Справа № 2-а-1700/11/2120
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2013-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2013 р.Справа № 2-а-1700/11/2120

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бочко Юлія Іванівна

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м.
Херсона на постанову Суворовського
районного суду м. Херсона від 22 лютого
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона про
поновлення пропущеного строку та
стягнення недоплаченої щомісячної
допомоги «Дітям війни», -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив нарахувати та виплатити
йому як особі, що має статус «Дитина
війни» щомісячну державну соціальну
допомогу, починаючи з січня 2006 року по
грудень 2009 року включно в сумі 5094,5 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував
тим, що він відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни має право на отримання
щомісячної державної соціальної
допомоги у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком.

Постановою Суворовського районного
суду м. Херсона від 22 лютого 2011 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Херсона виплатити ОСОБА_1 підвищення до
пенсії за період з 26 червня 2008 року по 31
грудня 2010 року.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона
звернулося з апеляційною скаргою,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи та порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, у зв'язку з чим ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції з прийняттям нової постанови
суду про повну відмову у задоволенні
позовних вимог.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, колегія суддів вважає, що
справа може бути розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має статус дитини війни згідно
з посвідченням.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з наявності у
позивача права на щомісячне підвищення
пенсії на 30 % мінімальної пенсії за
віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальним для вирішення даного
спору. Крім того, це право гарантується
ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч.
2 ст. 3 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», відповідно до якої
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
мають статус дитини війни, на їх
соціальну захищеність шляхом надання
пільг і державної соціальної підтримки
визначені та закріплені в Законі
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Так, відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» (в
редакції до 28 грудня 2007 року) дітям
війни пенсія або щомісячне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10 рп/2008 року від 22 травня 2008 року,
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», що
стосується виплати доплати «дітям
війни» визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Як зазначено вище, згідно наведених
норм Закону, позивач має право на
підвищення пенсії на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України основних соціальних гарантій,
до яких відносяться і пенсії,
визначаються Законом України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії».

Відповідно до ст. 17 зазначеного Закону
мінімальний розмір пенсії за віком, як
основна державна соціальна гарантія,
встановлюється законами.

Встановлення розміру мінімальної
пенсії за віком Кабінетом Міністрів
України суперечить наведеним нормам
закону.

На підставі ч. 3 ст. 46 Конституції
України пенсії, інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Із врахуванням наведеної
конституційної норми, розмір
мінімальної пенсії за віком, з якого
має обраховуватися підвищення до
пенсії позивачу, не може бути нижчим
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Аналогічне положення щодо визначення
розміру мінімальної пенсії за віком
міститься в ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Будь-якими
іншими діючими нормативно-правовими
актами розмір мінімальної пенсії за
віком не визначається.

На підставі викладеного, колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку щодо не взяття до уваги
положень ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання щомісячного
підвищення пенсії виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, за конституційними
нормами, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
визначенні розміру підвищення до
пенсії позивачу підлягають
застосуванню ч. 3 ст. 46 Конституції
України, ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» (в
редакції до 28 грудня 2007 року), ст. 17
Закону України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» і ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а не постанова
Кабінету Міністрів України № 530 від 28
травня 2008 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, а саме: копії позову, листа
Суворовського районного суду м.
Херсона від 12.01.2011 року та довідки №К-801
від 08.02.2011 року виданої Суворовським
районним судом Херсонської області,
позивач звертався до суду з позовом про
захист своїх порушених прав 26.06.2008 року,
але рішення винесено не було у зв'язку з
втратою матеріалів позову через
переїзд суду до іншого приміщення.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає
обґрунтованим поновлення судом першої
інстанції ОСОБА_1 строку звернення до
суду та задоволення вимог позивача в
частині зобов'язання відповідача
провести виплату підвищення до пенсії
у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком за період з 26 червня 2008 року по 31
грудня 2010 року.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона -
залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного
суду м. Херсона від 22 лютого 2011 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов