Справа № 802/4936/13-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 січня 2014 р.
Справа № 802/4936/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима
Петровича,

за участю секретаря судового
засідання: Побережської В.В.

представника позивача: Гедз С.М.

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: управління праці та
соціального захисту населення
Липовецької районної державної
адміністрації

до: ОСОБА_2

про: стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
управління праці та соціального
захисту населення Липовецької
районної державної адміністрації з
адміністративним позовом до ОСОБА_2 про
стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
згідно заяви про призначення
соціальної допомоги від 30.03.2010 року
ОСОБА_2 надана соціальна допомога по
догляду за дитиною-інвалідом віком до 18
років та надбавка по догляду за дитиною
інвалідом віком до 6 років щомісячно,
починаючи з 2010 року. В результаті
проведеної державними соціальними
інспекторами управління праці та
соціального захисту населення
перевірки правильності та повноти
даних, наданих відповідачем для
призначення державної соціальної
допомоги по догляду за
дитиною-інвалідом віком до 18 років та
надбавки по догляду за дитиною
інвалідом віком до 6 років встановлено,
що ОСОБА_2 надала недостовірну
інформацію, приховавши факт
перебування у трудових відносинах з
двома підприємствами. Внаслідок цього
позивачем було надмірно нараховано та
виплачено відповідачеві надбавку з
бюджетних коштів на загальну суму 9648,86
грн. За цих підстав позивач звернувся
до суду з позовом про стягнення
вищевказаних коштів.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю та просила суд позов
задовольнити, посилаючись на викладені
у позовній заяві обставини. Окремо
зазначила, що внаслідок надання
недостовірної інформації відповідачем
стосовно її працевлаштування,
управлінням праці та соціального
населення Липовецької РДА була
надмірно нарахована та виплачена
соціальна допомога.

Відповідач проти позову заперечувала з
підстав викладених в запереченні на
позовну заяву (а.с. 37-39), просила
відмовити в його задоволенні. Окремо
зазначила, що на момент подання заяви
про отримання соціальної допомоги ніде
не працювала, пізніше про факт
працевлаштування усно повідомляла
працівників управління. Крім того
законодавством не передбачено, в якій
саме формі необхідно повідомляти
позивача про факт працевлаштування.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов до висновку про відмову в
задоволені позову, в зв'язку з
наступним.

Судом встановлено, що згідно заяви від
30.03.2010 року про призначення соціальної
допомоги управлінням праці та
соціального захисту населення
Липовецької РДА ОСОБА_2 призначена
соціальна допомога по догляду за
дитиною-інвалідом віком до 18 років та
надбавка по догляду за дитиною
інвалідом віком до 6 років щомісячно,
починаючи з 2010 року (а.с. 11-12).

В результаті проведеної державними
соціальними інспекторами управління
праці та соціального захисту населення
перевірки правильності та повноти
даних наданих ОСОБА_2 для призначення
державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною-інвалідом віком до 18
років та надбавки по догляду за дитиною
інвалідом віком до 6 років, встановлено,
що відповідач надала недостовірну
інформацію про отримані доходи, так як
починаючи з 17.09.2010 року по 23.04.2012 року
працювала у ТЗОВ "Турбівська цукрова
компанія" та по сумісництву з 12.04.2011
року по 12.09.2013 року у ТОВ
"Електронмашсервіс" (а.с. 15-21).

Внаслідок цього, відповідачеві
відділом грошових виплат та
компенсацій управління праці та
соціального захисту населення була
надмірно нарахована та виплачена
надбавка бюджетних коштів на загальну
суму 9648,86 грн. ( а.с. 22-25).

25.09.2013 року ОСОБА_2 за вих. № 01-12-1300 від
25.09.2013 року та № 01-12-1405 від 14.10.2013 року
направлено листи повідомлення про
припинення виплати допомоги та
запропоновано повернути надмірно
виплачені кошти (а.с. 26-27). Однак на даний
час відповідачем вищевказані кошти у
добровільному порядку не повернуто.
Вказані обставини і стали підставою
для звернення до суду з даним
адміністративним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог
суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про державну соціальну допомогу
інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам" право на державну
соціальну допомогу мають інваліди з
дитинства і діти-інваліди віком до 18
років.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
державну соціальну допомогу інвалідам
з дитинства та дітям-інвалідам"
надбавка на догляд за
дитиною-інвалідом віком до 18 років
призначається одному з батьків,
усиновителів, опікуну, піклувальнику,
які не працюють, не навчаються (крім
заочної форми навчання), не проходять
службу, не займають виборну посаду і
фактично здійснюють догляд за
дитиною-інвалідом. Надбавка на догляд
за дитиною-інвалідом віком до 18 років
також призначається одному з батьків,
усиновителів, опікуну, піклувальнику,
які перебувають у відпустці по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, у відпустці у зв'язку з
вагітністю та пологами, у відпустці без
збереження заробітної плати, у разі
якщо дитина-інвалід потребує
домашнього догляду, і вони фактично
здійснюють догляд за
дитиною-інвалідом. Одинокій матері
(одинокому батьку) надбавка на догляд
за дитиною-інвалідом призначається
незалежно від факту роботи, навчання,
служби.

Відповідно до п. 3.2. Порядку надання
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства охорони
здоров'я України, Міністерства
фінансів України від 30.04.2002 року №
226/293/169, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 31.05.2002 року за № 466/6754 до
державної соціальної допомоги
дітям-інвалідам віком до 18 років
призначається надбавка на догляд за
ними.

Надбавка на догляд за
дитиною-інвалідом віком до 18 років
призначається одному з непрацюючих
батьків, усиновителів, опікуну,
піклувальнику, які фактично здійснюють
догляд за дитиною - інвалідом.

Одиноким матерям (одиноким батькам)
надбавка на догляд за
дитиною-інвалідом віком до 18 років
призначається незалежно від факту
роботи навчання та служби.

Для підтвердження інших фактів, що
впливають на вирішення питання
призначення надбавки на догляд до
державної соціальної допомоги при
відсутності документів, направляються
запити до центру зайнятості, органу,
який здійснює державну реєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності,
органів державної податкової служби та
інших підприємств, установ,
організацій.

Пунктом 3.12., 3.13. вищевказаного Порядку
визначено, що у разі працевлаштування
особи, яка фактично здійснює догляд за
дитиною-інвалідом (крім одиноких
матерів та одиноких батьків), виплата
надбавки на догляд припиняється з
місяця, наступного за тим, в якому
відбулося працевлаштування.

Якщо працевлаштування особи, яка
фактично здійснює догляд за
дитиною-інвалідом (крім одиноких
матерів та одиноких батьків), було
короткотерміновим (менше календарного
місяця), виплата надбавки на догляд не
припиняється. Перерахунок державної
соціальної допомоги без надбавки на
догляд здійснюється на підставі
рішення органу праці та соціального
захисту населення з дня
працевлаштування по день звільнення
одержувача.

У разі якщо фізична особа
зареєстрована як підприємець, довідка
про доходи за останній звітний
період (рік) органу державної
податкової служби про відсутність
доходів від зайняття підприємницькою
діяльністю надається щоквартально. У
разі її неподання виплата надбавки на
догляд за дитиною-інвалідом
припиняється.

У разі виникнення обставин, які
призводять до припинення виплати
надбавки на догляд, одержувачі
зобов'язані повідомити про це органи
праці та соціального захисту
населення. Зняття надбавки на догляд у
таких випадках проводиться з місяця,
наступного за тим, в якому виникли ці
обставини.

Статтею 22 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" визначено, що
одержувачі державної допомоги
зобов'язані повідомляти органи, що
призначають і здійснюють виплату
державної допомоги, про зміну всіх
обставин, що впливають на виплату
допомоги.

Суми державної допомоги, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
громадян (у результаті подання
документів із свідомо неправдивими
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі сім'ї, приховування
обставин, що впливають на виплату
державної допомоги тощо), стягуються
згідно з законом.

Органи, що призначають і здійснюють
виплату державної допомоги, мають
право перевіряти матеріальний стан
сімей з дітьми.

Так, як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи ОСОБА_2 в період з
17.09.2010 року по 23.04.2012 року працювала у
ТЗОВ "Турбівська цукрова компанія" та
по сумісництву з 12.04.2011 року по 12.09.2013
року у ТОВ "Електронмашсервіс" (а.с. 15-21).

Таким чином, відповідач не виконала
передбаченого законом обов'язку та не
повідомила позивача про зміну
обставин, а саме своє працевлаштування,
що призвело до надмірної виплати
державної соціальної допомоги.

Що стосується вимоги позивача про
стягнення з ОСОБА_2 всієї суми надмірно
нарахованої та виплаченої соціальної
допомоги, суд вважає, що заявлена
вимога не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Згідно п. 6.3. Порядку суми державної
соціальної допомоги та надбавки на
догляд, якщо остання призначена,
надміру виплачені одержувачу
внаслідок зловживань з його боку
(внаслідок подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі сім'ї
тощо), стягуються на підставі рішення
органу праці та соціального захисту
населення.

Відрахування на підставі рішень органу
праці та соціального захисту населення
щомісячно провадяться в розмірі не
більше 25 відсотків державної
соціальної допомоги з надбавкою на
догляд, якщо остання призначена, понад
відрахування з інших підстав.

Вищевказаною нормою законодавства
чітко визначено, що суми надмірно
виплаченої державної соціальної
допомоги та надбавки стягуються на
підставі рішення органу праці та
соціального захисту населення, з
урахуванням фіксованої суми - не більше
25 відсотків.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи та про що не заперечувала в
судовому засідання представник
позивача управлінням праці та
соціального захисту населення
Липовецької РДА таке рішення не
приймалося.

Крім того суд звертає увагу, що законом
визначено, що таке відрахування
здійснюється в розмірі 25 відсотків
державної соціальної допомоги з
надбавкою на догляд.

Отже чинним законодавством не
передбачено повноважень, які надають
право управлінню праці та соціального
захисту населення вимагати повернення
надмірно виплаченої державної
соціальної допомоги у повному розмірі.
Разом з тим у випадку задоволення такої
вимоги позивача, буде порушено право
відповідача на отримання державної
соціальної допомоги та на повернення
надмірно виплачених коштів у
фіксованому розмірі, а саме не більше 25
відсотків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, орган державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до статті 11 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд,
відповідно до ст. 86 КАС України, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

На підставі вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що наданими
доказами вимоги позивача не
доводяться, відтак суд вважає, що
позовні вимоги не знайшли свого
підтвердження під час розгляду
адміністративної справи, а тому в
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Альчук Максим Петрович