Справа № 249/7365/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стріжакова
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
справа №249/7365/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області на постанову
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 26 грудня 2013 року
в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Шахтарську та Шахтарському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом, в якому з урахуванням
уточнення просила визнати
неправомірною відмову УПФУ у м.
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області в перерахунку її
пенсії; скасувати рішення УПФУ у м.
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області від 05.12.2013 року № 4498 з
цього питання та зобов'язати УПФУ у м.
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області здійснити
перерахунок її пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги, премії та
індексації заробітної плати
відповідно до довідки від 20.11.2013 року №
8984/06 з моменту її звернення до УПФУ із
заявою про перерахунок, тобто з 27.11.2013
року.

Постановою Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 26 грудня 2013 року позов задоволено.

Не погодившись з цим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. На обґрунтування апеляційної
скарги наголошує на правомірності
своїх дій і зазначає, що матеріальна
допомога (на оздоровлення, для
вирішення соціально-побутових питань
тощо) є одноразовою виплатою і не
зазначена в переліку складових
заробітної плати, передбачених ч. 2 ст. 33
Закону України «Про державну службу»,
тому вона не включається до заробітку,
що враховується при перерахунку пенсії
державним службовцям. Апелянт також
наполягає на тому, що позивачем
пропущено шестимісячний строк
звернення до суду встановленого ст. 99
КАС України.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, тому
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи здійснено у письмовому
провадженні за наявними матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивачка
ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в м.
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області та отримує пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

27.11.2013 року вона звернулась до УПФУ в м.
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області із заявою про
перерахунок пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу» з
урахуванням довідки від 20.11.2013 р № 8984/06
р., однак, відповідач рішенням № 4498 від
05.12.2013 р. відмовив їй в цьому,
посилаючись на те, що виплати, які
зазначені в довідці, а саме матеріальна
допомога та індексація заробітної
плати не підлягають врахуванню до
заробітної плати для обчислення
пенсії, оскільки це суперечить діючому
законодавству.

Відмова УПФУ є предметом цього позову.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
обґрунтованості позовних вимог з
огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.37 Закону України
«Про державну службу» (Закон №3723),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» (Закон №108) встановлено,
що заробітна плата - це винагорода ,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, в
структуру заробітної плати входять:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Згідно з ч.2 ст. 33 Закону №3723, заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (Закон №1788) врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій, відповідно до якої,
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори)до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (Закон №1058) визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема, до такого доходу (заробітної
плати) враховується: сума витрат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності зазначеним
Законом, з яких згідно цього Закону
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше
нараховуються внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Тобто, за змістом наведених норм,
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування враховуються в заробіток
(доход) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Частиною першою статті 244-2 КАС України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Крім того, не заслуговують на увагу
доводи апелянта щодо відсутності права
позивачки на перерахунок пенсії
відповідно до ст.37-1 Закону України «Про
державну службу», оскільки спірним у
даному випадку є невключення до
розрахунку пенсії певних сум, які були
виплачені позивачці разом із
заробітною платою позивачки, а не факт
підвищення заробітної плати працюючих
на відповідній посаді державних
службовців.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідач не довів суду правомірності
своїх дій, як передбачено ч.2 ст.71 КАС
України, і погоджує висновок суду
першої інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, оскільки з наданої
позивачкою довідки вбачається, що на
суми виплаченої матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, суми
індексації заробітної плати
відбувались відрахування на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому ці суми мають бути
враховані при обчисленні пенсії.

Також не заслуговують на увагу доводи
апелянта щодо пропуску позивачем
шестимісячного строку звернення до
суду, встановленого статтею 99 КАС
України, оскільки позов подано до суду
16.12.2013 року, при цьому, позивачка
просить здійснити перерахунок пенсії з
27.11.2013 року, тобто в межах зазначеного
строку.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи і судове рішення ухвалено у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області на постанову
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 26 грудня 2013 року
в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Шахтарську та Шахтарському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без
задоволення, а постанову суду -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В.
Геращенко