Справа № 2а-899/12
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р.
Справа № 169109/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді -
Хобор Р.Б.,

суддів -
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 18
травня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську про
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату 10 місячних посадових окладів
при виході на пенсію,-

В С Т А Н
О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську здійснити
нарахування та виплату 10 місячних
посадових окладів при виході на пенсію.
Вказуючи, що 12.03.2011 року позивач була
звільнення з посади державного
службовця, начальника відділу по
контрольно-перевірочній роботі за
нарахуванням і сплатою платежів
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську, на підставі п.2 ст.
40 КЗпП України у зв'язку з виявленням
невідповідності займаній посаді за
станом здоров'я, який перешкоджає
продовженню даної роботи. У
відповідності з ч. 13 статті 37 Закону
України «Про державну службу»,
державним службовцям у разі виходу на
пенсію при наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яку позивачу не
виплатили.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 18 травня 2012 року в позові
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську про
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату 10 місячних посадових окладів
при виході на пенсію - відмовлено.

Приймаючи оскаржувану постанову суд
першої інстанції дійшов до висновку
про те, що відповідно до ст. 37 Закону
України «Про державну службу» не
встановлено право на отримання 10
посадових окладів державним
службовцем, трудові відносини з яким
припиненні відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП
України, а тому адміністративний позов
не підлягав до задоволення.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, позивач ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій апелянт просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що виплату грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів законодавець
пов»язує, насамперед, з виходом
державного службовця на пенсію, а не з
підставами припинення трудового
договору. Крім того апелянт вважає, що
використання особою такої додаткової
соціальної гарантії з боку держави як
достроковий вихід на пенсію, за певних
умов не може бути підставою для
позбавлення її соціальних гарантій,
встановлених іншими законами, зокрема,
права на встановлену статтею 37 Закону
України «Про державну службу» грошову
допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів у разі виходу на
пенсію.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
наказом від 12.03.2011 року № 40-0 ОСОБА_1 було
звільнено з посади начальника відділу
по контрольно-перевірочній роботі за
нарахуванням і сплатою платежів
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську з 12.03.2011 року за п. 2
ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до протоколу 10133 від 17.03.2011
року позивачу призначена пенсія
державного службовця.

Відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» державним
службовцям у разі виходу на пенсію при
наявності стажу державної служби не
менше 10 років виплачується грошова
допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Частиною другою статті 37 Закону
України «Про державну службу»
встановлено, зокрема, що на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку.

Відповідно до частини першої статті 21
Закону України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» особам передпенсійного віку,
трудовий договір з якими було
розірвано з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідацією,
реорганізацією, перепрофілюванням
підприємств, установ, організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників, а також виявленою
невідповідністю працівника займаній
посаді за станом здоров'я, гарантується
право на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж для чоловіків - 25 років,
для жінок - 20 років, а для осіб, які мають
право на пенсію на пільгових умовах, -
стаж роботи, який дає право на цей вид
пенсії.

При цьому необхідною умовою для
отримання грошової допомоги в розмірі
10 місячних посадових окладів на
підставі частини тринадцятої статті 37
Закону України «Про державну службу» є
наявність права на вихід на пенсію
державного службовця на момент
звільнення з роботи і досягнення
граничного пенсійного віку.

Як встановлено судом першої інстанції
з 17 березня 2011 року позивачці
призначено пенсію як державному
службовцю, однак, під час призначення
пенсії до позивачки застосовано
положення ст. 21 Закону України "Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні", якою
передбачено додаткову соціальну
гарантію з боку держави для певної
категорії громадян, а саме: право на
достроковий вихід на пенсію за півтора
року до встановленого законодавством
строку за певних умов. Тобто, позивачці
призначено пенсію не у зв'язку з
досягненням пенсійного віку.

Оскільки, державний службовець ОСОБА_1
на момент її звільнення на підставі
пункту 2 частини першої статті 40
Кодексу Законів про працю України
встановленого законодавством
пенсійного віку не досягла, вона не
мала права на отримання цієї допомоги.

Таким чином, правильним є висновок суду
першої інстанції про те, що Закон
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні", на який посилається
позивачка, визначає лише право на
достроковий вихід на пенсію за певних
умов, але не визначає та не пов'язує з
правом на отримання грошової допомоги
при припинення державної служби.
Обов'язковими умовами для виплати 10
посадових окладів, з урахуванням
приписів ст.37 Закону України "Про
державну службу", є наявність
припинення державної служби
відповідно до пункту 3 статті 30 Закону
України "Про державну службу", а саме
досягнення державним службовцем
граничного віку проходження державної
служби (стаття 23 цього Закону).

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правомірно відмовив
позивачці у задоволені вимог про
зобов'язання виплатити їй грошову
допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідно до ст. 37
Закону України "Про державну службу".

Отже, апеляційний суд приходить до
переконання про те, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
постанова Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 18 травня 2012 року відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 18
травня 2012 року у справі № 0907/2а-899/12 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі. На
ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуюча суддя :
Р.Б. Хобор

Судді :
Я.С. Попко

Р.П. Сеник