Справа № 826/3452/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2014 р. м. Київ
К/800/38739/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Маринчак Н.Є.

Муравйова О.В.

за участю секретаря:
Гончар Н.О.

представників:

позивача: Приятеленко Т.В.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промбудреконструкція»

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
13.05.2013 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.07.2013 року

у справі № 826/3452/13-а

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
«Промбудреконструкція» доДержавної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби проскасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Промбудреконструкція» (далі по тексту
- позивач, ТОВ «Промбудреконструкція»)
звернулось з позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби (далі по тексту - відповідач, ДПІ)
про скасування податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
13.05.2013 року в задоволенні позовних
вимог ТОВ «Промбудреконструкція»
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.07.2013 року
апеляційну скаргу ТОВ
«Промбудреконструкція» залишено без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Позивач, не погоджуючись з
вищевказаними рішеннями судів першої
та апеляційної інстанції, оскаржив їх у
касаційному порядку, просить скасувати
з мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права і ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги повністю.

У запереченні на касаційну скаргу ДПІ
посилаючись на те, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, просить
касаційну скаргу ТОВ
«Промбудреконструкція» залишити без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представника позивача, дослідивши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, суд касаційної
інстанції дійшов висновку щодо
наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ проведено планову
виїзну перевірку ТОВ
«Промбудреконструкція» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 липня 2009 року по 30 червня 2012
року, за результатами якої складено акт
від 25.10.2012 року № 887/22-2/34047434.

В акті перевірки зазначено, що
позивачем порушено п. 1.32. ст. 1, пп. 4.1.6.
пп. 4.1. ст. 4, п. 5.1., пп. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5, пп.
5.3.9. п. 5.3. ст. 5, Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
та пп. 14.1.27, пп. 14.1.36 п. 14.1. ст. 14, пп. 138.10.5 п.
138.10 ст. 138 Податкового кодексу України.

На підставі висновків, що викладені в
акті перевірки ДПІ прийнято податкові
повідомлення-рішення від 09.11.2012 року №
, яким позивачу зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 20 936 229, 00 грн. та № , яким
ТОВ «Промбудреконструкція» збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток на суму 1 447 227, 00 грн., (в тому
числі, за основним платежем на суму 1 296
282, 00 грн., за штрафними санкціями - на
суму 150 945, 00 грн.).

Суд першої інстанції (рішення якого
залишено без змін судом апеляційної
інстанції) дійшов висновку про
обґрунтованість оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень.

Колегія суду не може погодитись з
такими висновками судів, вважаючи їх
передчасними та такими, що винесені з
неповним з'ясуванням всіх обставин
справи, виходячи з наступного.

Статтею 42 Господарського кодексу
України передбачено, що підприємництво
- це самостійна, ініціативна,
систематична на власний ризик
господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Згідно п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(який був чинний на момент виникнення
спірних правовідносин) господарська
діяльність - це будь - яка діяльність
особи, направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до вимог п. 5.1 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» під валовими витратами
виробництва та обігу розуміється сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» передбачено, що до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Згідно пп. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Підпунктом 14.1.27. п. 14.1. ст. 14 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
передбачено, що витрати - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до вимог пп. 138.10.5. п. 138.10 ст.
138 ПК України витрати, що враховуються
при обчислені об'єкта оподаткування,
складаються із фінансові витрати, до
яких належать витрати на нарахування
процентів (за користування кредитами
та позиками, за випущеними облігаціями
та фінансовою орендою) та інші витрати
підприємства в межах норм,
встановлених цим Кодексом, пов'язані із
запозиченнями (крім фінансових витрат,
які включені до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку).

Проте, суди попередніх інстанцій не
дослідили матеріали справи, не
з'ясували та не дали належної правової
оцінки тому, що придбані позивачем
цінні папери продавались ним як за
ціною вищою за ціну придбання, так і за
ціною нижчою за ціну придбання, в
деяких випадках цінні папери
продавались за ціною придбання.

Таким чином, судами першої та
апеляційної інстанції не було надано
належної правової оцінки вищевказаним
обставинам справи, крім того, не
враховано при вирішені спору позицію
Верховного Суду України, викладену у
справі № 21-13а11 від 28.02.2011 року та листі
від 01.05.2012 року, де зазначено, що
збитковість господарської діяльності
не може бути підставою для визначення
такої діяльності як негосподарської.
Неотримання суб'єктом господарювання
доходу від окремої господарської
операції не свідчить про те, що така
операція не пов'язана з господарською
діяльністю. У зв'язку з цим включення
суб'єктом господарювання до складу
валових витрат суми відсотків за
користування кредитними коштами із
цільовим призначенням на здійснення
такої господарської операції є
правомірним та відповідає підпункту
5.5.1 п. 5.5 ст. 5 зазначеного Закону.

Отже, колегія суду приходить до
висновку, що суди попередніх інстанцій
не дослідили та не розглянули належним
чином докази, що містяться в матеріалах
справи, не надали належну оцінку
обставинам справи, порушили та невірно
застосували норми матеріального права,
та, як наслідок, прийняли незаконні
рішення.

Викладене свідчить про порушення
судами вимог статті 159 КАС України, якою
передбачено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а обґрунтованим - рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Касаційна ж інстанція згідно з ч. 2 ст. 220
КАС України не може досліджувати
докази, встановлювати або визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Враховуючи викладене, касаційна
інстанція на підставі ст. 227 КАС України
дійшла висновку про неповне
встановлення обставин справи та
обумовлену цим неможливість надання
належної юридичної оцінки всім
обставинам у справі, порушень норм
процесуального права, у зв'язку з чим
оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню, а справа підлягає
направленню на новий розгляд для
достовірного з'ясування та правильного
вирішення спору по суті.

Під час нового судового розгляду
справи судам необхідно врахувати
викладене, повно та об'єктивно
дослідити обставини справи, дати їм
належну юридичну оцінку, в залежності
від встановленого, правильно
застосувати до спірних правовідносин
норми матеріального права та ухвалити
законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до вищевикладеного,
касаційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промбудреконструкція» підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промбудреконструкція» задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13.05.2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.07.2013 року -
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
Н.Є. Маринчак О.В. Муравйов