Справа № 2а-6/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
Справа №
109553/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового
повадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 14
травня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Перегінської селищної ради
Рожнятівського району, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання до вчинення дій, визнання
незаконним та скасування п.20 рішення
сесії селищної ради від 16 жовтня 2010
року,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивач - ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Перегінської селищної ради, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_3, в якому, із
урахуванням уточнення позовних вимог,
просить визнати неправомірною
бездіяльність відповідача щодо
ненадання йому дозволу на складанням
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,4351 га для
обслуговування торгового комплексу по
АДРЕСА_1 на основі заяви та зобов'язати
відповідача на наступній сесії
вирішити дане питання;

визнати незаконним та скасувати п.18
рішення сесії Перегінської селищної
ради № 245-26/2010 від 16 жовтня 2010 року, яким
відповідно до генплану забудови центру
селища затвердити схему земельної
ділянки по АДРЕСА_1 для влаштування
спільного проїзду шириною 6,0 м між
приміщеннями торгового центру та
магазином підприємця ОСОБА_3 (між
будівлями посередині провести умовну
лінію і в сторону торгового центру 3,0 м,
а в сторону магазину ОСОБА_3 до границі
державного акту на земельну ділянку
підприємця ОСОБА_3);

визнати незаконним та скасувати п. 20
рішення сесії Перегінської селищної
ради № 245-26/2010 від 16 жовтня 2010 року про
надання дозволу ОСОБА_1 на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,015
га для обслуговування існуючого
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Ухвалою Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 23
квітня 2012 року прийнято відмову ОСОБА_2
в частині позовних вимог щодо визнання
незаконним та скасування п.18 рішення
сесії Перегінської селищної ради №
245-26/2010 від 16 жовтня 2010 року та закрито
провадження у справі у зазначеній
частині.

Постановою Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області від 14
травня 2012 року позов задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність
Перегінської селищної ради
Рожнятівського району
Івано-Франківської області щодо
ненадання ОСОБА_2 дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
відповідно до поданої заяви.

Зобов'язано Перегінську селищну раду
на черговій сесії селищної ради
розглянути заяву ОСОБА_2 щодо надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою для відведення йому
земельної ділянки, відповідно до вимог
ст. 123 ЗК України.

Визнано незаконним та скасовано п. 20
рішення сесії Перегінської селищної
ради № 245-26/2010 про надання дозволу
ОСОБА_1 на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,015 га для
обслуговування існуючого магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1».

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що за змістом ст. 123 ЗК
України, Перегінська селищна рада
повинна була надати позивачу дозвіл на
розроблення проекту землеустрою
земельної ділянки площею 0,4351 га
відповідно до поданої ним заяви, або
вмотивовано відмовити у наданні такого
дозволу і не повинна була надавати
дозвіл на складання проекту
землеустрою на меншу площу, ніж
зазначено у заяві.

Суд першої інстанції вказує на те, що
згідно схеми існуючого на даний час
належно затвердженого генерального
плану смт. Перегінське, за придбаним
ОСОБА_2 об'єктом нерухомості -
торговельним комплексом по АДРЕСА_1
передбачена земельна ділянка, площа
якої відповідає площі, зазначеній
ОСОБА_2 у його заяві. Жодних змін щодо
розміщення будь-яких інших об'єктів
містобудування на закріпленій за
торгівельним комплексом земельній
ділянці генеральним планом не
передбачено і зміни до нього не
вносились.

Таким чином, у відповідача не було
жодних підстав надавати ОСОБА_2, як
власнику об'єкта нерухомості, дозвіл на
складання проекту землеустрою на меншу
площу (розмір) земельної ніж та на яку
була написана заява.

Крім того, суд першої інстанції вважає
незаконним п. 20 рішення Перегінської
селищної ради, яким надано на складання
проекту землеустрою підприємцю ОСОБА_1
для обслуговування магазинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за рахунок землі біля
торгівельного комплексу, оскільки
надано дозвіл на складання землеустрою
для відведення землі для
обслуговування самовільно збудової
добудови, яка не передбачена
генеральним планом забудови, тобто
всупереч даному плану.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, ОСОБА_1 оскаржила її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Рожнятівського
районного суду Івано-Франківської
області від 14 травня 2012 року та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що позивач
може претендувати лише на ту частину
земельної ділянки, на якій розміщений
торговий комплекс, та частину ділянки,
яка-необхідна для його обслуговування,
а не на всю земельну ділянку площею 0,56
га, визначену держактом на право
постійного користувкння землею І-ІФ
№001968.

Апелянт вважає, що виділена позивачу
рішенням відповідача №245-26/2010 від 16.10.2010
року земельна ділянка площею 0,37 га
включає і частину земельної ділянки, на
якій розміщений торговий комплекс і
частину, яка необхідна для його
обслуговування, і є достатньою для
таких поіреб позивача. Відтак,
виділення ОСОБА_1 оскаржуваним
рішенням земельної ділянки площею 0,0101
га жодним чином не порушує прав
позивача.

Апелянт вказує на те, що позивач не
навів у позовній заяві, які саме його
права, і свободи чи інтереси порушило
оскаржуване рішення.

Крім того, за відсутності жодних
правовстановлюючих документів у
ОСОБА_2 на земельну ділянку по АДРЕСА_1
площею 0,0101 га, за відсутності будь-яких
рішень власника землі (Перегінської
селищної ради) про передачу земельної
ділянки ОСОБА_2 у власність чи
користування з визначенням меж такої
земельної ділянки в натурі, відсутні
будь-які підстави вважати, що його
права, свободи чи інтереси можуть бути
порушені, адже жодних прав на таку
земельну ділянку у ОСОБА_2 на момент
звернення до суду немає.

Твердження позивача про його права на
автоматичний перехід права
користування землею під торговим
комплексом є безпідставними, оскільки
на момент купівлі-продажу комплексу
земля під комплексом не перебувала у
землекористуванні продавця комплексу -
ОСОБА_5, який взагалі є громадянином
Російської Федерації.

Таким чином, оскільки у клопотанні
зазначається лише орієнтовний розмір
земельної ділянки, це означає, що та
площа, яку просить заявник і та площа,
яку йому фактично буде надано в
користування не обов'язково повинні
співпадати.

Отже апелянт вважає, що дії
Перегінської селищної ради щодо
прийняття рішення №245-26/2010 р. від 16.10.2010
року, яким позивачу надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1 площею 0,37 га, а не площею 0,4351 га,
як просив заявник, є правомірними і
такими, що відповідають чинному
законодавству.

Крім того, вважає, що дії Перегінської
селищної ради щодо прийняття п.20
рішення №245-26/2010 р. від 16.10.2010 р., яким
ОСОБА_1 надано дозвіл на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,015
га є правомірними і такими, що
відповідають чинному законодавству.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1
ст.197 КАС України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що згідно договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень
від 26 грудня 2009 року, укладеного між
ОСОБА_5 (продавець) та позивачем ОСОБА_2
(покупець) ОСОБА_2 купив належний ОСОБА_5
торгівельний комплекс, що розташований
по АДРЕСА_1. Згідно з витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №24937972 від 28.12.2009 року є власником
вказаного торгівельного комплексу.

Відповідно до рішення Перегінської
селищної ради від 25 червня 1996 року,
згідно Державного акту на право
постійного користування землею серії
1-1Ф, за торгівельним комплексом
закріплено у постійне користування
земельну ділянку розміром 0,56 га.

Згідно довідки №71-61-22.215 від 06.01.2011 року,
виданої управлінням Держкомзему у
Рожнятівському районі, відповідно до
правовстановлюючих документів за
попереднім власником приміщення
торгового комплексу числиться
земельна ділянка площею 0,4657 га.

Відповідно до затвердженого
генерального плану смт. Перегінське за
придбаним ОСОБА_2 об'єктом нерухомості -
торговельним комплексом по АДРЕСА_1
рахується земельна ділянка, площа якої
відповідає площі, зазначеній ОСОБА_2 у
його заяві. Жодних змін щодо розміщення
будь-яких інших об'єктів
містобудування на закріпленій за
торгівельним комплексом земельній
ділянці генеральним планом не
передбачено і зміни до нього не
вносились.

Частиною 2 ст.123 Земельного кодексу
України встановлено, що особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної місцевої ради. Відповідний
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, або
надає вмотивовану відмову у його
наданні.

Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що відповідно
до поданої ОСОБА_2 заяви Перегінська
селищна рада повинна була надати йому
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою земельної ділянки площею
0,4351 га, або відмовити у наданні такого
дозволу, мотивуючи таку відмову, однак
не повинна була надавати дозвіл на
складання проекту землеустрою на меншу
площу, ніж зазначено у поданій
позивачем заяві.

Як встановлено, ОСОБА_1 самовільно (без
відповідних документів та дозволу)
здійснила добудову до придбаного нею
приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»
(теперішній магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1») і
зазначена обставина визнається ОСОБА_1

На думку суду апеляційного суду, є
незаконним п. 20 рішення Перегінської
селищної ради, яким надано дозвіл на
складання проекту землеустрою
підприємцю ОСОБА_1 для обслуговування
магазинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за рахунок
землі біля торгівельного комплексу,
оскільки надано дозвіл на складання
землеустрою для відведення землі для
обслуговування самовільно збудової
добудови, яка не передбачена
генеральним планом забудови, тобто
всупереч даному плану.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний
суд вважає, що судом першої інстанції
правомірно задоволено позовні вимоги
позивача до Перегінської селищної ради
Рожнятівського району про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання до вчинення дій, визнання
незаконним та скасування п.20 рішення
сесії селищної ради від 16 жовтня 2010
року, а доводи апелянта в іншій частині
на правомірність прийнятої постанови
не впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 14
травня 2012 року у справі №913/33/2012 за
позовом ОСОБА_2 до Перегінської
селищної ради, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про визнання неправомірною
бездіяльності та зобов'язання до
вчинення дій, визнання незаконним та
скасування п.20 рішення сесії селищної
ради від 16 жовтня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник