Справа № 821/3820/13-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 р.Справа № 821/3820/13-а

Категорія: 10.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Кузьменко Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.судді
-Запорожана Д.В.судді -Жука С.І.
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року по адміністративній справі за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні про
стягнення заборгованості в розмірі 6264
гривень 07 копійок по витратам на
виплату та доставку пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання особам, які
отримали травми на території держав
колишнього СРСР,

встановила:

Позивач управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні 03.10.2013 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні про
стягнення заборгованості в розмірі 6264
гривень 07 копійок по витратам на
виплату та доставку пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання особам, які
отримали травми на території держав
колишнього СРСР.

Справа була розглянута за участю
сторін у відкритому судовому
засіданні.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні про
стягнення заборгованості в розмірі 6264
гривень 07 копійок по витратам на
виплату та доставку пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання особам, які
отримали травми на території держав
колишнього СРСР був задоволений.

Стягнено з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Херсоні
витрати понесені управлінням
Пенсійного фонду України в м.Херсоні на
виплату та доставку пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання особам, які
отримали травми на території держав
колишнього СРСР в розмірі 6264 гривень 07
копійок (шість тисяч двісті шістдесят
чотири гривні сім копійок).

В апеляційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні,
посилаючись на порушення судом 1-ї
інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
щодо скасування вищезазначеної
постанови та прийняття нової про
відмову адміністративного позову в
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що
управлінням Пенсійного фонду України в
м.Херсоні в період з січня по серпень 2013
року щомісяця направлялись відділенню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Херсоні акти
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які підписані позивачем
та відповідачем.

Однак відповідачем не було прийнято до
заліку та відшкодування кошти в сумі 6264
гривень 07 копійок, що складають розмір
пенсії та витрати на її виплату і
доставку за указаний вище період по
шести особам, яким призначено пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.
Всі особи в різний час отримали травми
на території Росії в складі СРСР,
Молдавської СРСР та сучасної
Російської Федерації.

Отримання травм зазначеними особами
підтверджується наявними в справі
доказами: актами про нещасні випадки на
виробництві, виписками з історії
хвороби.

Причиною відмови є отримання трудового
каліцтва потерпілими на території СНД,
тобто за межами держави України.

До спірних правовідносин суд 1-ї
інстанції зазначив, що статтею 1 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (у редакції, чинній на час
вирішення спірних відносин; далі -
Основи) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку,
відповідно до статті 4 вищевказаних
Основ, є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до Основ.

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
про тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд, що також
передбачено статтею 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 №1105-XIV, яка
визначає перелік соціальних послуг та
виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23.09.1999 №1105-XIV, відповідно до пункту 5
якої якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Пункт 7 Порядку, якому, на думку
заявника, суперечать вимоги управління
ПФУ про відшкодування витрат, не
врегульовує спірні відносини, які
виникли у цій справі, оскільки
встановлене ним правило та механізм
взаєморозрахунків на централізованому
рівні між Фондом та ПФУ розраховані на
відсутність спору та реалізуються за
наслідками попередньо здійснених
згідно з пунктами 5, 6 Порядку звірок
витрат за особовими справами
потерпілих, складання актів таких
звірок, узгодження й подання
відповідних довідок.

Статтею 16 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 №1105-XIV
визначено, що безпосереднє управління
Фондом здійснюють його правління та
виконавча дирекція. За змістом статті 18
зазначеного Закону виконавча дирекція
Фонду є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду, проводить
свою діяльність від імені Фонду у межах
та в порядку, що визначаються його
статутом і Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженим
постановою правління Фонду від 20
квітня 2001 року № 15 (далі - Положення про
виконавчу дирекцію Фонду), організовує
та забезпечує виконання рішень
правління Фонду, робочими органами
виконавчої дирекції Фонду є, зокрема,
її відділення в районах і містах
обласного значення. Робочі органи
виконавчої дирекції Фонду є юридичними
особами, мають самостійні кошториси,
печатку із зображенням Державного
Герба України та своїм найменуванням.

Згідно з пунктом 7 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06 квітня
2011 року № 384/2011 (чинного на час
виникнення спірних відносин) Пенсійний
фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи.

З огляду на викладене вимоги
управління ПФУ про відшкодування
відділенням Фонду витрат, пов'язаних із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, відповідають
змісту його прав як робочого органу ПФУ
щодо відшкодування понесених ним
витрат та узгоджуються із компетенцією
виконавчої дирекції Фонду, основними
завданнями якої згідно з Положенням
про виконавчу дирекцію Фонду, крім
іншого, визначено виконання завдань та
основних принципів страхування від
нещасного випадку, фінансування
страхових виплат, а до повноважень у
сфері здійснення процедури
страхування та координації страхової
діяльності віднесено, зокрема,
співпрацю з фондами з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування витрат, понесених ними у
зв'язку з матеріальним забезпеченням
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві, та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР) підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання. Такий висновок щодо
застосування норм матеріального права
міститься у постановах Верховного Суду
України від 20 березня 2007 року, 12 червня
2012 року, 21 травня 2013 року, 04 червня 2013
року (справи №№ 21-1087во06, 21-165а12 та 21-129а13
відповідно), які в силу положень ст.244-2
КАС України є обов'язковими для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог. Цим Кодексом та іншими
законами можуть також встановлюватися
інші строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.

Строк давності до спірних
правовідносин не застосовується (ст.106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги, крім
випадків, встановлених статтею 72 цього
Кодексу.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивач по справі обґрунтував
правомірність своїх вимог у
досліджуваних судом відносинах.

Колегія суддів вважає, що суд 1-ї
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив зазначену
постанову з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування або зміни
вказаної постанови колегія суддів не
вбачає, а доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються та висновків
суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 та
п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні -
залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року по адміністративній справі за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні про
стягнення заборгованості в розмірі 6264
гривень 07 копійок по витратам на
виплату та доставку пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання особам, які
отримали травми на території держав
колишнього СРСР - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/Д.В. Запорожан
Суддя:/підпис/С.І. Жук