Справа № 2-а/679/272/13
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а/679/272/13
Головуючий у 1-й інстанції: Фурсевич О.В.
Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Загороднюк А.Г.

судді: Біла Л.М. Сушко О.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Нетішин Хмельницької області на
постанову Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 12 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у м. Нетішин
Хмельницької області про перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішин
Хмельницької області, у якому просила
скасувати відмову управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішині
Хмельницької області від 22 серпня 2013
року в призначенні пенсії за вислугу
років та зобов'язати відповідача
зарахувати період роботи викладачем з
01 серпня 1987 року по 14 серпня 2013 року до
спеціального стажу роботи, який дає
право на пенсію за вислугу років та
призначити їй пенсію за вислугу років.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 12
листопада 2013 року позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст.ст. 183-2, 197 КАС України,
проводить розгляд справи в порядку
письмового провадження, при цьому
згідно частини 6 статті 12, частини 1
статті 41 КАС України, повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Задовольняючи адміністративний позов
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із
того, що відмова у призначенні пенсії
позивачу за вислугою років є
неправомірною, а його порушене право
підлягає захисту, оскільки Кабінет
Міністрів України погодився поширити
на викладачів музичних, художніх,
хореографічних шкіл мистецтв та шкіл
естетичного виховання в порядку
призначення пенсій за вислугу років, що
передбачений постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909,
без внесення змін до неї, що
узгоджується із нормою ст. 21 Закону
України «Про позашкільну освіту», де
зазначено, що педагогічні працівники
позашкільних навчальних закладів, до
яких належать вчителі і викладачі всіх
спеціальностей мають право на пенсію
за вислугою років за наявності
педагогічного стажу не менше ніж 25
років.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам апелянта,
що викладені у апеляційній скарзі,
апеляційний суд виходить із
наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 з 01 серпня
1987 року по 01 вересня 1995 року працювала
викладачем в Острозькій дитячій
музичній школі, з 01 вересня 1995 року по 14
серпня 2013 року - викладачем в
Нетішинській дитячій школі мистецтв,
яка була перейменована спочатку в
позашкільний навчальний заклад "Школа
мистецтв", а 15 листопада 2005 року
перейменована в початковий
спеціалізований мистецький навчальний
заклад "Нетішиньска міська школа
мистецтв" та її трудовий стаж на
зазначеній посаді становить 26 років, що
підтверджується копією трудової
книжки позивача, довідкою Острозької
дитячої музичної школи №27 від 30
вересня 2013 року, довідкою Початкового
спеціалізованого мистецького
навчального закладу "Нетішинська
міська школа мистецтв" №35 від 25 вересня
2013 року та рішенням 31 сесії
Нетішинської міської ради №47 від 15
листопада 2005 року.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», пенсії за
вислугу років встановлюються окремим
категоріям громадян, зайнятих на
роботах, виконання яких призводить до
втрати професійної працездатності або
придатності до настання віку, що дає
право на пенсію за віком і згідно з п.
«е» ст. 55 цього ж Закону, право на таку
пенсію мають працівники освіти,
охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до положень ст. 21 Закону
України «Про позашкільну освіту»
педагогічні працівники позашкільних
навчальних закладів мають право на
пенсію за вислугу років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 963 від 14.06.2000 року «Про затвердження
переліку посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників»
посада викладача школи мистецтв
включена до переліку посад
педагогічних працівників.

Постановою № 909 від 04.11.1993 року Кабінету
Міністрів України із змінами,
внесеними постановою № 1426 від 26.09.2002
року, затверджено перелік закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років. У цьому переліку спірна посада
позивача у школі мистецтв не була
передбачена, однак дорученням Кабінету
Міністрів України №397/21 від 06.01.1996 року
дію зазначеної постанови поширено у
тому числі і на викладачів шкіл
мистецтв без внесення змін до
постанови.

Доручення Кабінету Міністрів України
№ 397/21 від 06.01.1996 року є підзаконним
нормативно-правовим актом, чинності не
втратило та надає позивачу право на
призначення пенсії за вислугою років.

Судом апеляційної інстанції до уваги
не беруться, доводи апелянта про те, що
згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено
призначення пенсій лише за переліком,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року,
оскільки зазначена норма статті Закону
не містить посилань саме на цю
постанову Кабінету Міністрів України,
а в останній не вказано, що вона містить
вичерпний перелік посад, робота на яких
дає право на пенсію за вислугу років, що
свідчить про можливість субсидіарного
застосування доручення Кабінету
Міністрів України № 397/21 від 06.01.1996
року.

З огляду на викладене, апеляційний суд
приходить до переконання, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду або ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Нетішин
Хмельницької області залишити без
задоволення, а постанову Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
12 листопада 2013 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Біла Л.М.

Сушко О.О.