Справа № 2а/759/78/13
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а/759/78/13 Головуючий у
1-й інстанції: Наборозняк М. І.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Файдюка В.
В., Чаку Є. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Святошинського районного
суду м. Києва у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі
позивач, ОСОБА_2) до Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва (далі
відповідач) про визнання дій
неправомірними, зобов`язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м.
Києва звернувся ОСОБА_2 з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
визнання дій відповідача
неправомірними, зобов`язання
відповідача нарахувати та виплатити
надбавку в розмірі 30%, у відповідності
до ст. 6 Закону України "Про соціальний
статус дітей війни" за 2011- 2012 року та
нараховувати і виплачувати пенсію в
подальшому.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 11.02.2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та прийняти нове
рішення, яким в адміністративний позов
задовольнити повністю.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України .

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанцій,
позивач перебуває на обліку у
відповідача, має статус Дитина війни і,
відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", має
право на щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Як свідчать матеріали справи, з листа
УПФУ №623/09/Б-577 від 02.11.2012 року у
відповідь на заяву позивача від 27.10.2012
року, останній дізнався про
обрахування соціальної допомоги, як
дитині війни, на підставі постанов
Кабінету Міністрів, а не Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
який має вищу юридичну силу,
підтверджене довідкою про нарахування
пенсії з 01.01.2011 по 31.10.2012 року (а. с. 5-9).

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, ОСОБА_2 звернувся з
позовом до суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов невірного висновку, з яким
суд апеляційної інстанції не
погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернувся до суду 24.12.2012 року, що
підтверджується печаткою суду першої
інстанції (а. с. 2), тобто в межах строку,
передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України.
Отже, позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню за період з
01.01.2011 року.

В той же час, колегія суддів зазначає,
що 14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України N 3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", пунктом 7 частини I якого
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що у 2011 році норми і положення статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На реалізацію наведеного положення
Закону України "Про внесення змін до
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011
прийнята постанова № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Оскільки ні положення Закону «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік», ні
постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» не скасовані та не
визнані неконституційними, суд
приходить до висновку про необхідність
встановлення кінцевої дати проведення
перерахунку позивачу доплат,
передбачених ст. 6 ЗУ "Про соціальний
захист дітей війни", а саме, 22.07.2011 року,
оскільки вказана постанова Уряду
набула чинності з 23.07.2011 року, тобто
щомісячна грошова допомога у розмірах,
передбачених ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
підлягає виплаті позивачу до 22.07.2011
року включно, з урахуванням проведених
виплат.

З огляду на вищезазначене, позовні
вимоги підлягають задоволенню за
період з 01.01.2011 року по 22.07.2011 року.

Стосовно клопотання апелянта про
прийняття окремої ухвали про усунення
умов та причин встановленого судом
правопорушення відповідача, колегія
суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 166 КАС України, суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону, може постановити
окрему ухвалу і направити її
відповідним суб'єктам владних
повноважень для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону. Про вжиті заходи суд
повідомляється не пізніше одного
місяця після надходження окремої
ухвали.

Окрема ухвала дає можливість суду
відреагувати на деякі порушення
закону, стосовно яких він не може
самостійно вжити заходів для усунення
цих порушень, причин та умов, що їм
сприяли, для встановлення винних осіб
та притягнення їх до юридичної
відповідальності. Тобто, окрема ухвала
є реакцією на ті порушення, що не
усуваються постановою, а також на
причини й умови вчинення порушень, щоб
запобігти їх повторенню.

Оскільки апелянтом на надані докази
порушень, на які він вказує, а судом під
час розгляду справи вони не
встановлені, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для постановлення окремої ухвали,
оскільки в межах повноважень, наданих
КАС України, суд апеляційної інстанції
об`єктивно та неупереджено досліджуючи
матеріали справи, дає правову оцінку
судовому рішенню першої інстанції, в
тому числі, в частині дотримання ним
норм матеріального та процесуального
права, на порушення яких фактично
вказує апелянт.

Крім того, оскільки порушення
пенсійних прав в майбутньому ще не
відбулось, зокрема, це на підтверджено
належними доказами, та суд апеляційної
інстанції не наділений повноваженнями
зобов`язувати суб`єкт владних
повноважень вчиняти дії, поза межами
делегованих йому владних функцій
(визначення розміру та виплати
підвищення пенсії в майбутньому),
позовні вимоги щодо зобов`язання
відповідача на вчинення відповідних
дій в майбутньому не підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на те, що відповідачем не
доведено належними та допустимими
доказами правомірності своїх дій,
колегія суддів вважає обгрунтованими
позовні вимоги позивача.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов невірного висновку, з яким
суд апеляційної інстанції не
погоджується.

Доводи апеляційної скарги позивача,
частково спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені у
постанові від 11 лютого 2013 року, та є
підставою для її скасування.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1
ст. 202 КАС України, апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити
частково.

Керуючись статтями 186,195, 198, 202, 207, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково, а постанову Святошинського
районного суду м. Києва від 11 лютого 2013
року - скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва щодо нарахування та виплати
ОСОБА_2 підвищення до пенсії, у
відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний статус дітей війни" за
період з 01 січня 2011 року по 22 липня 2011
року - протиправними.

Зобов`язати Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_2
підвищення до пенсії, у відповідності
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
статус дітей війни" за період з 01 січня
2011 року по 22 липня 2011 року, з
урахуванням вже сплачених сум.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Старова Н.Е.

Судді:

Файдюк В.В.

Чаку Є.В.