Справа № 394/51/14-а
Суддя: Партоліна І. П.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоархангельський районний суд
Кіровоградської області
Кіровоградської області, вул. Слави 26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року Новоархангельський
районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді:
Партоліної І.П.

при секретарі:
Довгій С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Новоархангельськ
адміністративний позов ОСОБА_1 до
старшого інспектора ДПС взводу ЗС роти
ДПС ДАІ УДАІ УМВС України в
Миколаївській області Фербей Дмитра
Дмитровича про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про скасування постанови
про адміністративне правопорушення
від 09 січня 2014 року серії ПС1 № 416131
винесеної старшим інспектором ДПС
взводу ЗС роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС
України в Миколаївській області Фербей
Д. Д. посилаючись на те, що вказаною
постановою його було визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 255
грн.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1
09.01.2014 року о 10 год. 21 хв. в м. Миколаїв
керував автомобілем ВАЗ 2107 державний
номерний знак НОМЕР_1 по проспекту
Героїв Сталінграду в населеному пункті
рухався зі швидкістю 85 км/год., чим
перевищив допустиму швидкість руху на
25 км/год. та порушив ч. 1 ст. 122 КУпАП,
виміри проводились приладом TRV CAM.

З винесенням даної постановою позивач
не погоджується, оскільки вказане
порушення не вчиняв та швидкість руху
не перевищував, під час руху постійно
контролював швидкість в межах 80 км/год.
Яким чином інспектор визначив
швидкість руху йому невідомо, в
постанові було зазначено, що швидкість
вимірювалась приладом TRV CAM, хоча
жодного подібного приладу у інспектора
не було, на прохання позивача показати
зафіксовану швидкість саме його
автомобіля інспектор відмовився. Про
свою незгоду щодо порушення правил
дорожнього руху він зазначив у
протоколі про адміністративне
правопорушення, де власноручно
зазначив, що рухався зі швидкістю не
більше 80 км/год. Таким чином, факт
порушення правил дорожнього руху
позивачем поставлений під сумнів.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
за його відсутності, позовні вимоги
підтримує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, про причини неявки суд не
повідомив, заперечень на позов не
надав.

Суд вважає можливим розгляд справи
проводити у відсутності відповідача,
що відповідає положенням ч. 4 ст. 128 КАС
України.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши докази в сукупності з
іншими матеріалами справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про
притягнення до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії (п. 3 постанови
Пленуму Вищого Адміністративного Суду
України від 06.03.2008 року № 2).

Судом достовірно встановлено, що
згідно копії постанови серії ПС1 № 416131
від 09 січня 2014 року, винесеної
відповідачем відносно позивача,
останній визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме у
зв'язку з тим, що 09.01.2014 року о 10 год. 21 хв.
в м. Миколаїв керував автомобілем ВАЗ
2107 державний номерний знак НОМЕР_1 по
проспекту Героїв Сталінграду в
населеному пункті рухався зі швидкістю
85 км/год., чим перевищив допустиму
швидкість руху на 25 км/год.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає
накладення штрафу за перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину,
порушення вимог дорожніх знаків та
розмітки проїзної частини доріг,
правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками.

Зазначена постанова судом
перевірялась на предмет дотримання
суб'єктом владних повноважень
принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме, чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

В постанові про адміністративне
правопорушення відсутні відомості, на
підставі яких фактичних даних
інспектор ДПС дійшов висновку про
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення. При складенні
постанови про адміністративне
правопорушення працівник ДАІ,
використовуючи свої повноваження, мав
би залучити свідків правопорушення,
зібрати докази, що підтверджують
наявність складу правопорушення, але
таких доказів постанова не містить.
Навпаки, всупереч вимогам чинного
законодавства, інспектор ДПС виніс
відносно позивача постанову, якою
наклав на нього адміністративне
стягнення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року № 14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам
ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

При винесенні постанови та накладенні
адміністративного стягнення посадова
особа грубо порушила вимоги ст.ст. 268, 280,
283 КУпАП, проігнорувала вимоги п.п. 2.8 -
2.11 Інструкції з оформлення матеріалів
про адміністративні правопорушення, в
наданій суду позивачем постанові
поверхово викладено обставини та суть
вчиненого правопорушення, не залучені
свідки правопорушення для доведення
вини правопорушника, оскільки останній
свою вину заперечує, не враховано
обставин, що підлягають з'ясуванню при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення та мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем в судове засідання не
надано доказів правомірності
складення постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 416131 від 09 січня 2014 року, а саме
належних, допустимих та беззаперечних
доказів перевищення правопорушником
допустимої швидкості руху.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що
вищезазначена постанова по справі про
адміністративне правопорушення
відносно позивача не містить доказів
наявності в його діях складу
адміністративного правопорушення за ч.
1 ст. 122 КУпАП, а тому за таких обставин
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 254-257, 287-289 КУпАП, ст.ст. 158-163, 171-2 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії старшого інспектора ДПС
взводу ЗС роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС
України в Миколаївській області Фербей
Дмитра Дмитровича протиправними в
частині винесення постанови серії ПС1
№ 416131 від 09 січня 2014 року по справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1.

Постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 416131 від 09
січня 2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: