Справа № 2а-259/12
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-259/12
1-й інстанції: Ільєва Т.Г.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Печерського
районного суду м. Києва від 31 серпня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду
України та Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Львова про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому просив
зобов'язати Пенсійний фонду України та
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
поновити виплату пенсії за віком з 07
жовтня 2009 року за межі України.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 31 серпня 2012 року в
задоволенні вказаного
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про задоволення позову. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
згідно рішення Конституційного Суду
України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009
має прав на призначення пенсії за
віком.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника Пенсійного фонду України,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а
постанову Печерського районного суду
м. Києва від 31 серпня 2012 року - без змін
виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, 13 листопада 1989 року
ОСОБА_2 виїхав на постійне місце
проживання до держави Ізраїль. До
виїзду за кордон пенсія позивачу не
призначалося.

ОСОБА_2 04 липня 2012 року звернувся до
Пенсійного фонду України із заявою про
призначення пенсії. Вказана заява була
обґрунтована тим, що ОСОБА_2 досяг
пенсійного віку та має загальний
трудовий стаж на території України 17
років. Також заявник послався на
рішення Конституційним Судом України
від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009

Листом від 18 липня 2012 року № 15540/Р-11
директор Департаменту пенсійного
забезпечення Пенсійного фонду України
повідомив позивача про те, що рішення
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року № 25-рп/2009 поширюється
виключно на осіб, які виїхали на
постійне місце проживання за кордон
після його прийняття.

Не погоджуючись із отриманою
відповіддю, ОСОБА_2 звернувся до суду з
даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не є громадянином України та не
має права на призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» право
на отримання пенсій та соціальних
послуг із солідарної системи мають
громадяни України, які застраховані
згідно із цим Законом та досягли
встановленого цим Законом пенсійного
віку чи визнані інвалідами в
установленому законодавством порядку
і мають необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж, а в разі смерті цих осіб - члени
їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього
Закону, та інші особи, передбачені цим
Законом.

До матеріалів справи приєднано копію
паспорта ОСОБА_2, згідно якого позивач є
громадянином держави Ізраїль.

Згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» іноземці та особи без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах, мають
право на отримання пенсійних виплат і
соціальних послуг із системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування нарівні з
громадянами України на умовах та в
порядку, передбачених цим Законом, якщо
інше не передбачено міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

ОСОБА_2 є іноземцем та проживає за
межами України. Про вказану обставину
позивач зазначив у адміністративному
позові. Доказів наявності у позивача
громадянства України до суду не надано.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку про те, що ОСОБА_2
не належить до кола осіб, які,
відповідно до ст. 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мають право отримання
пенсій та соціальних послуг із
солідарної системи України.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
прийнято законне і обґрунтоване
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2

Як на підставу для задоволення своїх
вимог позивач в апеляційній скарзі
посилається на те, що рішенням
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року № 25-рп/2009 п. 2 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» був визнаний таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

З огляду на те, що вказану норму права
було визнано неконституційною, позивач
вважає, що, проживаючи за межами
України, має право на призначення
пенсії та виплату пенсії.

Як було вірно встановлено судом першої
інстанції, положення п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
стосуються пенсійного забезпечення
осіб, яким було призначено пенсію в
Україні до виїзду на постійне
проживання за її межі. У зв'язку з цим
визнання неконституційною вказаної
норми права не впливає на
правовідносини, що виникли у зв'язку зі
зверненням ОСОБА_2 за призначенням
пенсії.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 не спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені в
постанові від 31 серпня 2012 року, та не
можуть бути підставами для її
скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Печерського районного суду м. Києва від
31 серпня 2012 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову Печерського районного суду
м. Києва від 31 серпня 2012 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.