Справа № 815/8408/13-а
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/8408/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 року

10год.20хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вікінг
Транс» до Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
про скасування постанов та стягнення
шкоди

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява ТОВ «Вікінг Транс», в
якій позивач просить суд скасувати
постанови Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
про застосування
адміністративно-господарських штрафів
за №№ 031796, 031797, 031798, 031799, 031800, 031801, 031802,
031803, 031804, 031805, 031806, 031807, 031808, 031809, 031910, 031811,
031812, 031813, 031814, 031815, 031816, 031817, 031818, 031819, 031820,
031821, 031822, 031823, 031824, 031825 від 13.11.2013р.;
стягнути з відповідача кошти на
користь TOB «Вікінг Транс» (м. Одеса) на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням стосовно
застосування
адміністративно-господарських штрафів
та оплатою користування правовою
допомогою у розмірі 5000грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на відсутність в його діях
порушень абз 8 п.1 ст.60 Закону України
«Про автомобільний транспорт»,
наявність у нього всіх документів,
передбачених законодавством.
Наявність чи відсутність у водія
індивідуальних контрольних листків
водія не є підставою для застосування
адміністративно-господарських штрафів
до перевізників, що використовують
водіїв за наймом. Також, під час
прийняття постанов відповідачем не
було заповнено відповідних граф з
банківськими реквізитами суб'єкта
господарювання, свідоцтвом про
державну реєстрацію, номером, серією та
датою видачі ліцензії, що є порушенням
ч.27 п.2 постанови КМУ від 08.11.2006р. №1567. В
ході перевірок транспортних засобів
інспекторами Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
не пред'являлися службові посвідчення,
складалися акти, копії яких водіям не
надавалися, чим їх позбавлено права
ознайомлення з актом та на висловлення
зауважень до нього; у інспекторів
відсутні нагрудні знаки
Укртрансінспекції.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечує з підстав, викладених у
письмових запереченнях на позов,
посилаючись на правомірність
оскаржених постанов, з огляду на
встановлені перевіркою порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, допущені позивачем.
Відповідач зазначає, що
адміністративно-господарський штраф
накладається за кожне правопорушення
окремо. Позивачем не дотримано вимоги
законодавства щодо використання
тахографів, оскільки чинним
законодавством передбачена
необхідність наявності у водія
індивідуальних контрольних листів
(тахокарт).

14.01.2014р. від представників сторін до
суду надійшли заяви про розгляд справи
в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 27.10.2013р. на
підставі завдання на перевірку №003107
від 27.10.2013р. державними інспекторами
Управління Укртрансінспекції в
Одеській області було здійснено
перевірку транспортного засобу DAF/GROENE
WEGEN н/з НОМЕР_1, під керуванням водія
ОСОБА_1 на автошляху Одеса-Мелитополь.

За результатами вказаної перевірки
складені акти проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів та
вантажів автомобільним транспортом
№079683 та №079682 від 27.10.2013р., якими
зафіксовані порушення у вигляді:
відсутності діючого повіреного
тахографу та зазначено,
відповідальність за які передбачена
абз.8 ч.1 ст.60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», у т.ч. -
порушення водіями транспортних
засобів режиму праці та відпочинку у
певні календарні дні (відсутність
індивідуальних контрольних листків),
та абз.3 ч.1 ст.60 Закону, у т.ч. - відсутній
протокол про перевірку та адаптацію
тахографа до транспортного засобу.

На підставі актів перевірки №079682 та
№079683 від 27.10.2013р. Управлінням
Укртрансінспекції в Одеській області
13.11.2013р. прийняті постанови № 031796 про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
до ТОВ «Вікінг Транс» у розмірі 1700грн.
за порушення ч.1 абз.3 ст.60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
та №№031797, 031798, 031799, 031800, 031801, 031802, 031803,
031804, 031805, 031806, 031807, 031808, 031809, 031910, 031811, 031812,
031813, 031814, 031815, 031816, 031817, 031818, 031819, 031820, 031821,
031822, 031823, 031824, 031825 у розмірі 340грн. кожна
за порушення ч.1 абз.8 ст.60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
(відсутні індивідуальні контрольні
листки водія).

Відповідно до п.1 Положення про
Державну інспекцію України з безпеки
на наземному транспорті, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року N 387/2011, Укртрансінспекція
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики з питань безпеки на
автомобільному транспорті загального
користування, на перевезення яким
видано ліцензію, міському
електричному, залізничному транспорті,
експлуатації автомобільних доріг
загального користування (далі -
автомобільний, міський електричний,
залізничний транспорт та ведення
дорожнього господарства). Пунктом 7
Положення встановлено, що
Укртрансінспекція реалізовує свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи - управління
в Автономній Республіці Крим, обласні,
Київське та Севастопольське міські,
районні управління.

Згідно з ст.6 Закону України «Про
автомобільний транспорт» державний
контроль автомобільних перевізників
на території України здійснюється
шляхом проведення планових,
позапланових і рейдових перевірок
(перевірок на дорозі). Рейдові
перевірки дотримання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом здійснюються шляхом
зупинки транспортного засобу або без
такої зупинки посадовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, та його територіальних
органів, які мають право зупиняти
транспортний засіб у форменому одязі
за допомогою сигнального диска (жезла)
відповідно до порядку, затвердженого
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 8
листопада 2006 р. N 1567, органами
державного контролю на автомобільному
транспорті (далі - органи державного
контролю) є Укртрансінспекція, її
територіальні органи - управління в
Автономній Республіці Крим, обласні,
Київське та Севастопольське міські,
районні управління.

Згідно з п. 4 даного Порядку державний
контроль на автомобільному транспорті
(далі - державний контроль)
здійснюється посадовими особами
органу державного контролю (далі -
посадові особи) у форменому одязі, які
мають відповідне службове посвідчення,
направлення на перевірку, сигнальний
диск (жезл) та індивідуальну печатку,
шляхом проведення планових,
позапланових та рейдових перевірок
(перевірок на дорозі).

Згідно п.п.12-17 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті рейдова перевірка
додержання суб'єктом господарювання,
зокрема іноземним, вимог, визначених
пунктом 15 цього Порядку, здійснюється
на підставі щотижневого графіка.
Графік проведення рейдових перевірок
складається та затверджується наказом
Укртрансінспекції або її
територіального органу з урахуванням
стану аварійності, періоду, що пройшов
від попередньої перевірки,
забезпечення належного рівня
транспортного обслуговування в
окремих регіонах, інформації про
діяльність осіб, що незаконно надають
послуги з перевезень, перевірки
дотримання умов перевезень, визначених
дозволом (договором) на перевезення, та
інших обставин. Щотижневий графік
складається з урахуванням проведення
рейдових перевірок не частіше ніж один
раз на квартал. Рейдова перевірка
транспортних засобів проводиться в
будь-який час на окремо визначених
ділянках дороги, маршрутах руху,
автовокзалах, автостанціях, автобусних
зупинках, місцях посадки та висадки
пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобів, місцях
навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів, місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту.
Під час проведення рейдової перевірки
перевіряється виключно: наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом; додержання
вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;
додержання водієм вимог Європейської
угоди щодо роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення
(ЄУТР) (далі - Європейська угода);
відповідність зовнішнього і
внутрішнього спорядження
(екіпірування) транспортного засобу
встановленим вимогам; оснащення таксі
справним таксометром; відповідність
кількості пасажирів, що перевозяться,
відомостям, зазначеним у реєстраційних
документах, або нормам, передбаченим
технічною характеристикою
транспортного засобу; додержання
водієм автобуса затвердженого
розкладу та маршруту руху; наявність у
всіх пасажирів квитків на проїзд та
квитанцій на перевезення багажу, а у
разі пільгового проїзду - відповідного
посвідчення; додержання водієм режиму
праці та відпочинку, а також вимоги
щодо наявності в автобусі двох водіїв у
разі перевезення пасажирів на відстань
500 і більше кілометрів або перевезення
організованих груп дітей за маршрутом,
який виходить за межі населеного
пункту та має протяжність понад 250
кілометрів; виконання водієм інших
вимог Правил надання послуг
пасажирського автомобільного
транспорту та Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, інших нормативно-правових
актів. Рейдова перевірка проводиться
групою посадових осіб у кількості не
менш як дві особи. Під час проведення
такої перевірки можливе застосування
спеціалізованих автомобілів, на яких
розміщений напис "Укртрансінспекція",
та використання спеціального
обладнання, призначеного для перевірки
дотримання водіями Європейської угоди,
здійснення габаритно-вагового
контролю. Рейдова перевірка
проводиться із зупиненням
транспортних засобів або без їх
зупинення. Зупинення транспортних
засобів здійснюється відповідно до
вимог пункту 15 Правил дорожнього руху
та Порядку зупинення транспортного
засобу, що здійснює автомобільні
перевезення пасажирів та вантажів,
посадовими особами Укртрансінспекції.

При цьому відповідно до ч.21 Порядку у
разі виявлення в ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт за
формою згідно з додатком 3. Про
результати перевірки транспортного
засобу (відсутність порушення або
зазначення номера складеного акта)
посадова особа робить запис у
дорожньому листі (за наявності такого)
із зазначенням дати, часу, місця
перевірки, свого прізвища, місця роботи
і посади, номера службового
посвідчення та ставить свій підпис, а у
разі проведення перевірки виконання
Європейської угоди ставить
відповідний відбиток печатки на
реєстраційному листку режиму праці та
відпочинку водіїв (у разі наявності).

Згідно із пунктом 22 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті У разі відмови
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання або водія від
підписання акта перевірки суб'єкта
господарювання або акта перевірки
транспортного засобу посадові особи,
що провели перевірку, роблять про це
запис.

Як вбачається з актів перевірок, в них є
запис про ознайомлення водія з актами
та про його відмову від підписання
актів перевірки, будь-яких доказів
стосовно невідповідності дійсності
вказаного запису в актах суду не
надано.

Будь-яких доказів щодо недодержання
посадовими особами Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
вимог п.4 Порядку суду не представлено.

Відповідно до п.27 даного Порядку за
наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
адміністративно-господарських
штрафів, яка оформляється згідно з
додатком 5.

Однак, як вбачається з оскаржених
постанов від 13.11.2013р., вони не містять
усіх необхідних відомостей, які
визначені додатком 5 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті, що є
порушенням п.27 даного Порядку. Так, у
постановах, зокрема, не зазначено код
ЄДРПОУ позивача, банківські реквізити
суб'єкта господарювання, дані про
свідоцтво про державну реєстрацію,
номер, серію та дату видачі ліцензії.

Що стосується суті виявлених в ході
рейдової перевірки порушень, суд
зазначає наступне.

Як зазначено в оскаржених постановах
№№031797, 031798, 031799, 031800, 031801, 031802, 031803, 031804,
031805, 031806, 031807, 031808, 031809, 031910, 031811, 031812, 031813,
031814, 031815, 031816, 031817, 031818, 031819, 031820, 031821, 031822,
031823, 031824, 031825, штрафні санкції до
позивача застосовані у зв'язку із
порушенням ч.1 абз.8 ст.60 Закону України
«Про автомобільний транспорт»
(відсутні індивідуальні контрольні
листки водія).

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
автомобільний транспорт» з метою
організації безпечної праці та
ефективного контролю за роботою водіїв
транспортних засобів автомобільні
перевізники зобов'язані:
організовувати роботу водіїв
транспортних засобів, режими їх праці
та відпочинку відповідно до вимог
законодавства України; здійснювати
заходи, спрямовані на забезпечення
безпеки дорожнього руху; забезпечувати
виконання вимог законодавства з питань
охорони праці; здійснювати організацію
та контроль за своєчасним проходженням
водіями медичного огляду,
забезпечувати їх санітарно-побутовими
приміщеннями й обладнанням.

Згідно із пунктами 7.1, 7.2 Положення про
робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від
07.06.2010р. №340, державний контроль за
дотриманням режимів праці та
відпочинку водіїв здійснюється
посадовими особами урядового органу
державного управляння з питань
контролю на автомобільному транспорті.
Головний орган, на який покладається
забезпечення безпеки дорожнього руху,
здійснює перевірку встановленого
режиму праці і відпочинку водіїв
відповідно до чинного законодавства
України.

Відповідно до абз.8 ч.1 ст.60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
за порушення режимів праці та
відпочинку водіями транспортних
засобів до автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Однак, вказаною нормою Закону не
передбачена відповідальність за
відсутність у водія індивідуальних
контрольних листків водія. При цьому
встановлення відсутності
індивідуального контрольного листка
режиму праці та відпочинку водія не
тотожна встановленню порушення режиму
праці та відпочинку водієм.

Судом встановлено, що ТЗ позивача
здійснював вантажні перевезення, що
підтверджується копіями міжнародних
ТТН (CMR) у матеріалах справи та записами
в актах перевірки.

При цьому наявність CMR не свідчить про
статус вантажних перевезень як
міжнародних у розумінні ст.1 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
оскільки за відмітками в CMR ТЗ позивача
не перетинав державний кордон України,
що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону внутрішні
перевезення - перевезення пасажирів
та/чи вантажів територією України без
перетинання державного кордону
України.

Відповідно пунктів 6.2, 6.4 Положення про
робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від
07.06.2010р. №340, облік робочого часу водіїв
здійснюється на основі табеля обліку
використання робочого часу.
Перевізник, який використовує водіїв
за наймом, щомісяця складає графік
змінності водіїв, веде відомість
обліку робочого часу та відпочинку
водія (додаток 2), у якій щодо кожної
робочої зміни зазначаються планові та
фактичні дані щодо маршруту, початок та
кінець робочої зміни. Графік змінності
водіїв, відомість обліку робочого часу
та відпочинку водіїв зберігаються у
Перевізника.

Виходячи з викладеного та ураховуючи,
що ст.48 Закону України «Про
автомобільний транспорт» прямо не
передбачає необхідність наявності для
водіїв транспортних засобів
індивідуальних контрольних листків
водія як документів, на підставі яких
здійснюється автомобільні пасажирські
(вантажні) внутрішні перевезення,
відсутність таких документів під час
проведення рейдової перевірки не може
сама по собі означати порушення режиму
праці та відпочинку водієм.

Крім того відповідно до 6.1 Положення 340
автобуси, що використовуються для
нерегулярних і регулярних спеціальних
пасажирських перевезень, для
регулярних пасажирських перевезень на
міжміських автобусних маршрутах
протяжністю понад 50 км, вантажні
автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн
повинні бути обладнані діючими та
повіреними тахографами.

Згідно пунктів 3.1., 3.3 Інструкції
Виробники транспортних засобів,
перевізники, водії та ПСТ
використовують тахографи, тахокарти,
картки до цифрових тахографів, тип яких
затверджено відповідно до вимог ЄУТР.
Водій транспортного засобу,
обладнаного тахографом: забезпечує
правильну експлуатацію тахографа та
управління режимами його роботи
відповідно до інструкції виробника
тахографа; своєчасно встановлює,
змінює і заповнює тахокарти та
забезпечує їх належне зберігання;
використовує тахокарти (у разі
використання аналогового тахографа)
або у разі використання цифрового
тахографа - особисту картку водія
кожного дня, протягом якого керував
транспортним засобом; має при собі:
протокол про перевірку та адаптацію
тахографа до транспортного засобу;
заповнені тахокарти у кількості, що
передбачена ЄУТР, або картку водія чи
роздруківку даних роботи тахографа у
разі обладнання транспортного засобу
цифровим тахографом; у разі
несправності або пошкодження
аналогового тахографа своєчасно
записує від руки дані щодо режиму
роботи та відпочинку на зворотному
боці тахокарти, де нанесена сітка з
відповідними графічними позначками,
інформує про це відповідну посадову
особу перевізника, з яким водій
перебуває у трудових відносинах (для
найманих водіїв); у разі несправності
або пошкодження цифрового тахографа
або картки до нього своєчасно записує
від руки дані щодо режиму роботи та
відпочинку на зворотному боці аркуша,
призначеного для роздруківки даних, що
використовують у даному тахографі, та
забезпечує належне зберігання таких
записів.

Виходячи із змісту п.3.1 Інструкції
водій повинен мати такі документи, якщо
ТЗ, яким він керує, обладнано
тахографом.

Позивач не заперечує, що його вантажний
автомобіль повинен бути обладнаний
тахографом згідно із п.6.1 Положення №340,
який набрав чинності для перевезень
вантажів колісним ТЗ з повною масою
понад 12тн з 01.06.2013р., навіть стверджує,
що тахограф був в наявності, проте не
надає відповідних доказів, а водій не
зробив зауважень з цього приводу в
актах перевірок.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України
«Про автомобільний транспорт»
відповідальність у вигляді
адміністративно-господарських штрафів
встановлена за управління ТЗ при
здійсненні автомобільних перевезень
без контрольних пристроїв (тахографів)
реєстрації режимів праці чи відпочинку
водіїв транспортних засобів чи
вимкненими такими контрольними
пристроями (тахографами) або без
щоденних реєстраційних листків
режимів праці та відпочинку (абз.10 ч.1
ст.60 Закону).

Вказаним Законом не встановлена
відповідальність за такі порушення,
якщо вони допущені автомобільними
перевізниками у внутрішніх
автомобільних перевезеннях.

Відповідно до п.6.3 Положення №340 до
набрання чинності пунктом 6.1 цього
розділу водій, який керує ТЗ, що
зазначений у пункті 6.1 цього розділу та
не обладнаний тахографом, веде
індивідуальну контрольну книжку водія
(додаток 3).

Отже у разі не обладнання ТЗ Тахографом
водій в будь-якому разі повинен мати
при собі індивідуальну контрольну
книжку водія за формою, визначеною
Додатком 3 до Положення, а у разі
відсутності такої книжки настає
відповідальність за абз.3 ч.1 ст.60 Закону
України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Адже індивідуальна контрольна книжка
водія є іншим документом, передбаченим
законодавством, на підставі якого
виконуються вантажні перевезення
згідно з ч.2 ст.48 Закону та який
вимагається для водія відповідно до
п.6.3 Положення №340.

Як вбачається з акту перевірки №079683 та
прийнятих на його підставі постанов, що
оскаржуються, відповідач безпідставно
ототожнив відсутність тахографу та
індивідуальних контрольних листків
водія з порушенням режимів праці та
відпочинку водія, що призвело до
протиправного застосування
адміністративно-господарських штрафів
на підставі абз.8 ч.1 ст.60 Закону.

Причому помилковою є позиція
Укртрансінспекції з встановлення
окремого порушення за кожен з
передуючих перевірці 29 календарних
днів, оскільки тахограф в ТЗ був
відсутній, а абз.10 ч.1 ст.60 Закону
передбачає альтернативні підстави для
відповідальності або за відсутність чи
вимкнення тахографу, або без щоденних
реєстраційних листків режимів праці та
відпочинку (тахокарт) (і тільки для
міжнародних перевезень).

Згідно із частинами 7,8 ст.53 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
у транспортних засобах, що здійснюють
міжнародні перевезення пасажирів
та/або вантажів, установлюються і
використовуються контрольні пристрої -
тахографи. Водії транспортних засобів,
що належать резидентам або
нерезидентам України, зобов'язані
допускати до перевірки тахографів
посадових осіб центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики з питань
безпеки на наземному транспорті,
надавати їм реєстраційні листки режиму
праці та відпочинку водіїв - тахокарти,
а також, у разі якщо у транспортному
засобі використовуються цифрові
тахографи, роздруковувати на
паперовому носії інформацію про роботу
та відпочинок водіїв.

Суд зазначає, що в ході рейдової
перевірки як і в подальшому, - в процесі
розгляду справи про порушення та при
прийнятті оскаржених постанов,
відповідачем не були встановлені
порушення режимів праці та відпочинку
водієм вантажного автомобіля,
перевезення за якими здійснює ТОВ
«Вікінг Транс», виходячи із приписів
Положення про робочий час і час
відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, оскільки це
Положення і визначає законодавчі умови
режимів праці та відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів згідно
із ч.3 ст.18 Закону України «Про
автомобільний транспорт» та пунктів 1.2,
1.3 Положення №340.

Таким чином, як встановлено судом, до
позивача застосовано штрафні санкції
із порушенням ч.1 абз.8 ст.60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
- за порушення режимів праці та
відпочинку водіями транспортних
засобів, однак такі факти актом
перевірки, на підставі якого прийняті
оскаржені постанови №№031797, 031798, 031799,
031800, 031801, 031802, 031803, 031804, 031805, 031806, 031807, 031808,
031809, 031910, 031811, 031812, 031813, 031814, 031815, 031816, 031817,
031818, 031819, 031820, 031821, 031822, 031823, 031824, 031825,
відповідачем не встановлені, наявність
такого порушення в ході перевірки не
виявлена у належний спосіб та не
перевірена відповідачем під час
розгляду справи про порушення,
оскільки докази зворотного
відповідачем не надані.

Стосовно підстав для скасування
постанови №031796, прийнятої за актом
перевірки №079682, суд звертає увагу на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону
автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Так, згідно з частиною 2 статті 48 Закону
документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є: для
автомобільного перевізника - документ,
що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством; для водія - посвідчення
водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на
транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

Що стосується віднесення
індивідуальних контрольних листків
(індивідуальної контрольної книжки) до
інших документів, передбачених чинним
законодавством (ст.39 та ст.48 Закону
України «Про автомобільний
транспорт»)», які повинен мати при собі
водій та пред'являти для контролю, та
притягнення позивача до
відповідальності за абз.3 ч.1 ст.60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
то дійсно, відповідно до п.6.3 Положення
№340 до набрання чинності пунктом 6.1
цього розділу водій, який керує ТЗ, що
зазначений у пункті 6.1 цього розділу та
не обладнаний тахографом, веде
індивідуальну контрольну книжку водія
(додаток 3).

З наданих пояснень позивача
вбачається, що він визнає факт
необхідності встановлення на
вантажному автомобілі, що перевірявся,
тахографу, однак, як вбачається з актів
перевірки від 27.10.2013р. такий тахограф
встановлено не було (зауважень щодо
цього в акті перевірки водієм не
зроблено), отже згідно п.6.3 Положення
№340 на водія покладено обов'язок
ведення індивідуальної контрольної
книжки водія, що не було дотримано
водієм ОСОБА_1 та зафіксовано в акті
перевірки.

Ведення індивідуальної контрольної
книжки для водія в ТЗ, які не обладнані
тахографами, є обов'язковим, проте
безпосередньо за її відсутність ст.60
Закону України «Про автомобільний
транспорт» не передбачає
відповідальності, а неоформлення
індивідуальної контрольної книжки
водієм та/або її відсутність під час
рейдової перевірки підпадає під ознаки
порушення п.6.3 Положення №340,
відповідальність за яке встановлена
абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про
автомобільний транспорт».

Актом перевірки від 27.10.2013р. №079682
встановлено порушення у вигляді
надання послуг з перевезення вантажів
без оформлення документів, перелік
яких визначений ст.48 Закону України
«Про автомобільний транспорт»,
відповідальність за яке передбачена
абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», та на
підставі цього акту прийнята постанова
№031796 з накладенням штрафу з тієї ж
підстави, встановленої Законом.

Враховуючи викладене суд, приходить до
висновку, що відповідачем постановою
від 13.11.2013р . №031796 правомірно
застосовано до позивача
відповідальність згідно абз.3 ч.1 ст.60
Закону України «Про автомобільний
транспорт». При цьому, незважаючи на
помилкове описання суті порушення
(відсутність протоколу про перевірку
та адаптацію тахографа до
транспортного засобу), суд доходить до
висновку про законність зазначеної
постанови та відмову ТОВ «Вікінг
Транс» у задоволенні позовних вимог в
частині скасування постанови від
13.11.2013р . №031796.

Не приймаються до уваги твердження
позивача про встановлення у
транспортному засобі, що перевірявся,
тахографу та використання цього ТЗ під
час перевірки іншим суб'єктом
господарювання, з огляду на те, що
позивачем не надано жодних доказів
зазначеного та водієм не викладені
такі зауваження в акті перевірки.

Також, не підлягають задоволенню
вимоги позивача в частині
відшкодування шкоди, завданої йому
незаконним рішенням стосовно
застосування
адміністративно-господарських штрафів
та оплатою користування правовою
допомогою у розмірі 5000грн., оскільки
позивачем не наведено, в чому саме
полягає шкода, спричинена рішеннями
відповідача, та не надано доказів
витрат на користування правовою
допомогою.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст.72 цього
Кодексу. В адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ
«Вікінг Транс» підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст.94, ч.2 ст.122, ст.ст.158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вікінг
Транс» до Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
про скасування постанов та стягнення
шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
постанови Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
про застосування
адміністративно-господарських штрафів
№№ 031797, 031798, 031799, 031800, 031801, 031802, 031803, 031804,
031805, 031806, 031807, 031808, 031809, 031910, 031811, 031812, 031813,
031814, 031815, 031816, 031817, 031818, 031819, 031820, 031821, 031822,
031823, 031824, 031825 від 13.11.2013р.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ТОВ «Вікінг Транс» 167 (сто
шістдесят сім) грн. судового збору.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
М.М. Аракелян

Визнати протиправними та скасувати
постанови Управління
Укртрансінспекції в Одеській області
про застосування
адміністративно-господарських штрафів
№№ 031797, 031798, 031799, 031800, 031801, 031802, 031803, 031804,
031805, 031806, 031807, 031808, 031809, 031910, 031811, 031812, 031813,
031814, 031815, 031816, 031817, 031818, 031819, 031820, 031821, 031822,
031823, 031824, 031825 від 13.11.2013р.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ТОВ «Вікінг Транс» 167 (сто
шістдесят сім) грн. судового збору.