Справа № 2-а-10774/09/2170
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 р.Справа № 2-а-10774/09/2170

Категорія: 10.2.. Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового
провадження в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Генічеському районі
Херсонської області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2009 року за адміністративним позовом
управління Пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Генічеському районі
Херсонської області про зобов'язання
виконати певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2009 року позивач звернувся до
суду з вказаним вище адміністративним
позовом та, посилаючись на здійснені
витрати на доставку пенсії по
інвалідності в наслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання та виплату пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання громадянам ОСОБА_1 - 5237
грн. 46 коп. на загальну суму 10297 грн. 59
коп., у тому числі 7237 грн. 80 коп. -
державної адресної допомоги, у т.ч.
поштовий збір - 158 грн. 19 коп. просив суд:
зобов'язати відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Генічеському районі
Херсонської області (надалі -
Відділення фонду) прийняти до заліку
витрати по актах щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного та пенсії
у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання з січня 2008 року по грудень
2008 року відносно громадян: ОСОБА_2 - 5060
грн. 13 коп., у т.ч. поштовий збір - 77 грн. 73
коп., ОСОБА_1 - 5237 грн. 46 коп., у т.ч.
поштовий збір - 80 грн. 46 коп.; зобов'язати
Відділення фонду прийняти до заліку
витрати, пов'язані з виплатою
щомісячної державної адресної
допомоги особам, постраждалим від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання та у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання з квітня 2008 року по
грудень 2008 року у сумі 103584 грн. 60 коп. , у
т.ч. поштовий збір - 962 грн. 09 коп.

За наслідками розгляду
адміністративного позову Херсонським
окружним адміністративним судом 11
вересня 2009 року ухвалено постанову про
задоволення адміністративного позову
управління Пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області (надалі - УПФУ).

Суд першої інстанції прийняв рішення
про «спонукання» відповідача прийняти
до заліку витрати по актах щомісячної
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання з січня 2008
року по грудень 2008 року відносно
громадян: ОСОБА_2 - 5060 грн. 13 коп., у т.ч.
поштовий збір - 77 грн. 73 коп., ОСОБА_1 - 5237
грн. 46 коп., у т.ч. поштовий збір - 80 грн. 46
коп. та прийняти до заліку витрати,
пов'язані з виплатою щомісячної
державної адресної допомоги особам,
постраждалим від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання та у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання з квітня 2008
року по грудень 2008 року у сумі 103584 грн. 60
коп. , у т.ч. поштовий збір - 962 грн. 09 коп.

В апеляційній скарзі Відділенні фонду,
посилаючись на допущені судом
порушення норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги відповідач вказав, що
роботодавець, який відповідає за
вчинення шкоди, повинен здійснювати
відшкодування у відповідності зі своїм
національним законодавством. В даному
випадку громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_1
повинні отримувати страхові виплати з
Росії. Що стосується відшкодування
адресної державної допомоги в сумі 102622
грн. 51 коп., Відділення фонду вважає, що
УПФУ приймаючи рішення про виплату
щомісячної державної адресної
допомоги до пенсії, не врахувало вимоги
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та постанови Кабінету
міністрів України від 26 березня 2008 року
№265 «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» особливості
матеріального забезпечення в сфері
соціального страхування від нещасного
випадку, не врахувало особливості
матеріального забезпечення в сфері
соціального страхування.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув доводи
апеляційної скарги, перевірив
матеріали справи та зважаючи на
з'ясовані обставини, дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 р. на органи
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
покладено обов'язки по своєчасному,
повному відшкодуванню шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або особам,
які перебували на його утриманні,
пенсію по інвалідності (у зв'язку з
втратою годувальника) внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно п.2 ст.7 Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» -
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 01.04.2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів сімей) на такі страхові виплати
та соціальні послуги, або коли таке
право встановлено у судовому порядку.
Між страховиками з інших видів
страхування та Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в подальшому
відбуваються відповідні розрахунки на
підставі сумісної Постанови Фонду та
Пенсійного фонду України №5-4/4 від
04.03.03р. (зареєстр. Міністерством юстиції
України 16.03.03р. за №376/7697), якою
затверджено «Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання» - на
централізованому рівні.

Законом України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1999р. передбачено -
Пенсійний фонд України є самостійною
фінансово-банківською системою, не
входить до складу державного бюджету
України, формується за рахунок коштів,
що відраховуються підприємствами і
організаціями на заходи соціального
страхування за диференційованими
тарифами, страхових внесків громадян,
що займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян та коштів державного
бюджету.

Згідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР про відшкодування
шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок травмування на виробництві
або професійного захворювання,
пов'язаних з виконанням ними трудових
обов'язків, мають право на забезпечення
по страхуванню від нещасних випадків
відповідно до цього закону.

Статтею 34 п.16 цього закону встановлено,
що виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерплому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону. Страхування від
нещасного випадку здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України - некомерційна
самоврядна організація, що діє на
підставі статуту, який затверджується
її правлінням, (ст.15 Закону). Пенсійний
фонд України і Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України є страховиками,
зобов'язані співпрацювати у сфері
соціального страхування. Страховик до
якого звернувся застрахований має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат, як - то
передбачено ст.26 цього закону - органи
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
починаючи з 01.04.2004 року відшкодовують
органам Пенсійного фонду України
пенсії, сплачені особам, яким
призначено пенсії внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Сумісною Постановою Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України та Пенсійний фонд
України №5-4/4 від 04,03.03р.(зареєстр.
Міністерством юстиції України 16.03.03р.
за №376/7697), якою затверджено Порядок
проведення відповідних розрахунків
між страхувальниками по відшкодуванню
витрат по виплаті пенсій по
інвалідності, а саме відшкодуванню
підлягають суми пенсій, виплачених за
рахунок бюджету Пенсійним фондом
України, які визначаються та
приймаються до взаємозаліку у спільних
актах, підписаних обома сторонами.
Отже, обов'язок щодо відшкодування
виплачених пенсій по інвалідності та
втратою годувальника за період з
листопада 2006р. по лютий 2007р. виникає
відповідно до цієї сумісної постанови
(ст.ст.2,21 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", п.2 ст.7 Закону України
„Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Особи, що зазнали нещасного випадку на
території СРСР у віці 17-30 років є
громадянами України і на них
розповсюджується положення
зазначеного Закону.

Щодо заявлених позовних вимог про
зобов'язання відповідача прийняти до
заліку витрати, пов'язані з виплатою
щомісячної державної адресної
допомоги особам постраждалим
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, заподіяного на
підприємствах, розташованих на
території колишнього СРСР для
відшкодування на централізованому
рівні між Пенсійним фондом України та
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України, суд
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
органом, громадянами, а також бюджетних
та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 Основ в Україні
залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішується в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (ст.12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно зі ст.
25 Основ законодавства України
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення: пенсії
за віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасними випадками на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено,
що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до ст. 25
Основ є Фонд соціального страхування
від нещасних випадків.

Пунктом 2 статті 7 Прикінцевих положень
Закону України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», який набрав чинності
з 1 квітня 2001 року, встановлено, що Фонд
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" закріплене аналогічне
правило - якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату пенсій
яким виник спір.

За змістом частини 2 статті 2
зазначеного Закону особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
"Про пенсійне забезпечення"
встановлено, що громадянам України -
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до пункту 3 розділу XI
(Прикінцеві положення) Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у статті 8
цього Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Абзацом 3 пункту 3 розділу XI
встановлено, що уся заборгованість
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей, яким до набрання чинності цим
Законом підприємства, установи та
організації не відшкодували
матеріальної і моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
Фонду страхові платежі підприємства,
що ліквідувалися та на яких було
ушкоджено здоров'я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 наведеного
вище пункту, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України "Про охорону праці", які
ліквідуються.

Статтею 2 Угоди про взаємне визнання
прав на відшкодування шкоди, завданої
працівникам каліцтвом, професійним
захворюванням або іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язані з виконанням ними
трудових обов'язків, підписаної 9
вересня 1994 року між частиною держав
колишнього СРСР передбачено, що
відшкодування шкоди, завданої
працівнику внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у
тому числі при настанні втрати
працездатності в результаті нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням працівниками трудових
обов'язків, після переїзду потерпілого
на територію іншої держави), смерті
здійснюється роботодавцем держави,
законодавство якої поширювалось на
працівника в момент одержання
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я,
смерті.

Роботодавець, відповідальний за
завдання шкоди, здійснює її
відшкодування відповідно до свого
національного законодавства.

Зі змісту процитованої норми випливає,
що вона регулює інші відносини, а не ті,
які є предметом спору у нашій справі та
пов'язані з відшкодуванням витрат УПФУ,
понесених у зв'язку з виплатою пенсій
особам, які стали інвалідами внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території інших республік СРСР до
проголошення Україною незалежності.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць цієї Угоди та
членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за цією
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Разом з тим обраний у цій справі спосіб
захисту (відновлення) порушеного права
колегія суддів вважає частково таким,
що не відповідає змісту прав УПФУ щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 року № 5- 4/4,
не врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховане
на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів з
боку Фонду соціального страхування від
нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись у судовому порядку
в судах адміністративної юрисдикції, а
не шляхом пред'явлення вимог про
прийняття до заліку витрат, пов'язаних
з виплатою щомісячної адресної
допомоги особам.

Згаданий Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 року № 5- 4/4,
не врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховане
на відсутність спору.

У разі незгоди прийняти до заліку
витрати по актах щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, прийняття
до заліку витрат, пов'язаних з виплатою
щомісячної державної адресної
допомоги особам, постраждалим від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання вимоги УПФУ до Відділення
фонду про стягнення коштів мають
вирішуватись у судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції, але
не шляхом пред'явлення вимог про
зобов'язання прийняти до заліку суми
витрат виплачених пенсій і допомоги по
інвалідності.

Згідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України:
«Підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання…».

Зважаючи на те, що при прийнятті
постанови Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2009 року допущено порушення норм
матеріального права, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
скасувати це рішення та ухвалити нову
постанову суду про відмову УПФУ у
задоволенні позову.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Генічеському районі
Херсонської області - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2009 року - скасувати та прийняти нову
постанову суду.

У задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в Генічеському районі
Херсонської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Генічеському районі
Херсонської області про зобов'язання
виконати певні дії - відмовити
повністю.

Постанова суду набирає законної сили
негайно після її підписання та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів з часу отримання
сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: