Справа № 817/3346/13-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"15" січня 2014 р.
Справа № 817/3346/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Жизневської А.В.

суддів:
Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Хаюк Т.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"11" листопада 2013 р. у справі за позовом
приватного підприємства "Техно-Т" до
Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2013 року позов задоволено. Визнано
протиправними і скасовано податкові
повідомлення-рішення Здолбунівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області за
№ від 16.09.2013 року, згідно з яким
приватному підприємству "Техно-Т"
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток на
загальну суму 95531 грн., з яких 63687 грн. -
основного платежу та 31844 грн. - штрафні
(фінансові) санкції та за № від
16.09.2013 року, згідно з яким приватному
підприємству "Техно-Т" збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на загальну
суму 90981 грн., з яких 60654 грн. - основного
платежу та 30327 грн. штрафні (фінансові)
санкції. Присуджено на користь
приватного підприємства "Техно-Т" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1865,12 грн.

Апелянт в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказану постанову та
прийняти нову про відмову у задоволені
позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за
результатами позапланової перевірки
Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі-ОДПІ) питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства при проведенні
взаємовідносин приватного
підприємства "Техно-Т"
(далі-Підприємство) з ТОВ "Галаінтер" за
період з 01.03.2012 року по 31.12.2012 року та на
підставі акту перевірки №155/22-32497449 від
09.09.2013 року прийнято податкові
повідомлення-рішення № від 16.09.2013
року, яким Підприємству збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств на суму 95531 грн., в т.ч. 63687
грн. за основним платежем та 31844 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями, і
№ від 16.09.2013 року, яким
Підприємству збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на суму 90981 грн., в т.ч.
60654 грн. за основним платежем та 30327 грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями.

Згідно повідомлення-рішення №
від 16.09.2013 року Підприємством порушено
вимоги п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України, безпідставно
віднесено вартість отриманих від ТОВ
"Галаінтер" матеріалів в сумі 303271 грн.
до валових витрат I-IV кварталів 2012 року,
у зв'язку з чим занижено податок на
прибуток підприємств на загальну суму
63687 грн., в т.ч. за І квартал 2012 року - на
3706 грн., за ІІ квартал 2012 року - на 21739
грн., за ІІІ квартал 2012 року - на 34735 грн.
та за ІV квартал 2012 року - на 3507 грн.

За повідомленням-рішенням № від
16.09.2013 року Підприємством порушено
вимоги п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200
Податкового кодексу України, занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 60654,27 грн., в т.ч. за березень 2012 - на
суму 3529,63 грн., за квітень 2012 року - на
1681,23 грн., за травень 2012 року - на 7088,46
грн., за червень 2012 року - на суму 11933,96
грн., за липень 2012 року - на 14023,08 грн., за
серпень 2012 року - на 15057,91 грн., за
вересень 2012 року - на 4000 грн. та жовтень
2012 року - на 3340 грн.

Суд встановив, що 14.07.2003 року
Підприємство зареєстроване як
юридична особа, перебуває на обліку в
Здолбунівській ОДПІ з 17.07.2003 року за
№114, є платником податку на додану
вартість, видами його діяльності за
КВЕД-2010 є неспеціалізована оптова
торгівля; ремонт і технічне
обслуговування електричного
устаткування. Згідно дозволу №226.11.56
від 19.12.2011 року, виданого Управлінням
Держгірпромнагляду по Рівненській
області Підприємству в період з 19.12.2011
року по 18.12.2016 року дозволяється
виконання робіт підвищеної небезпеки,
а саме: зварювальні роботи;
газополум'яні роботи; зберігання
балонів із стисненим та зрідженими
газами і їх спорожнення (том 1 а.с.196).

У акті перевірки від 16.09.2013 року
зазначено, що Підприємство в порушення
вимог Податкового кодексу України в І-IV
кварталів 2012 року віднесло до складу
витрат 303271 грн. по безтоварним
операціям з ТОВ "Галаінтер", які не
підтверджені документально.

Проте, при розгляді справи суд з'ясував,
що Підприємством за усним договором
домовлено про поставку йому ТОВ
"Галаінтер" товарів для виробничих
потреб. На виконання умов було
поставлено: припій мідно-фосфорний,
стрічка, плівка поліамідна, міканіт,
текстоліт, емаль тощо, що підтверджено
видатковими накладними №301 від 29.03.2012
року, №1355 від 15.10.2012 року, №375 від 26.04.2012
року, №484 від 28.05.2012 року, №590 від 21.06.2012
року, №589 від 21.06.2012 року, №722 від 19.07.2012,
№663 від 09.07.2012 року, №936 від 27.08.2012 року,
№947 від 28.08.2012 року, №949 від 28.08.2012 року
та№1199 від 27.09.2012 року (том 1 а.с.41-52),
податковими накладними №301 від 29.03.2012
року, №1355 від 15.10.2012 року, №375 від 26.04.2012
року, №484 від 28.05.2012 року, №590 від 21.06.2012
року, №589 від 21.06.2012 року, №772 від 19.07.2012,
№663 від 09.07.2012 року, №936 від 27.08.2012 року,
№947 від 28.08.2012 року, №949 від 28.08.2012 року
та№1199 від 27.09.2012 року (том 1 а.с.41-52,
зворотній бік), прибутковими
накладними (том 2 а.с.124, 129-130, 133, 228-238).

Придбані товари було доставлено на
склади Підприємства власним
транспортним засобом, про що свідчать:
копії подорожніх листів (том 2 а.с.65-74),
копія свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (том 2 а.с.86), копія
договору оренди автомобіля марки Renault
Trafik, державний номер НОМЕР_1, укладений
позивачем з ОСОБА_3 (том 2 а.с.87), копія
трудової книжки водія ПП "Техно-Т"
ОСОБА_4 (том 2 а.с.88), табель обліку
робочого часу ПП "Техно-Т" (том 2 а.с.109-116).
Оплату за поставлений товар проведено
у безготівковій формі, що підтверджено
виписками АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у
м.Києві (том 1 а.с.198-211).

Товари зберігалися на складі,
орендованому у ТОВ "Укрцемремонт
Волинь" відповідно до договору оренди
від 01.03.2012 року (том 2 а.с.75-76), що
підтверджено актами здачі-прийняття
робіт (том 2 а.с.77-85).

Вартість отриманих від ТОВ "Галаінтер"
товарно-матеріальних цінностей
включено Підприємством на підставі
отриманих видаткових накладних до
складу витрат І-ІV кварталів 2012 року, що
підтверджено копіями податкових
декларацій з податку на прибуток
підприємств за І-ІV квартали 2012 року
(том 2 а.с.57-64).

В ході розгляду справи встановлено, що
представлені суду видаткові та
податкові накладні в силу Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" №996 від
16.07.1999 року (в редакції, чинній на час
існування спірних правовідносин) та
Положення №168/704 (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
є первинними документами, та мають всі
необхідні встановлені законом
обов'язкові реквізити. Докази того, що
вказані документи не мають юридичної
сили або визнані в установленому
порядку недійсними, відповідачем суду
не надано. Вони містять найменування
продавця та покупця, обсяг
поставленого товару, підписи
уповноважених представників сторін та
відбитки печаток товариств. Всі наявні
видаткові, податкові накладні дають
змогу визначити, який саме товар
постачався, за якою ціною, між якими
контрагентами.

Судом встановлено, що на момент
існування господарських правовідносин
між позивачем та ТОВ "Галаінтер",
останній мав цивільну правоздатність,
чинну державну реєстрацію і не був
позбавлений права укладати угоди у
відповідності до вимог діючого
законодавства та був платником ПДВ, що
підтверджується долученими до
матеріалів справи копією свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість, витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців копією Довідки з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України та
копією свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи (том 2
а.с.89-91, 141-143).

Відтак, судом зроблено правильний
висновок, що віднесення Підприємством
до складу витрат сум, сплачених на
оплату вартості товару, отриманого від
ТОВ "Галаінтер", не суперечить вимогам
пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України, тому правових підстав для
виключення вартості придбаного у ТОВ
"Галаінтер" товару зі складу витрат
Підприємства за I-IV квартали 2012 року у
податкового органу не було.

Окрім вказаного позивачем в ході
розгляду справи суду першої інстанції
надано докази на підтвердження руху
активів у процесі здійснення ним
господарських операцій з ТОВ
"Галаінтер": акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) (том 1 а.с.19-40, том2
а.с.137-140), акти списання (том 1 а.с.53-149, том
2 а.с.125-128, 131-132, 239-250, том 3 а.с.1-98),
податкові накладні (том 1 а.с.19-20,
зворотній бік), копії замовлень на
виконання робіт (том 2 а.с.134-136) акти
контрольної перевірки інвентаризації
цінностей на склад та інвентаризаційні
описи від 29.06.2012 року та 31.12.2012 року (том 1
а.с.150-153), картки субконто по
контрагентах та товару (том 1 а.с.154-163,
том 2 а.с.117-123, 150-227, том 3 а.с.99-133), реєстр
актів виконаних робіт за період з 01.03.2012
року по 31.12.2012 року(том 3 а.с.136-137),
свідчать про подальше використання
позивачем придбаних у ТОВ "Галаінтер"
матеріалів при наданні послуг з
ремонту електродвигунів , зокрема:
Публічному акціонерному товариству
"Волинь-цемент", Публічному
акціонерному товариству
"Коростенський кар'єр", Приватному
акціонерному товариству
"Рокитнівський скляний завод",
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Рокитнівський
спецкар'єр" та ДП "Прикарпат
Західтранс". За результатами даних
операцій позивачем сформовано
податкові зобов'язання з ціни продажу
наданих послуг і використаних
матеріалів у відповідному податковому
періоді, що підтверджено податковими
деклараціями з ПДВ з реєстром виданих
та отриманих податкових накладних (том
1 а.с.212-249, том 2 а.с.1-18).

Суд вірно зазначив, що вказане свідчить
про товарність і реальність здійснення
господарських операцій між ПП "Техно-Т"
та ТОВ "Галаінтер", подальше
використання позивачем придбаних
товарно-матеріальних цінностей.
Доказів того, що товар, придбано
Підприємством з метою іншою, ніж
використання його у власній
господарській діяльності податковим
органом суду не надано, судом не
здобуто і в матеріалах справи відсутні.

Вирішуючи спір, суд вірно послався на
положення ст.61 Конституції України та
практику Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст. 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006 р., є
джерелом права, свідчить про те, що якщо
державні органи мають інформацію про
зловживання в системі оподаткування
конкретною компанією, вони повинні
застосовувати відповідні заходи саме
до цього суб'єкта, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку
(Рішення Європейського Суду від 09.01.2007
р. у справі "Інтерсплав проти України").

Посилання ОДПІ на досудове
розслідування щодо директора ТОВ
"Галаінтер" ОСОБА_6 судом вірно визнано
безпідставним, оскільки на момент
проведення перевірки та під час
розгляду даної судової справи по суті,
вирок по кримінальній справі, що набрав
законної сили, відсутній, а податковий
орган покликається лише на наявність
досудового розслідування.

Суд дослідив представлені докази,
надав їм належну правову оцінку у
відповідності до приписів пп.138.1.1.
п.138.1., п.138.2. ст.138, п.139.1., пп.139.1.9 п.139.1
ст.139 Податкового кодексу України, ч.1,2
ст.9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
№996 від 16.07.1999 року (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин), п.п.2.4.,2.16 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Мінфіну України від 24.05.1995 року
№88, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за
№168/704 та вірно зазначив, що висновки
податкового органу про безтоварність
операцій позивача з ТОВ "Галаінтер",
порушення податкового законодавства
не знайшли свого підтвердження, а тому
податкове повідомлення-рішення №
від 16.09.2013 року є протиправним і таким,
що підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ від 16.09.2013 року, то суд, виходячи
з правового аналізу досліджених
доказів відповідно до приписів пп.14.1.181
п.14.1 ст.14, ст.196, п.п.198.1., 198.2., 198.3., 198.4.,
п.198.6. ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.11 ст.201
Податкового кодексу України, з'ясував,
що податковий кредит по отриманих
позивачем від ТОВ "Галаінтер"
товарно-матеріальних цінностях
повністю підтверджено відповідними
податковими накладними і не
заперечується податковим органом.
Податкові накладні містять всі
необхідні обов'язкові реквізити,
зауважень до форми та змісту
податкових накладних, виписаних ТОВ
"Галаінтер" в акті перевірки не
зазначено.

Підприємством ПП "Техно-Т" підтверджено
реальне здійснення господарських
операцій, сплата податку на додану
вартість та його сум, а тому воно
правомірно віднесло суми податку,
сплаченого у зв'язку з придбанням
товару, до складу податкового кредиту
за період з березня 2012 року по жовтень
2012 року.

Виходячи з обставин, встановлених
судом, можливі порушення ТОВ
"Галаінтер" податкової дисципліни та
правил здійснення господарської
діяльності (як-то, відсутність за
місцезнаходженням, відсутність
основних засобів, складських
приміщень, трудових ресурсів тощо) не
можуть бути підставою для позбавлення
добросовісного платника податків ПП
"Техно-Т" права на податковий кредит з
податку на додану вартість.

А посилання податкового органу на
відсутність у ТОВ "Галаінтер" власних
трудових ресурсів, економічних
потужностей для виконання
господарських зобов'язань суд вірно
визнав безпідставними, оскільки такі
обставини не можуть бути доказом
неспроможності виконання тих чи інших
господарських операцій з огляду на
відсутність законодавчого обмеження
щодо використання у господарській
діяльності лише власних основних та
транспортних засобів, як і найманої
праці шляхом укладення трудових, а не
цивільно-правових угод, вони не можуть
бути підставою для висновків про
порушення вимог податкового
законодавства позивачем, оскільки не
залежать від волі останнього.

Суд зробив обгрунтований висновок про
те, що результати перевірки
контрагента позивача, контрагентів
контрагента, наявність та/або
відсутність контрагента за
зареєстрованим місцезнаходженням,
відсутність необхідних умов для
ведення господарської діяльності,
відсутність власних основних фондів,
складських приміщень, транспортних
засобів, наявність або відсутність
порушених кримінальних справ,
пояснення осіб не можуть впливати на
право позивача щодо формування складу
витрат операційної діяльності та
податкового кредиту, оскільки наявними
у справі доказами підтверджуються
обставини щодо фактичного виконання
спірних господарських операцій.

Вказані висновки суду вірно
ґрунтуються і на практиці
Європейського суду з прав людини.

Податковим органом, відповідно до
приписів ч.2 ст.71 КАС України, не
доведено правомірності прийнятих ним
рішень та не надано доказів на
спростування вищевикладеного.

Посилання представника податкового
органу в ході апеляційного розгляду
справи на невідповідність зазначеного
у звітних документах пального,
витраченого на службовий автомобіль,
спростовано наданими суду
представником Підприємства
документами, які підтверджують реальне
використання у господарській
діяльності автомобіля: договора про
використання власного автомобіля,
картка платника податків власника
автомобіля, податкова декларація про
його майновий стан і доходи, податкові
розрахунки сум доходів.

Постанову прийнято з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для її скасування відсутні.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Здолбунівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "11"
листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.В. Жизневська

судді:
Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "16" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне
підприємство "Техно-Т"
вул.Незалежності,64-а,м.Здолбунів,Рівнен
ська область,35700

3- відповідачу/відповідачам:
Здолбунівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області вул. Приходька,1а,м.
Здолбунів,Рівненська область,35705