Справа № 804/16380/13-а
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання недійсним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
02 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
просить визнати недійсним та
від 21.11.2013 р. з податку на доходи
фізичних осіб по основному платежу в
розмірі 157 716,31 грн. та по штрафним
санкціям в розмірі 39 429 грн., всього на
суму 192 145,31 грн.
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що додатковою угодою №9 від
23.11.2012 р. до Договору про відкриття
кредитної лінії була досягнута взаємна
згода між позивачем та банком, згідно
якої позивачем, за рахунок продажу
залогової квартири, банку повернена
сума 54 335,50 доларів США, а банк прощає
заборгованість, яка залишається у
розпорядженні позивача у сумі 13 414,50
Крім того, додатковою угодою №11
від 08.11.2012 р. до договору про відкриття
кредитної лінії позивачем, за рахунок
продажу будинку, банку було повернуто
667 770,53 грн., а банк вибачив
заборгованість, що залишається у
розпорядженні позивача у сумі 164 861,05
Вказаними додатковими угодами
були змінені умови основних кредитних
договорів в частині нарахування та
сплати процентів і комісійної
винагороди шляхом реструктуризації
первинного кредитного договору та
скасування повністю прострочених
розрахункових процентів за кредитними
договорами. Дійсний дохід реально
отриманий позивачем як додаткове благо
в 2012 році у сумі 272 083,15 грн. був
отриманий в результаті
реструктуризації договорів про
відкриття кредитних ліній.
Відповідно до податкової декларації
про майновий стан та доходи за 2012 р.
позивачем сплачено податок на доходи
фізичних осіб у розмірі 45 499,74 грн.
Однак в акті, складеному за
результатами перевірки позивача,
відповідачем зазначено, що позивач
допустив порушення п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164
Податкового кодексу України. В акті
зазначено, що розрахункові величини
процентів, комісій й пені, що відмінені
банком за кредитними договорами у
розмірі 923 305,40 грн. підлягають
зарахуванню у річний дохід позивача.
Вказані висновки позивач спростовує та
зазначає, що будь-які проценти,
комісії, неустойки (пені, штрафи),
нараховані кредитором та анульовані
(прощені) за його самостійним рішенням,
не вважаються додатковими благами у
значенні Податкового кодексу України
та не повинні включатися до суми
основного боргу (кредиту, позики)
платника податку для цілей
В судове засідання прибув позивач та
його представник, адміністративний
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав письмові
заперечення проти позову.
В письмових запереченнях представник
відповідача зазначив, що
заборгованість за прощеною неустойкою
у вигляді пені або штрафу є додатковим
благом позивача, що отримане в
результаті прощення банком за
додатковими угодами, а отже, підлягає
декларуванню з відповідним його
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив
розглянути справу в порядку письмового
Судом встановлено, що Лівобережною
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на підставі
наказу від 22.10.2013 №441 проведено
перевірку фізичної особи ОСОБА_2 щодо
своєчасності, достовірності повноти
нарахування та сплати належних сум
податків до бюджету за період з 01.01.2012 р.
по 31.12.2012 р., за результатами якої
складено акт від 05.11.2013 №1307/17- 3/НОМЕР_1.
Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164
Податкового кодексу України, у
результаті чого визначено суму
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб за 2012 рік на суму
За результатами перевірки
Лівобережною ОДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення від 21.11.2013 р.
донарахована сума грошового
зобов'язання в розмірі 197 145,31 грн.
(основний платіж - 157 716,11 грн., штрафна
санкція - 39 429,00 грн.).
В ході перевірки встановлено, що між
позивачем та АТ «Банк Фінанси та
Кредит» 08.11.2012 року укладено додаткову
угоду №11 до договору про відкриття
кредитної лінії №141/08-ФЛ від 07.03.2008 р.
Підпунктом 2.2 додаткової угоди від
08.11.2012 р. №11 визначено, що за умови
своєчасного та у повному обсязі
виконання позичальником, тобто
позивачем, своїх зобов'язань,
визначених п.2.1 цієї додаткової угоди,
банком здійснюється прощення боргу, а
саме прощення заборгованості за
залишком кредитних коштів, що
залишиться у фактичному користуванні
позичальника в сумі 164 861,05 грн.;
заборгованості за несплаченими
процентами на дату укладання цієї
додаткової угоди; пені та інших
штрафних санкцій, нарахованих банком
станом на дату цієї додаткової угоди за
порушення позичальником умов
кредитного договору, що мали місце до
дати укладання цієї додаткової угоди у
сумі нарахованої пені, зазначеної у п. 1
цієї додаткової угоди.
У випадку прощення банком боргу
позичальника у порядку та на умовах
цього пункту додаткової угоди,
зобов'язання позичальника про сплату
банку боргу у відповідній сумі
Також, 23.11.2012 р. між позивачем та АТ
«Банк Фінанси та Кредит» укладено
додаткову угоду №9 до договору про
відкриття кредитної лінії №062/07-ФЛ від
Згідно з п.п. 2.2 вищевказаної додаткової
угоди за умови своєчасного та у повному
обсязі виконання позичальником своїх
зобов'язань, визначених п.2.1 цієї
додаткової угоди, банком здійснюється
прощення боргу, а саме прощення
заборгованості за залишком кредитних
коштів, що залишаться у фактичному
користуванні позичальника в сумі 13 414,50
доларів США; заборгованості за
несплаченими процентами на дату
укладання цієї Додаткової угоди у сумі
процентів, зазначеній у п.1 цієї
додаткової угоди; заборгованості за
комісійною винагородою на дату
укладання цієї додаткової угоди; пені
та інших штрафних санкцій, нарахованих
банком станом на дату укладання цієї
додаткової угоди за порушення
позичальником умов кредитного
договору, що мали місце до дати
укладання цієї додаткової угоди у сумі
нарахованої пені, зазначеної у п.1 цієї
На підставі вищеперелічених
додаткових угод від 08.11.2012 р. №11 та від
23.11.2012 р. №9 АТ «Банк Фінанси та Кредит»
повідомленням від 08.11.2012 р. №1.1-8/8118
повідомив позивача про прощення боргу
за договором про відкриття кредитної
лінії від 07.03.2008 р. №141/08-ФЛ в розмірі 794
657,32 грн. та повідомленням від 23.11.2012 р.
№1.1-6.1/8288 про прощення боргу за
договором про відкриття кредитної
лінії від 07.06.2007 р. №062/07-ФЛ в розмірі 400
Всього АТ «Банк Фінанси та Кредит»
здійснив прощення боргу позивачу на
загальну суму 1 195 388,55 грн.
Згідно з п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 16.2 ст. 164 ПК
України, до загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу
платника податків включається дохід,
отриманий платником податків як
додаткове благо у вигляді суми боргу
платника податку, анульованого
(прощеного) кредитором за його
самостійним рішенням, не пов'язаною з
процедурою банкрутства, до закінчення
строку позовної даності. Якщо кредитор
повідомляє платника податку - боржника
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення або шляхом укладання
відповідного договору, або шляхом
надання повідомлення боржнику під
підпис особисто про анулювання
(прощеного) боргу та включає суму
анульованого (прощеного) боргу до
податкового розрахунку суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платника податку, за підсумками
звітного періоду, у якому такий борг
було анульовано (прощено), такий
боржник самостійно сплачує податок з
таких доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.
Водночас у разі невиконання кредитором
вимог п.п. «д» п.п. 164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК
України щодо повідомлення боржника про
суму анульованого боргу та включення
її до податкового розрахунку суми
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платника податку, такий
кредитор зобов'язаний у повному обсязі
виконати обов'язки податкового агента,
що встановлені п.176.2 ст. 176 цього
На підставі вищевикладеного АТ «Банк
Фінанси та Кредит» повідомив позивача
про прощення боргу на загальну суму 1 195
388,55 грн. та відобразив суму
анульованого (прощеного) боргу у
податковому розрахунку суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платника податку за IV квартал 2012 року.
Позивачем до Лівобережної ОДПІ м.
Дніпропетровська 11.04.2013 р. була подана
податкова декларація про майновий стан
задекларовано дохід у сумі 366 523,40 грн., у
- дохід у вигляді заробітної плати
- дохід у вигляді анульованого
(прощеного) боргу - 272 083,15 грн.
Таким чином, в порушення п.п. «д» п.п.
164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України позивачем
занижено дохід за 2012 рік на загальну
суму 923 305,40 грн. та не перераховано
податок на доходи фізичних осіб за 2012
рік у розмірі 157 716,31 грн.
Частиною другою ст.193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених Господарським кодексом,
іншими законами або договором.
Згідно із ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.
Таким чином, пеня або штраф, як окремий
вид неустойки, оформляється правочином
(договором), який є обов'язковим для
виконання сторонами відповідно до ст.
629 Цивільного кодексу України.
Відповідно до постанови Національного
банку України від 25.01.2012 р. № 23 «Про
затвердження Положення про порядок
формування та використання банками
України резервів для відшкодування
можливих втрат за активними
банківськими операціями»
реструктуризація - це зміна істотних
умов за первісним договором шляхом
укладання додаткової угоди з боржником
у зв'язку з фінансовими труднощами
боржника (за визначенням банку) та
необхідністю створення сприятливих
умов для виконання ним зобов'язань за
активом (зміна процентної ставки;
скасування (повністю або частково)
нарахованих і несплачених боржником
фінансових санкцій (штрафу, пені,
неустойки) за несвоєчасне внесення
платежів за заборгованістю боржника;
зміна графіка погашення боргу (строків
і сум погашення основного боргу, сплати
процентів/комісій); зміна розміру
Банком у процесі виконання кредитного
договору нараховуються неустойка (пеня
та/або штраф), яку, за умовами цього
договору, боржник зобов'язаний
сплатити. Отже, на час початку
реструктуризації за кредитним
договором у боржника є заборгованість
як за основною сумою боргу (кредиту та
нарахованих процентів за його
користування), так і неустойкою, яку в
результаті проведення
реструктуризації банк за самостійним
рішенням може анулювати.

Підпунктом 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України
окремо не визначено вид боргу, який
анулюється кредитором.

Таким чином, заборгованість за
прощеною неустойкою у вигляді пені або
штрафу є додатковим благом платника
податку, яке підлягає декларуванню з
відповідним його оподаткуванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що протягом судового
розгляду справи відповідач довів
правомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
форми «Р» № від 21.11.2013 р.

У зв'язку з цим суд не вбачає законних
підстав для задоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 122, 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд.

Суддя (підпис) З оригіналом
згідно. Суддя Постанова не набрала
законної сили 21 січня 2014 року. СуддяВ.М.
Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник