Справа № 815/8256/13-а
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/8256/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року м. Одеса

12:14

Одеський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.;

за участі:

секретаря судового засідання -
Мураховської А.І.;

представника позивача - ОСОБА_1
(довіреність від 30.10.2013 року);

представника відповідача - Московчука
О.В. (довіреність від 13.11.2013 року);

представника відповідача - Лукасевич
О.О. (довіреність від 17.01.2014 року);

представника відповідача - Асєєвої О.В.
(довіреність від 17.01.2014 року),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_5 до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
07.11.2013 року № та №, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області в якому просив суд
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 07.11.2013 року № та
№.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив наступне.

У період з 07.10.2013 року по 15.10.2013 року
співробітник Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області Лукасевич О.О.
провела документальну позапланову
виїзну перевірку платника податків
ОСОБА_5 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року.

За результатами цієї перевірки 22.10.2013
року відповідач склав акт №
2226/15-53-17-1/НОМЕР_1. В акті перевірки
встановлені наступні порушення з боку
позивача:

- Інструкції щодо заповнення
податкової декларації про майновий
стан і доходи, затвердженої Наказом
Міністерства фінансів України від 07.1
№1395, в результаті чого до додатку 5 та
розділів ІІІ та V Декларації включено
обсяг виручки отриманої в рамках дії
свідоцтва про сплату єдиного податку
на загальну суму 344503,0 грн.;

- пп.170.2.3 п.170.2 ст.170 Податкового кодексу
України та Наказу від 07.11.2011 року №1395, в
результаті чого придбання
інвестиційних активів у вигляді
корпоративних прав по яким не
здійснено подальшу їх реалізацію
включено до графи 6 «Фінансовий
результат операцій з інвестиційними
активами (інвестиційний прибуток (+) або
інвестиційний збиток (-))» Розділу І
додатку 3 до податкової декларації за
2011 рік на загальну суму 28542250,0 грн. та за
2012 рік на загальну суму 1144500,0 грн.;

- п.4.1 ст.4, ст.16, ст.18, ст.19, п.9.6 ст.9 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», в результаті чого
занижено податок з доходів фізичних
осіб у сумі 2388330,0 грн., шляхом не
включення до декларації
інвестиційного прибутку від продажу
частки у статутному капіталі ТОВ
«АНГРО» на загальну суму 15922200 грн.;

- пп.164.1.1 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
загальний річний оподаткований дохід
на загальну суму 28542250,0 грн., в
результаті чого в порушення п.178.3 та
п.178.7 ст.178 Податкового кодексу України
занижено податкове зобов'язання, що
підлягає сплаті до бюджету на загальну
суму 2145220,3 грн.

На підставі цього акту перевірки
відповідач прийняв податкові
повідомлення - рішення:

- від 07.11.2013 року № , яким
позивачеві, за порушення п.4.1 ст.4, ст.16,
ст.18, ст.19, п.9.6 ст.9 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» з
урахуванням ст.123 Податкового кодексу
України, збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 2985412,50 грн., у
тому числі за основним платежем 2388330,0
грн. та за штрафними (фінансовими
санкціями) 597082,5 грн.;

- від 07.11.2013 року № , яким
позивачеві, за порушення пп.164.1.1 п.164.1
ст.164, п.178.3 та п.178.7 ст.178 Податкового
кодексу України з урахуванням ст.123
Податкового кодексу України, збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб в розмірі 2681525,40
грн., у тому числі за основним платежем
2145220,3 грн. та за штрафними (фінансовими
санкціями) 536305,08 грн.

Позивач не погоджується з податковими
повідомленнями - рішеннями Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області та
вважає їх незаконними та
протиправними, винесеними з порушенням
норм чинного законодавства та такими,
що належать до скасування.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити посилаючись на
обґрунтування викладені в позовній
заяві (а.с.4-14).

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали та
заперечували проти його задоволення з
підстав, викладених у письмових
запереченнях проти позову (а.с.138-139).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані письмові
докази, перевіривши матеріали справи, а
також проаналізувавши законодавство,
яке регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов належить задовольнити. Свій
висновок суд вмотивовує наступним
чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 зареєстрований та перебуває на
обліку в Державній податковій
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області як платник
податків..

На підставі наказу від 30 вересня 2013
року за №830 (а.с.31) та направлення на
перевірку від 30 вересня 2013 року №000451/690
(а.с.29), в період з 07.10.2013 року по 15.10.2013
року співробітники Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області провели
документальну позапланову виїзну
перевірку платника податків ОСОБА_5 з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року.
Термін проведення перевірки
продовжувався на підставі Наказу від
11.10.2013 року №903 з 14.10.2013 року на 2 робочих
дні (а.с.30).

За результатами цієї перевірки 22.10.2013
року відповідач склав акт №
2226/15-53-17-1/НОМЕР_1 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства платника податків
ОСОБА_5 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, за період з
01.01.2011 року по 31.12.2013 року» (а.с.17-28). В
акті перевірки встановлені наступні
порушення з боку позивача:

- Інструкції щодо заповнення
податкової декларації про майновий
стан і доходи, затвердженої Наказом
Міністерства фінансів України від 07.1
№1395, в результаті чого до додатку 5 та
розділів ІІІ та V Декларації включено
обсяг виручки отриманої в рамках дії
свідоцтва про сплату єдиного податку
на загальну суму 344503,0 грн.;

- пп.170.2.3 п.170.2 ст.170 Податкового кодексу
України та Наказу від 07.11.2011 року №1395, в
результаті чого придбання
інвестиційних активів у вигляді
корпоративних прав по яким не
здійснено подальшу їх реалізацію
включено до графи 6 «Фінансовий
результат операцій з інвестиційними
активами (інвестиційний прибуток (+) або
інвестиційний збиток (-))» Розділу І
додатку 3 до податкової декларації за
2011 рік на загальну суму 28542250,0 грн. та за
2012 рік на загальну суму 1144500,0 грн.;

- п.4.1 ст.4, ст.16, ст.18, ст.19, п.9.6 ст.9 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», в результаті чого
занижено податок з доходів фізичних
осіб у сумі 2388330,0 грн., шляхом не
включення до декларації
інвестиційного прибутку від продажу
частки у статутному капіталі ТОВ
«АНГРО» на загальну суму 15922200 грн.;

- пп.164.1.1 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
загальний річний оподаткований дохід
на загальну суму 28542250,0 грн., в
результаті чого в порушення п.178.3 та
п.178.7 ст.178 Податкового кодексу України
занижено податкове зобов'язання, що
підлягає сплаті до бюджету на загальну
суму 2145220,3 грн.

26 жовтня 2013 року позивач подав
заперечення на акт № 2226/15-53-17-1/НОМЕР_1
від 22.10.2013 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства платника податків
ОСОБА_5 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, за період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року (а.с.148-149).

Відповідач листом надав відповідь на
заперечення до акту перевірки. В
вищезазначеному листі відповідач
зазначив, що висновки, викладені в акті
документальної позапланової перевірки
№ 2226/15-53-17-1/НОМЕР_1 від 22.10.2013 року,
відповідають вимогам чинного
законодавства (а.с.150-151).

За наслідками перевірки позивача,
податковий орган прийняв податкові
повідомлення-рішення:

- від 07.11.2013 року № , яким
позивачеві, за порушення п.4.1 ст.4, ст.16,
ст.18, ст.19, п.9.6 ст.9 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» з
урахуванням ст.123 Податкового кодексу
України, збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 2985412,50 грн., у
тому числі за основним платежем 2388330,0
грн. та за штрафними (фінансовими
санкціями) 597082,5 грн. (а.с.15);

- від 07.11.2013 року № , яким
позивачеві, за порушення пп.164.1.1 п.164.1
ст.164, п.178.3 та п.178.7 ст.178 Податкового
кодексу України з урахуванням ст.123
Податкового кодексу України, збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб в розмірі 2681525,40
грн., у тому числі за основним платежем
2145220,3 грн. та за штрафними (фінансовими
санкціями) 536305,08 грн. (а.с.16).

Суд вважає, що вказані висновки про
наявність зазначених порушень
податкового законодавства позивачем
були винесені з порушенням норм
податкового законодавства.

По-перше, щодо виникнення
інвестиційного прибутку та сплати
податку на доходи фізичних осіб.

Так, впродовж судового розгляду справи
суд встановив, що 28.12.2010 року ОСОБА_5
(продавець) уклав договір
купівлі-продажу 50% часток в статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю «АНГРО» з компанією
Megapolis Holdings (Overseas) Limited (покупець),
юридичною особою, що створена та діє за
законодавством Республіки Кіпр,
реєстраційний номер 207730 (а.с.34-64).

Відповідно до п.2.1 вищезазначеного
договору продавець є законним
власником частки і зобов'язується
передати частку у власність покупця
разом з усіма правами, пов'язаними з
часткою, а покупець зобов'язується
прийняти частку у власність, а також
оплатити покупну ціну за частку в
порядку і на умовах, передбачених цим
договором.

Згідно з п.3.1 вищевказаного договору
покупна ціна, яку продавець
зобов'язується сплатити за частку
становить 4352940 доларів США.

Пункт 3.3 договору встановлює порядок
сплати покупної ціни у такому порядку:

- платіж у розмірі 2000000 доларів США
здійснюється протягом 5 робочих днів з
моменту підписання цього договору;

- платіж у розмірі 1352940 доларів США
здійснюється протягом 5 робочих днів з
моменту отримання покупцем від
продавця належного підтвердження
направлення концерну «Алмі» письмових
повідомлень на адресу тютюнових
компаній про припинення діяльності
концерну «Алмі», а також належного
виконання продавцем передбачених
Меморандумом від 07.12.2010 року (а.с.32-33)
зобов'язань у відповідні строки.

- платіж у розмірі 1000000 доларів США
здійснюється протягом 5 робочих днів з
моменту підписання сторонами Акту
повного виконання зобов'язань.

Суд встановив, що ОСОБА_5 та компанія
Megapolis Holdings (Overseas) Limited уклали угоду про
внесення змін до договору
купівлі-продажу 50% часток в статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю «АНГРО» від 16.05.2011
року (а.с.65-66).

Відповідно до п.2.1 вищезазначеної
угоди покупна ціна становить 4376469
доларів США.

Також, згідно з цією угодою змінився
розмір останнього платежу і становить
1023529 доларів США.

З огляду на матеріали справи, суд
встановив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в
повному обсязі виконали умови
договорів купівлі-продажу 50% часток в
статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю «АНГРО»,
укладеними між ОСОБА_6 і компанією Megapolis
Holdings (Overseas) Limited та ОСОБА_5 і компанією
Megapolis Holdings (Overseas) Limited, виконали умови
Меморандуму та надали компанії Megapolis
Holdings (Overseas) Limited відповідні документи у
повному обсязі, що підтверджується
актом прийому-передачі від 20.01.2011 року
(а.с.67).

У відповідності з вищевикладеним
сторони підписали Акт повного
виконання зобов'язань від 14.06.2011 року
(а.с.68-69).

Також, суд встановив, що відповідно до
виписки з банківського рахунку ОСОБА_5
(а.с.85-88) кошти від продажу 50% часток у
статутному капіталі ТОВ «АНГРО»
надійшли:

- 29.12.2010 року в розмірі 2000000,00 доларів
США;

- 12.04.2011 року в розмірі 1352940,00 доларів
США;

- 15.06.2011 року в розмірі 1023529,00 доларів
США.

В результаті цих операцій загальний
дохід ОСОБА_5 від продажу частки в
статутному капіталі ТОВ «АНГРО» склав
34857852,05 грн.

Відповідно до пп.170.2.1 п.170.2 ст.179
Податкового кодексу України облік
загального фінансового результату
операцій з інвестиційними активами
ведеться платником податку самостійно,
окремо від інших доходів і витрат. Для
цілей оподаткування інвестиційного
прибутку звітним періодом вважається
календарний рік.

Згідно з пп.170.2.2 п.170.2 ст.179 Податкового
кодексу України інвестиційний
прибуток розраховується як позитивна
різниця між доходом, отриманим
платником податку від продажу окремого
інвестиційного активу, та його
вартістю, що визначається із суми
витрат на придбання такого активу з
урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6
цього пункту (крім операцій з
деривативами).

Відповідно до абз.5 пп.170.2.2 п.170.2 ст.179
Податкового кодексу України до продажу
інвестиційного активу прирівнюються
також операції з обміну інвестиційного
активу на інший інвестиційний актив,
зворотного викупу або погашення
інвестиційного активу його емітентом,
який належав платнику податку,
повернення платнику податку коштів або
майна (майнових прав), попередньо
внесених ним до статутного капіталу
емітента корпоративних прав, у разі
виходу такого платника податку з числа
засновників (учасників) такого
емітента чи ліквідації такого
емітента.

Згідно з абз.6 пп.170.2.2 п.170.2 ст.179
Податкового кодексу України
придбанням інвестиційного активу
вважаються також операції з внесення
платником податку коштів або майна до
статутного капіталу юридичної особи -
резидента в обмін на емітовані ним
корпоративні права.

В судовому засіданні представник
позивача зазначив, що ОСОБА_5 протягом
2011 та 2012 року здійснив придбання
інвестиційних активів у вигляді
корпоративних прав, шляхом внесення
грошових внесків до статутних фондів
підприємств ТОВ «ТК АЛМІ» у розмірі
16355500,00 грн., ТОВ «АЛМІ-ТРЕЙД» у розмірі
5000,00 грн., ТОВ «Обрій» у розмірі 10000000,00
грн., ТОВ «Лізінг-Номінал» у розмірі
288000,00 грн., ТОВ «ТД Копійка» у розмірі
20500,00 грн., ТОВ «Траффік» у розмірі 1868250,00
грн., ТОВ «Копійка-Центр» у розмірі 5000,00
грн.

Це твердження не заперечувалося
податковим органом, про що свідчить акт
перевірки (а.с.20).

Відповідно до пп.170.2.3 п.170.2 ст.170
Податкового кодексу України якщо в
результаті розрахунку інвестиційного
прибутку за правилами, встановленими
цією статтею, виникає від'ємне
значення, воно вважається
інвестиційним збитком.

Згідно з пп.170.2.6 п.170.2 ст.170 Податкового
кодексу України до складу загального
річного оподатковуваного доходу
платника податку включається
позитивне значення загального
фінансового результату операцій з
інвестиційними активами за наслідками
такого звітного (податкового) року.
Загальний фінансовий результат
операцій з інвестиційними активами
визначається як сума інвестиційних
прибутків, отриманих платником податку
протягом звітного (податкового) року,
зменшена на суму інвестиційних
збитків, понесених платником податку
протягом такого року.

Суд встановив, що позитивне значення
загального фінансового результату
операцій з інвестиційними активами
виникло у 2011 році в розмірі 6315602,05 грн., у
зв'язку з чим сума податку на доходи
фізичних осіб становить 1073625,35 грн.

З огляду на матеріали справи, суд
встановив, що податок на доходи
фізичних осіб за результатами річного
декларування за 2011 рік в загальному
розмірі 1074125,03 грн. сплачено відповідно
до платіжного доручення №01 від 25.07.2012
року (а.с.109).

По-друге, щодо декларування доходу від
операцій з інвестиційними активами.

Так, суд встановив, що відповідач в акті
перевірки від 22.10.2013 року №
2226/15-53-17-1/НОМЕР_1 зазначив, що оскільки
частина грошових коштів в розмірі
15922200,00 грн. від реалізації частки в
статутному капіталі ТОВ «АНГРО»
надійшли на рахунок ОСОБА_5 у 2010 році, то
дана сума повинна бути відображена в
декларації за 2010 рік.

Суд не погоджується з такими
твердженнями відповідача з огляду на
наступне.

Відповідно до п.3.4 вищезазначеного
договору купівлі-продажу зобов'язання
покупця зі сплати покупної ціни
вважатимуться належним чином
виконаними з моменту списання на
користь продавця вказаної в п.3.1 суми
грошових коштів з розрахункового
рахунку покупця, а саме: 4376469 доларів
США з урахуванням угоди про внесення
змін до договору купівлі-продажу.

Згідно з п.1.1 договору сторони
визначили момент завершення всіх прав -
«закриття». «Закриття» - завершення
переходу всіх прав на частку від
продавця до покупця, включаючи
виконання продавцем у повному обсязі
усіх умов, передбачених ст.5 договору.

Відповідно до ст.5 договору закриття
буде відбуватись у строки та у місці,
погодженому сторонами, але не пізніше 5
робочих днів з моменту державної
реєстрації уповноваженим державним
органом змін до установчих документів
товариства.

В судовому засіданні суд встановив, що
протоком загальних зборів учасників
ТОВ «АНГРО» №19/01 від 19.01.2011 року (а.с.70-71)
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передали свої частки у
статутному капіталі ТОВ «АНГРО»
компанії Megapolis Holdings (Overseas) Limited та
прийняли компанію Megapolis Holdings (Overseas) Limited
до складу учасників ТОВ «АНГРО» з
часткою, що складає 100% статутного
капіталу товариства.

Крім того, додатком 1 до протоколу
загальних зборів учасників ТОВ «АНГРО»
№19/01 від 19.01.2011 року внесені зміни до
статуту товариства (а.с.72).

Як вже було встановлено судом вище,
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в повному обсязі
виконали умови договорів
купівлі-продажу 50% часток в статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю «АНГРО», укладеними
між ОСОБА_6 і компанією Megapolis Holdings (Overseas)
Limited та ОСОБА_5 і компанією Megapolis Holdings
(Overseas) Limited, виконали умови Меморандуму
та надали компанії Megapolis Holdings (Overseas) Limited
відповідні документи у повному обсязі,
та підписали Акт повного виконання
зобов'язань від 14.06.2011 року.

Виходячи з загальних правил цивільного
законодавства, за договором
купівлі-продажу продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар у визначений
договором строк, а якщо строк виконання
договору визначений вказівкою на
подію, яка неминуче має настати,
підлягає виконанню з настанням цієї
події.

Тобто, виходячи з вищезазначеного, суд
вважає, що виконання договору, пререхід
всіх прав на частку ОСОБА_5 до компанії
Megapolis Holdings (Overseas) Limited відбулося в 2011
році.

Відповідно до пп.14.1.56 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України доходи -
загальна сума доходу платника податку
від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі у
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

Згідно з пп.14.1.55 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України дохід, отриманий з
джерел за межами України, - будь-який
дохід, отриманий резидентами, у тому
числі від будь-яких видів їх діяльності
за межами митної території України,
включаючи проценти, дивіденди, роялті
та будь-які інші види пасивних доходів,
спадщину, подарунки, виграші, призи,
доходи від виконання робіт (надання
послуг) за цивільно-правовими та
трудовими договорами, від надання
резидентам в оренду (користування)
майна, розташованого за межами України,
включаючи рухомий склад транспорту,
приписаного до розташованих за межами
України портів, доходи від продажу
майна, розташованого за межами України,
дохід від відчуження інвестиційних
активів, у тому числі корпоративних
прав, цінних паперів тощо; інші доходи
від будь-яких видів діяльності за
межами митної території України або
територій, непідконтрольних митним
органам.

Відповідно до пп.164.2.9 п.164.2 ст.164
Податкового кодексу України до
загального річного оподатковуваного
доходу платника податку включаються
інвестиційний прибуток від проведення
платником податку операцій з цінними
паперами, деривативами та
корпоративними правами, випущеними в
інших, ніж цінні папери, формах, крім
доходу від операцій, зазначених у
підпунктах 165.1.2 і 165.1.40 пункту 165.1 статті
165 цього Кодексу.

Таким чином, відчуження корпоративних
прав відбулось 14.06.2011 року. А відтак -
позивач правильно задекларував
зазначену вище суму.

Крім того, суд встановив, що позивач
звертався із проханням про надання
офіційного роз'яснення з
вищезазначеного питання до Державної
податкової адміністрації Одеської
області (а.с.75).

Державна податкова адміністрація в
Одеській області надала індивідуальну
податкову консультацію від 16.06.2011 року
№21144/ш/17-0313 ОСОБА_5, в якій зазначено, що
оскільки повний розрахунок за
договором відбудеться в 2011 році, то
розрахунок отриманого від продажу
корпоративних прав доходу та його
задекларування потрібно здійснити в 2011
році (а.с.76).

Тобто, суд вважає, що позивач
правомірно здійснив декларування
отриманого доходу від продажу 50% частки
ТОВ «АНГРО» в декларації за 2011 рік.

По-третє, щодо визначення загального
фінансового результату операції з
інвестиційними активами.

Суд не погоджується з доводами
відповідача, що позивач невірно
заповнив графу 6 «Фінансовий результат
операцій з інвестиційними активами
(інвестиційний прибуток (+) або
інвестиційний збиток (-))» Розділу І
додатку 3 до податкової декларації за
2011 рік на загальну суму 28542250,0 грн. та за
2012 рік на загальну суму 1144500,0 грн.

Як вже суд встановив раніше, позивач
протягом 2011 та 2012 року здійснив
придбання інвестиційних активів у
вигляді корпоративних прав, шляхом
внесення грошових внесків до статутних
фондів підприємств ТОВ «ТК АЛМІ» у
розмірі 16355500,00 грн., ТОВ «АЛМІ-ТРЕЙД» у
розмірі 5000,00 грн., ТОВ «Обрій» у розмірі
10000000,00 грн., ТОВ «Лізінг-Номінал» у
розмірі 288000,00 грн., ТОВ «ТД Копійка» у
розмірі 20500,00 грн., ТОВ «Траффік» у
розмірі 1868250,00 грн., ТОВ «Копійка-Центр»
у розмірі 5000,00 грн. Ці факти встановлені
відповідачем в акті перевірки позивача
від 22.10.2013 року № 2226/15-53-17-1/НОМЕР_1 і не
спростовувалися ним в судовому
засіданні.

Крім того, суд встановив, що загальний
дохід ОСОБА_5 від продажу частки в
статутному капіталі ТОВ «АНГРО» склав
34857852,05 грн.

Як вже зазначалося вище, відповідно до
пп.170.2.6 п.170.2 ст.170 Податкового кодексу
України до складу загального річного
оподатковуваного доходу платника
податку включається позитивне
значення загального фінансового
результату операцій з інвестиційними
активами за наслідками такого звітного
(податкового) року. Загальний
фінансовий результат операцій з
інвестиційними активами визначається
як сума інвестиційних прибутків,
отриманих платником податку протягом
звітного (податкового) року, зменшена
на суму інвестиційних збитків,
понесених платником податку протягом
такого року.

Згідно з пп.14.1.90 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України корпоративні права -
права особи, частка якої визначається у
статутному фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

З сукупного аналізу правових норм, суд
вважає, що здійснення продажу пакету
корпоративних прав, що супроводжується
покупкою ідентичного пакету ніякі
виключення по такій операції не
передбачені законодавством і
застосовуються загальні правила
визначення інвестиційного прибутку
(збитку). І незалежно від того,
інвестиційний прибуток або збиток в
результаті отримані, вона враховується
при визначенні загального фінансового
результату по операціях з
інвестиційними активами.

Насамперед, це твердження повністю
узгоджується з індивідуальною
податковою консультацією Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Одеської області ДПС
від 27.04.2012 року №11209/ш/06-009 (а.с.78) на
звернення ОСОБА_5 (а.с.77).

Відповідно до вищезазначеної
індивідуальної податкової
консультації ДПІ у Приморському районі
м. Одеси Одеської області ДПС зазначає,
що ОСОБА_5 суму податкового
зобов'язання у розділі ІІ Декларації
рядок 01 стовбець 5, яка підлягає сплаті
платником податку самостійно, визначив
правильно.

При цьому, суд наголошує, що відповідно
до пп.14.1.172 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу
України податкова консультація -
допомога контролюючого органу
конкретному платнику податків
стосовно практичного використання
конкретної норми закону або
нормативно-правового акта з питань
адміністрування податків чи зборів,
контроль за справлянням яких покладено
на такий контролюючий орган.

Згідно з п.52.1 ст.52 Податкового кодексу
України за зверненням платників
податків контролюючі органи
безоплатно надають консультації з
питань практичного застосування
окремих норм податкового
законодавства.

Відповідно до п.52.2 ст.52 Податкового
кодексу України податкова
консультація має індивідуальний
характер і може використовуватися
виключно платником податків, якому
надано таку консультацію.

Згідно з п.53.1 ст.53 Податкового кодексу
України не може бути притягнуто до
відповідальності платника податків,
який діяв відповідно до податкової
консультації, наданої у письмовій
формі, зокрема на підставі того, що у
майбутньому така податкова
консультація була змінена або
скасована.

Тобто, підсумовуючи вищезазначене, суд
вважає, що, оскільки позивач діяв у
відповідності до податкових
консультацій, відповідач не мав права
притягнути його до відповідальності.

Крім того, відповідач не вказував та
відповідно не надав доказів про
скасування або зміну цих податкових
консультацій.

Під час судового розгляду представники
відповідача не надали належних
доказів, які б вказували про
безпосереднє відношення позивача до
зловживань у системі декларування та
сплати податку з доходів фізичних осіб.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене вище,
суд встановив, що відповідач всупереч
нормам Податкового кодексу України
безпідставно прийняв спірні податкові
повідомлення-рішення.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), добросовісно;
розсудливо; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 статті 94 КАС України:
«Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує
всі здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідно місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його службова або
посадова особа».

Відповідно до пп. 3 п. 9 розділу VI
Прикінцевих та перехідних положень
Бюджетного кодексу України у разі
безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
Державна казначейська служба України
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

Водночас п. 19 Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011
р. № 845 встановлено, що безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету та/або
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

З огляду на викладене та з урахуванням
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами, орган Державної
казначейської служби України
зобов'язаний стягнути судові витрати
із Державного бюджету України шляхом
їх безспірного списання із рахунка
суб'єкта владних повноважень -
відповідача.

В даному випадку стягнення судових
витрат необхідно провести шляхом їх
безспірного списання із рахунка
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області.

У процесі розгляду справи не
встановлено інших фактичних обставин,
що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору, і доказів
на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Податковим
кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71,
86, 94, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити.

2. Скасувати податкове
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
07.11.2013 року № , яким ОСОБА_5
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 2985412 (два мільйони дев'ятсот
вісімдесят п'ять тисяч чотириста
дванадцять),5 грн., у тому числі за
основним платежем 2388330 (два мільйони
триста вісімдесят вісім тисяч триста
тридцять),0 грн. та за штрафними
(фінансовими санкціями) 597082 (п'ятсот
дев'яносто сім тисяч вісімдесят дві),5
грн.

3. Скасувати податкове
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
07.11.2013 року № , яким ОСОБА_5
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 2681525 (два мільйони шістсот
вісімдесят одна тисяча п'ятсот
двадцять п'ять),4 грн., у тому числі за
основним платежем 2145220 (два мільйони
сто сорок п'ять тисяч двісті двадцять),3
грн. та за штрафними (фінансовими
санкціями) 536305 (п'ятсот тридцять шість
тисяч триста п'ять),08 грн.

4. Стягнути з Державного бюджету
України через Головне управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області на користь
ОСОБА_5 суму сплаченого судового збору
в розмірі 458,80 (чотириста п'ятдесят
вісім),80 грн.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті
185, частини першої-другої, четвертої
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, сторони які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
дану постанову повністю або частково
шляхом подання апеляційної скарги до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
адміністративний суд першої інстанції,
який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 25
січня 2014 року.

Суддя:
О.Я. Бойко