Справа № 815/8403/13-а
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/8403/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

При секретарі:
Солдатовій О.С.

За участю сторін:

Позивача: не
з'явився

Представника відповідача: не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до реєстраційної служби
Болградського районного управління
юстиції Одеської області про визнання
незаконним та скасування рішення,
зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
реєстраційної служби Болградського
районного управління юстиції Одеської
області про визнання протиправним та
скасування рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 1587487 від 11.04.2013 року,
зобов'язання провести державну
реєстрацію права власності на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, форма власності: приватна,
кадастровий номер земельної ділянки
:02:004:0066, за ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що рішення реєстраційної
служби Болградського районного
управління юстиції Одеської області
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень № 1587487 від 11.04.2013
року на житловий будинок, розташований
за адресою: АДРЕСА_1, є незаконним та
таким, що обмежує її право власності на
нерухоме майно, а тому підлягає
скасуванню. Зазначає, що ним було
подано заяву від 02.04.2013 року про
державну реєстрацію права власності на
зазначений житловий будинок до
реєстраційного органу відповідно до
приписів Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» з усіма
необхідними документами, що
підтверджують виникнення прав на
нерухоме майно та доказами оплати
послуг з державної реєстрації прав та
їх обтяжень.

Позивач до судового засідання не
з'явився, надіслав до суду клопотання
про розгляд справи без його участі (а.с.
49).

Відповідач до суду не з'явився, про
дату, час та місце слухання справи був
повідомлений належним чином та
своєчасно, надав до суду клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника реєстраційної служби
Болградського районного управління
юстиції Одеської області. 27.12.2013 року
від реєстраційної служби
Болградського районного управління
юстиції Одеської області через
канцелярію суду надійшли письмові
заперечення на адміністративний
позов (а.с. 37-39), у яких зазначено, що
оскаржуване рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 1587487 від 11.04.2013 року
відповідач вважає законним та
обґрунтованим, прийнятим ним у
відповідності до вимог чинного
законодавства, у зв'язку з чим
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин у справі встановлено
наступне:

02.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
реєстраційної служби Болградського
районного управління юстиції Одеської
області із заявою про державну
реєстрацію права власності на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, форма власності: приватна,
кадастровий номер земельної ділянки
:02:004:0066. Заява зареєстрована у
базі даних про реєстрацію заяв і
запитів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно 02.04.2013 року за
реєстраційним номером № 676390.

Разом із заявою ОСОБА_1 були подані
наступні документи: договір
купівлі-продажу гаражу від 25.03.2011 року
№ 644; витяг про державну реєстрацію
прав від 20.05.2011 року № 30033637; державний
акт на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЯМ № 094169,
виданий головою Болградської міської
ради Одеської області 31.10.2012 року;
технічний паспорт на житловий будинок
від 20.12.2012 року; декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації
серії ОД № 0 від 29.12.2012 року;
рішення виконавчого комітету
Болградської міської ради Одеської
області про присвоєння житловому
будинку адреси № 53 від 21.03.2013 року.

11.04.2013 року реєстраційною службою
Болградського районного управління
юстиції Одеської області прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №
1587487, відповідно до якого ОСОБА_1
відмовлено у державній реєстрації
права власності на зазначений житловий
будинок на підставі ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», п.п. 16 та 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України 22.06.2011 року
№ 703, у зв'язку з тим, що подані для
проведення державної реєстрації прав
документи не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а саме:
за наявності державної реєстрації
права власності на один об'єкт
нерухомості - гараж, заявником для
державної реєстрації було заявлено
право власності на інший об'єкт
нерухомості - житловий будинок за тією
самою поштовою адресою (а.с. 8).

Не погодившись із вказаним рішенням,
позивач звернувся до суду.

Заслухавши пояснення позивача,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, та оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» в редакції Закону
України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI
(далі Закон України №1878-VI) визначені
правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації за цим Законом,
та їх обтяжень з метою забезпечення
визнання та захисту державою цих прав,
створення умов для функціонування
ринку нерухомого майна.

Відповідно до ст. 2 Закону України №
1878-VI державна реєстрація речових прав
на нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закон України № 1878-VI
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права на нерухоме
майно, що знаходиться на території
України, фізичних та юридичних осіб,
держави, територіальних громад,
іноземців та осіб без громадянства,
іноземних юридичних осіб, міжнародних
організацій, іноземних держав, а саме
право власності на нерухоме майно.

Частиною 7 ст. 3 Закону України № 1878-VI
передбачено, що державна реєстрація
права власності та інших речових прав
проводиться за місцем розташування
об'єкта нерухомого майна в межах
території, на якій діє відповідний
орган державної реєстрації прав, крім
випадків, установлених абзацами другим
і третім частини п'ятої цієї статті.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», систему
органів державної реєстрації прав
становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку.

Згідно Указу Президента України від
06.04.2011 року № 401/2011 «Про затвердження
Положення про Державну реєстраційну
службу України» для реалізації
державної політики у сферах державної
реєстрації актів цивільного стану,
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, інших громадських
формувань, статутів фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, якщо їх
реєстрація передбачена законами,
статуту територіальної громади міста
Києва, друкованих засобів масової
інформації та інформаційних агентств
як суб'єктів інформаційної діяльності
створено Державну реєстраційну службу
України (Укрдержреєстр). Державна
реєстраційна служба України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра юстиції України
та входить до системи органів
виконавчої влади, здійснюючи
діяльність через створені нею
територіальні органи.

Частиною 1 п. 1 ст. 8 Закону України № 1878-VI
передбачено, що орган державної
реєстрації прав проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до ч. 2 п. 1, ч. 4 ст. 9 Закону
України № 1878-VI, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, Державний
реєстратор самостійно приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації. Втручання будь-яких
органів, посадових і службових осіб,
громадян та їх об'єднань у діяльність
державного реєстратора, пов'язану з
проведенням державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
визначено, що державна реєстрація прав
та їх обтяжень проводиться в такому
порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України № 1878-VI
орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону
України № 1878-VI заява про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
подається до органу державної
реєстрації прав у паперовій або
електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії
засвідчені в установленому порядку.

При отриманні заяви та документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, проводиться
реєстрація заяви у базі даних про
реєстрацію заяв та запитів із
зазначенням дати і часу реєстрації.

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України № 1878-VI
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: договорів, укладених у
порядку, встановленому законом;
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; свідоцтв про право
власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; рішень
судів, що набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Статтею 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що у
державній реєстрації права власності
може бути відмовлено у випадку якщо
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна визначає Порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 року № 703 (далі Порядок № 703).

Пунктом 26 зазначеного порядку
передбачено, що необхідними
документами для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, та інші документи,
визначені цим Порядком.

Відповідно до п. 27 Порядку № 703
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, зокрема, є: інші
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно згідно
п. 28 Порядку № 703 заявник, крім
документів, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, подає копії документів,
що зазначені в пункті 9 цього Порядку
(крім документа, що посвідчує посадову
особу органу державної влади або
органу місцевого самоврядування).

Відповідно до п. 9 Порядку № 703 заявник
під час подання заяви про державну
реєстрацію пред'являє органові
державної реєстрації прав документ, що
посвідчує його особу. Документом, що
посвідчує особу, є паспорт громадянина
України, посвідка на проживання особи,
яка мешкає в Україні, національний,
дипломатичний чи службовий паспорт
іноземця або документ, що його заміняє.

Згідно п. 29 Порядку № 703 для проведення
державної реєстрації права власності
на новозбудований чи реконструйований
об'єкт нерухомого майна заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 27 і 28
цього Порядку, подає органові
державної реєстрації прав технічний
паспорт на такий об'єкт.

Пунктом 46 Порядку № 703 передбачено, що
для проведення державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно у зв'язку з
набуттям права власності на
новозбудовані чи реконструйовані
об'єкти нерухомого майна заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 28, 29
і 31 цього Порядку, подає органові
державної реєстрації прав, зокрема:
документ, що посвідчує речове право на
земельну ділянку (крім випадків
реконструкції квартири, житлового або
нежитлового приміщення); документ, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта;
документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси.

Як вбачається із рішення реєстраційної
служби Болградського районного
управління юстиції Одеської області
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень № 1587487 від 11.04.2013
року, відповідачем було відмовлено
ОСОБА_1 у державній реєстрації права
власності на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 16 та
23 Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України 22.06.2011 року № 703, у
зв'язку з тим, що подані для проведення
державної реєстрації прав документи не
дають змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

При цьому, зазначений висновок було
зроблено реєстраційним органом з
огляду на те, що ОСОБА_1 було заявлено
для державної реєстрації право
власності на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, при наявності за цією
адресою чинної державної реєстрації за
ним права власності на самостійний
об'єкт нежитлової нерухомості - гараж.
На думку відповідача, одночасне
розташування за однією адресою двох
різних об'єктів нерухомості суперечить
їх правовому режиму та юридично не
можливе, а тому заявлене ОСОБА_1 на
підставі поданих документів право
власності на житловий будинок
суперечить вже зареєстрованому праву
власності на гараж. В обґрунтування
своєї позиції відповідач посилається
на Порядок присвоєння та зміни
поштових адрес об'єктам нерухомості в
м. Болград, затвердженого рішенням
виконавчого комітету Болградської
міської ради Одеської області від
19.01.20102 року, відповідно до п. 2.3 якого до
заяви про присвоєння адреси подається
довідка комунального підприємства
«Болградське бюро технічної
інвентаризації» про відсутність
зареєстрованого в м. Болград об'єкта
нерухомого майна за адресою, яку
передбачається присвоїти.

Позивач в адміністративному позові
зазначив, що зазначена позиція
відповідача є хибною та такою, що
ґрунтується на хибному тлумаченні норм
діючого законодавства. Зазначив, що
позивачем був наданий до
реєстраційного органу повний пакет
документів, що посвідчує його право
власності на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1. При цьому, зазначена
адреса була присвоєна земельній
ділянці, на якій позивачем був
збудований зазначений житловий
будинок, у відповідності до Порядку
присвоєння та зміни поштових адрес
об'єктам нерухомості в м. Болград,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Болградської міської ради
Одеської області від 19.01.20102 року, а той
факт, що за цією адресою вже
зареєстровано гараж, який є нежитловою
будівлею, на думку позивача, не є
підставою для відмови в реєстрації за
цією ж адресою житлового будинку.

Судом було встановлено, що згідно
договору купівлі-продажу гаражу від
20.05.2011 року ОСОБА_1 було придбано у
ОСОБА_2 у приватну власність нерухоме
майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
а саме: літ. «А» - гараж загальною площею
45,6 кв.м, літ. «Б» - навіс, «В» - погріб, за
номерами 1-2 дворові споруди (а.с. 14).

20.05.2011 року комунальним підприємством
«Болградське бюро технічної
інвентаризації» було зареєстровано за
ОСОБА_1 право приватної власності на
зазначений гараж, що підтверджується
витягом з Реєстру прав власності на
нерухоме майно про державну реєстрацію
прав від 20.05.2011 року № 30033637 та
інформацією з Реєстру прав власності
на нерухоме майно (а.с. 41-45).

Крім того, ОСОБА_1 на підставі
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№ 094169, виданого Болградською міською
радою Одеської області 31.10.2012 року на
підставі рішення ради № 673-VI від 26.06.2012
року, на праві власності належить
земельна ділянка загальною площею 855 м2,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :02:004:0066 (а.с. 13).

Рішенням Болградської міської ради
Одеської області від 30.04.2011 року № 181
«Про заяви громадян м. Болграда на
дозвіл будівництва прибудов, літніх
кухонь, сараїв, гаражів» було надано
дозвіл ОСОБА_1 на будівництво
одноповерхового житлового будинку з
улаштуванням колодязю на присадибній
земельній ділянці, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

На підставі зазначеного рішення та
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрованому в Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області 15.11.2012 року
(а.с. 22-23), ОСОБА_1 на відповідній
земельній ділянці був збудований
житловий будинок.

20.12.2012 року комунальним підприємством
«Болградське бюро технічної
інвентаризації» було виготовлено
технічний паспорт на зазначений
житловий будинок (а.с. 9-12).

Згідно декларації про готовність
об'єкта до експлуатації від 29.12.2012 року
№ ОД 0 зазначений житловий
будинок Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області було введено в
експлуатацію (а.с. 18-21).

Рішенням виконавчого комітету
Болградської міської ради Одеської
області № 53 від 21.03.2013 року житловому
будинку, що розташований на земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_1, присвоєна
поштова адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

З огляду на встановлені у судовому
засіданні обставини та положення
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_1 до реєстраційної
служби Болградського районного
управління юстиції Одеської області
для державної реєстрації права
власності на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, були
подані всі передбачені Порядком № 703
документи, необхідні для проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, які у своїй сукупності
підтверджують право приватної
власності позивача на зазначений
житловий будинок.

Фактів невідповідності заявленого
права позивача та поданих ним
документів вимогам законодавства, а
також суперечностей між заявленим ним
правом власності та вже
зареєстрованими правами інших осіб на
спірне нерухоме майно, що могло би бути
підставою для невизнання державою
цього права, в судовому засіданні
встановлено не було.

Позиція відповідача в обґрунтування
правомірності рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 1587487 від 11.04.2013 року щодо
того, що право власності ОСОБА_1 на
житловий будинок суперечить вже
зареєстрованому його ж праву власності
на гараж, суд вважає такою, що
ґрунтується на хибному тлумаченні
вимог Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», оскільки
зареєстроване право власності
позивача на нежитлову будівлю - гараж,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1 не
виключає здатності позивача мати право
власності на інші об'єкти нерухомого
майна на земельній ділянці, яка йому
належить та розташована за цією ж
адресою.

Посилання реєстраційної служби
Болградського районного управління
юстиції Одеської області в
обґрунтування зазначеної позиції на
рішення виконавчого комітету
Болградської міської ради Одеської
області від 19.01.20102 року, яким
затверджено Порядок присвоєння та
зміни поштових адрес об'єктам
нерухомості в м. Болград, суд до уваги
не приймає, оскільки зазначене рішення
є по суті локальним актом органу
місцевого самоврядування, який не
пройшов реєстрацію в органах юстиції, а
тому відповідно до норм діючого
законодавства України не може бути
взятий судом до уваги при вирішенні
спірних правовідносин.

Крім того, при прийнятті рішення по
справі суд враховує той факт, що саме
виконавчим комітетом Болградської
міської ради було прийнято рішення про
присвоєння спірному житловому будинку
адреси: АДРЕСА_1.

Таким чином, суд вважає, що рішення
відповідача про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень № 1587487
від 11.04.2013 року прийняте без урахування
фактичних обставин, що мають значення
для прийняття рішення про державну
реєстрацію прав на зазначений об'єкт
нерухомості та не ґрунтується на
вимогах чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що рішення реєстраційної служби
Болградського районного управління
юстиції Одеської області про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 1587487 від 11.04.2013 року, було
прийнято відповідачем незаконно, тобто
не у відповідності до вимог чинного
законодавства; необґрунтовано, тобто
без урахування фактичних обставин, що
мають значення для прийняття рішення,
непропорційно, тобто без дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для права
власності позивача та цілями, на
досягнення яких було спрямоване це
рішення; а тому позовні вимоги ОСОБА_1 у
цій частині підлягають задоволенню
шляхом визнання протиправним та
скасування зазначеного рішення
суб'єкта владних повноважень.

З цих же підстав суд вважає такою, що
підлягає задоволенню, позовну вимогу
позивача про зобов'язання
реєстраційної служби Болградського
районного управління юстиції Одеської
області провести державну реєстрацію
права власності на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, форма
власності: приватна, кадастровий номер
земельної ділянки :02:004:0066, за
ОСОБА_1.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 7-14, 122, 133, 158-163, 186, 254 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
реєстраційної служби Болградського
районного управління юстиції Одеської
області про визнання незаконним та
скасування рішення, зобов`язання
вчинити певні дії - задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
рішення реєстраційної служби
Болградського районного управління
юстиції Одеської області про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 1587487 від 11.04.2013 року.

Зобов'язати реєстраційну службу
Болградського районного управління
юстиції Одеської області провести
державну реєстрацію права власності на
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, форма власності:
приватна, кадастровий номер земельної
ділянки :02:004:0066, за ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддею 23 січня 2014 року.

Суддядпис/
Білостоцький О.В.