Справа № 805/17781/13-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олішевська
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
справа №805/17781/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Геращенка І.В.

суддів Арабей
Т.Г., Губської Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року у справі № 805/17781/13-а за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання вимоги
про сплату недоїмки незаконною та
зобов'язання припинити нарахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання вимоги
про сплату боргу № Ф-289 від 18 листопада
2013 року в сумі 1762,04 грн. незаконною та
зобов'язання припинити нарахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року у справі № 805/17781/13-а (суддя
Олішевська В.В.) позовні вимоги
задоволені частково.

Скасовано вимогу Державної податкової
інспекції у Будьоннівському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
сплату боргу за № Ф-289 від 18 листопада
2013 року на суму 1762,04 грн.

В задоволені іншої частині позовних
вимог відмовлено.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій просить скасувати постанову
суду та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Наголошує на тому, що пенсії за віком,
що призначені на підставі ст. ст. 13, 14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» розглядаються
законодавцем як пільгове пенсійне
забезпечення, а саме, у якості
дострокових пенсій, отже, тільки після
досягнення пенсійного віку,
встановленого ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», можливе приймання участі
у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
добровільній основі.

Сторони, які брали участь у справі, у
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, клопотання
про участь у розгляді справи не
заявлялось, у зв'язку з чим, колегія
суддів розглядає апеляційну скаргу в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та наданих
заперечень, колегія суддів встановила.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером за
віком, що підтверджується копією
пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 21
липня 2010 року, зареєстрований в якості
фізичної особи - підприємця, про що
свідчить Свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
серії НОМЕР_2, є платником єдиного
внеску, взятий на облік до Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області як платник страхових
внесків.

18 листопада 2013 року Державною
податковою інспекцією у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області винесено вимогу про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-289, якою було
зобов'язано позивача сплатити суми
недоїмки зі сплати єдиного внеску,
штрафів та пені на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у сумі
1762,04 грн.

Відповідно до вимоги про сплату боргу
№ Ф-289 сума боргу в розмірі 1762,04 грн.
нарахована за третій квартал 2013 року в
розмірі 1194,03 грн., а також недоїмка
передана від Управління Пенсійного
фонду України Будьоннівському районі
м. Донецька станом на 01 жовтня 2013 року в
розмірі 568,01 грн.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої та апеляційної інстанції,
апелянт вказує на порушення норм
матеріального права.

Колегія суддів вважає такий висновок
помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені конституцією та
законами України.

За Преамбулою Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» цей Закон, розроблений
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41
Податкового органу визначено, що
органи державної податкової служби є
контролюючими органами щодо податків,
які справляються до бюджетів та
державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Статтею 61, 62 Податкового кодексу
України встановлено, що органи
державної податкової служби межах їх
повноважень, встановлених цим
Кодексом, здійснюють податковий
контроль - систему заходів, що
вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
шляхом ведення обліку платників
податків; інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

11 серпня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи»
від 04.07.2013 року № 406-VII та «Про внесення
змін до Податкового кодексу України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи» від 04.07.2013 року № 404-VII та
функції адміністрування єдиного
внеску передано органам Міністерства
доходів і зборів.

Тобто, відповідач у справі - орган
владних повноважень, який виконує
контролюючі функції у сфері
оподаткування відносно інших
суб'єктів, зокрема, здійснює контроль
за дотриманням законодавства зі збору
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закон України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності;

Згідно ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від
05.11.1991 року громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом. За цим Законом призначаються:
а) трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років. Право
на пенсію за віком мають чоловіки -
після досягнення 60 років і при стажі
роботи не менше 25 років. На пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах. При
наявності стажу на підземних роботах
менше 10 років у чоловіків за кожний
повний рік цих робіт пенсійний вік,
передбачений статтею 12 цього Закону,
знижується на 1 рік.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначене поняття
«пенсія» як, щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

За приписами ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» умови призначення пенсій
за віком наступні: особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на державне соціальне
страхування» (далі - Закону № 2464), в
преамбулі якого зазначено, що ним
визначено правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Прикінцевими та перехідними
положеннями Закону № 2464 встановлено,
що стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Частиною 4 ст. 4 Закону № 2464 визначено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини 1
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що системний аналіз
викладеного вказує на те, що під
пенсіонерами за віком, указаними в
частині четвертій статті 4 Закону №
2464-VІ, необхідно розуміти всіх осіб,
яким призначено пенсію у зв'язку з
досягненням віку і незалежно від
законів, якими таке право на пенсію за
віком встановлено.

Таким чином, колегія суддів не приймає
до уваги доводи відповідача, що позивач
не підпадає під дію статті 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" і тому
не звільняється від сплати єдиного
внеску на підставі частини четвертої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки він є
пенсіонером за віком і має всі інші
необхідні умови для звільнення від
сплати єдиного внеску, а також в
матеріалах справи відсутні докази
того, що позивач уклав договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового держаного
соціального страхування.

Крім того, постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
18.07.2013 року по справі № 805/9315/13-а, яка
набрала чинності, позовні вимоги
Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м. Донецька про
скасування вимоги,
повідомлення-розрахунку та акту
задоволені частково.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для органів,
підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб і підлягає виконанню на
всій території України.

Аналізуючи приведене законодавство та
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини та встановлені
обставини справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо часткового задоволення
позовних вимог, оскільки позивач має
передбачене частиною 4 статті 4 «Про
збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» право на
звільнення від сплати єдиного внеску,
адже позивач обрав спрощену систему
оподаткування та отримує пенсію за
віком, а тому оскаржувана вимога
підлягає скасуванню.

За таких підстав апеляційний
адміністративний суд вважає, що
постанова суду першої інстанції
прийнята при вірному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, тому не вбачає підстав для
скасування постанови.

Справа переглядається в межах
апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», ст. 2, ст.160, ст.
167, ст. 195, ст. 197, п. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст.
205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року у справі № 805/17781/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року у справі № 805/17781/13-а за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання вимоги
про сплату недоїмки незаконною та
зобов'язання припинити нарахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили.

Головуючий суддя
І.В.Геращенко

Судді
Т.Г.Арабей

Л.В.Губська