Справа № 2а/1203/1606/11
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/44109/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Луганській області про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Луганській області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання нарахувати та виплатити
індексацію пенсії за 2010 рік,
зобов'язання провести перерахунок та
виплатити сум індексації пенсії з
01.01.2010 по 28.02.2011, визначивши базовим
місяцем жовтень 2008 року.

Позовні вимоги мотивовано
протиправною невиплатою з боку
Головного управління Пенсійного фонду
України в Луганській області суми
індексації пенсії за 2010 рік, помилковим
визначенням базового місяця як жовтень
2009 року, а також неправомірним
утриманням суми індексації пенсії.

Постановою Артемівського районного
суду міста Луганська від 14 лютого 2011
року позовні вимоги задоволено:
визнано протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Луганській області щодо відмови у
перерахунку та виплаті ОСОБА_2 суми
індексації пенсії за 2010 рік в
заниженому розмірі та зобов'язано
відповідача здійснити нарахування і
виплату ОСОБА_2 суму індексації пенсії
за період з 01.01.2010 по 14.02.2011, вважаючи
базовим місяцем жовтень 2008 року.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року постанову Артемівського
районного суду міста Луганська від 14
лютого 2011 року в частині задоволення
позовних вимог про визнання
неправомірними дій Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Луганській області та зобов'язання
нарахувати та виплатити суму
індексації пенсії за період з 01 січня
2010 року по 08 травня 2010 року скасовано,
позов в цій частині залишено без
розгляду; в іншій частині постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з протиправності дій
відповідача щодо відмови позивачеві у
перерахунку та виплаті суми індексації
пенсії за 2010 рік із розрахунку базового
місяця як жовтень 2008 року як таких, що
суперечать положенням Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.07.2003 №1078.

Обґрунтовуючи позицію про наявність
підстав для задоволення позову за
період з 01.01.2010 по 14.02.2011 суд першої
інстанції також виходив з того, що на
момент, коли позивач дізналась про
порушення її прав та законних
інтересів, частина друга статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України діяла в редакції, яка
передбачала річний строк звернення до
суду за захистом порушених прав та
інтересів.

Так, враховуючи те, що позивач
звернулась до суду із позовом 09.11.2010, в
межах річного строку звернення до суду,
суд першої інстанції дійшов висновку
про відсутність підстав для
застосування наслідків пропуску
строку звернення до суду, встановлених
статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову за період з
01.01.2010 по 08.05.2010 та залишаючи позовні
вимоги у вказаній частині без розгляду,
виходив з того, що позивачем не
дотримано шестимісячний строку
звернення до суду, встановлений
частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
в редакції, чинній на момент звернення
позивача до суду.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, вказує на
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позову за період з 01.01.2010 по
08.05.2010 та помилковість скасування
рішення суду у вказаній частині судом
апеляційної інстанції, з огляду на
наступне.

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України в редакції, яка діяла до
набрання чинності Законом України від
07.07.2010 №2453-VI, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлювався річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислювався з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Законом України від 07.07.2010 №2453-VI
частину другу статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
викладено в редакції, згідно з якою для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач із вимогами з
період, починаючи з 01.01.2010, звернулась
до суду 09.11.2010.

Колегія суддів погоджується із
позицією суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для застосування
наслідків пропуску строку звернення до
суду, встановлених статтею 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки позивачем дотримано
строк звернення до суду із врахуванням
положень Кодексу адміністративного
судочинства України щодо його
тривалості та порядку обчислення в
редакції закону, чинній на момент
порушення прав позивача.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в частині задоволення позову
за період з 01.01.2010 по 08.05.2010 як такого, що
ухвалено із дотриманням норм
процесуального права, та, відповідно,
не погоджується із позицією суду
апеляційної інстанції щодо наявності
підстав для його скасування.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року скасувати, а постанову
Артемівського районного суду міста
Луганська від 14 лютого 2011 року залишити
в силі.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і оскарженню
не підлягає, але може бути переглянута
Верховним Судом України у строки, з
підстав та порядку, визначених
статтями 235-2391 КАС України.

Судді: