності однієї із
наведених у них обставин.

Пунктом 94.5 статті 95 Податкового
кодексу України визначено, що арешт
майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається
заборона платнику податків на
реалізацію прав розпорядження або
користування його майном. У цьому
випадку ризик, пов'язаний із втратою
функціональних чи споживчих якостей
такого майна, покладається на орган,
який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається
обмеження платника податків щодо
реалізації прав власності на таке
майно, який полягає в обов'язковому
попередньому отриманні дозволу
керівника відповідного контролюючого
органу на здійснення платником
податків будь-якої операції з таким
майном. Зазначений дозвіл може бути
виданий керівником контролюючого
органу, якщо за висновком податкового
керуючого здійснення платником
податків окремої операції не призведе
до збільшення його податкового боргу
або до зменшення ймовірності його
погашення.

Відповідно до п.п. 94.4 ст. 94 Податкового
кодексу України арешт може бути
накладено органом державної
податкової служби на будь-яке майно
платника податків, крім майна, на яке не
може бути звернено стягнення
відповідно до закону, та коштів на
рахунку платника податків.

Керівник органу державної податкової
служби (його заступник) за наявності
однієї з обставин, визначених у пункті
94.2 цієї статті, приймає рішення про
застосування арешту майна платника
податків, яке надсилається: платнику
податків з вимогою тимчасово зупинити
відчуження його майна; іншим особам, у
володінні, розпорядженні або
користуванні яких перебуває майно
такого платника податків, з вимогою
тимчасово зупинити його відчуження.

Згідно з пунктом 94.10 статті 94
Податкового кодексу України арешт на
майно може бути накладено рішенням
керівника органу державної податкової
служби (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом. Строк,
визначений цим пунктом, не включає
добові години, що припадають на вихідні
та святкові дні.

Відтак, положеннями Податкового
кодексу України надано право
контролюючому органу звертатися до
суду з позовом про підтвердження
обгрунтованості рішення про
накладення адміністративного арешту
на майно платника податків. Проте,
реалізація цього права можлива лише за
умови дотримання підстав,
встановлених, зокрема, пунктом 94.2
статті 94 Податкового кодексу України.

Ненадання платником податків
документів на запити Кременчуцької
ОДПІ поза межами перевірки не є
безумовною підставою для застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

Адміністративний арешт не є виключним
та єдиним способом отримання
запитуваної інформації. Винятковість
адміністративного арешту законодавець
чітко пов'язує із обставинами,
визначеними пунктом 94.2 статті 94
Податкового кодексу України, що
виникли між платником податків та
податковим органом.

Стосовно доводів заявника на наявність
у контролюючого органу права на
застосування адміністративного арешту
майна у разі ненадання для перевірки
документів, їх копій (за умови
наявності таких документів) відповідно
до п.п. 8 п. 3.2 розділу ІІІ Порядку
застосування адміністративного арешту
майна платника податків, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 10.10.2013 №568, то суд зазначає
наступне.

Судом встановлено, що до проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки, відповідно до пп. 20.1.6 п.20.1
ст.20, п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу
України, листами від 17.02.2013 №759/10/150 та
від 19.12.2013 №991/10/1613, контролюючим
органом надіслано ФГ "Ямал" запити з
проханням надати інформацію та
документи на підтвердження
задекларованих в 2013 році площ
земельних ділянок в розрахунку
фіксованого сільськогосподарського
податку, а також інформації про засіяні
площі у 2011 - 2013 році по видам продукції
(показники зібраного урожаю,
зберігання, перевезення, реалізації та
залишків сільськогосподарської
продукції урожаїв 2011-2013 року).

Як вбачається із матеріалів справи та
пояснень представник платника
податків, 27.12.2013 ФГ "Ямал" надано
відповідь, якою відмовлено у надані
інформації, оскільки, в даних листах,
контролюючим органом не зазначено про
підстави проведення перевірки, можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства.

У відповідності до пп.20.1.9 п.20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
вимагати під час проведення перевірок
від платників податків, що
перевіряються, проведення
інвентаризації основних засобів,
товарно-матеріальних
цінностей, коштів, зняття залишків
товарно-матеріальних цінностей,
готівки. У разі відмови платника
податків (його посадових осіб або осіб,
які здійснюють готівкові розрахунки
та/або провадять діяльність, що
підлягає ліцензуванню, патентуванню
та/або сертифікації) від проведення
такої інвентаризації або ненадання для
перевірки документів, їх копій (за
умови наявності таких документів)
застосовуються заходи, передбачені
статтею 94 цього Кодексу.

Згідно до пп. 8 п. 3.1 розділу ІІІ Порядку
застосування адміністративного арешту
майна платника податків, крім
обставин, що визначені ст. 94
Податкового кодексу України, за яких
застосовується адміністративний арешт
майна, визначено, що арешт майна може
бути застосовано у разі відмови
платника податків (його посадових осіб
або осіб, які здійснюють готівкові
розрахунки та/або провадять
діяльність, що підлягає ліцензуванню
та/або патентуванню) від проведення
інвентаризації основних засобів,
товарно-матеріальних цінностей, коштів
(зняття залишків товарно-матеріальних
цінностей, готівки), передбаченої
підпунктом 20.1.9 пункту 20.1 статті 20
розділу I Кодексу, або ненадання для
перевірки документів, їх копій (за
умови наявності таких документів).

Згідно п.п.94.2.3 ст.94.2 ст.94 Податкового
кодексу України арешт майна може бути
застосовано, якщо платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби.

Аналізуючи вказані норми суд дійшов до
висновку про те, що контролюючий орган
наділений правом на застосування
арешту майна у випадку відмови під час
проведення перевірки у проведенні
інвентаризації основних засобів,
товарно - матеріальних цінностей,
коштів, зняття залишків
товарно-матеріальних цінностей,
готівки на вимогу податкового органу
або ненадання для перевірки
документів, їх копій (за умови
наявності таких документів) щодо яких
проводиться інвентаризація, оскільки
такі дії є фактично відмовою платника
податків від проведення перевірки
шляхом ненадання документів,
необхідних для здійснення такої
перевірки.

Із пояснень представника заявника,
судом встановлено, що в період
проведення документальної невиїзної
перевірки з 24.12.2013 по 30.12.2013
контролюючим органом на адресу ФГ
"Ямал" запити про надання інформації та
документальне підтвердження
фінансово-господарської діяльності
підприємства за 2011-2013 роки не
надсилалися, окрім даної, інші
перевірки не проводилися.

Отже, ненадання платником податків
інформації на запити Кременчуцької
ОДПІ поза межами перевірки не дає
контролюючому органу право
застосовувати адміністративний арешт
майна платника податків.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що згідно до п. 78.4 ст. 78
Податкового кодексу України, право на
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Однак, у п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу
України встановлено особливості
проведення документальної невиїзної
перевірки, а саме: документальна
позапланова невиїзна перевірка
проводиться посадовими особами органу
державної податкової служби виключно
на підставі рішення керівника органу
державної податкової служби,
оформленого наказом, та за умови
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Судом встановлено, що наказ про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
направлено до позивача 24.12.2013, а
отримано позивачем - 03.01.2014, у той час як
сама перевірка розпочалася 24.12.2013, а
закінчена була 27.12.2013 із складанням
акту "Про неможливість проведення
документальної невиїзної перевірки".
Таким чином, Кременчуцькою ОДПІ було
порушено порядок проведення перевірки.

Враховуючи встановлені обставини
справи, суд дійшов висновку, що рішення
заступника начальника Кременчуцької
ОДПІ про застосування умовного
адміністративного арешту майна
платника податків - Фермерського
господарства "Ямал" від 22.01.2014 є
необґрунтованим.

У відповідності до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги визначені
Кременчуцькою ОДПІ у поданні не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
Фермерського господарства "Ямал" про
підтвердження обгрунтованості рішення
про накладення адміністративного
арешту на майно платника податків
відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 24
січня 2014 року.

Суддя
Н.Ю. Алєксєєва