Справа № 816/43/14
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року Справа №
816/43/14Полтавський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Клочка К.І.,

за участю: секретаря судового
засідання - Іванюк Є.В.,

представника позивача - Чайки В.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Кременчуці до
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2014 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Кременчуці
звернулося до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області про скасування
постанови від 19.12.2013 про стягнення
виконавчого збору в розмірі 1360 грн. у
виконавчому провадженні № 39209173. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що він не міг
виконати рішення в установлений строк
для добровільного виконання, оскільки
звернувся до Автозаводського
районного суду про роз'яснення рішення,
а також із касаційною скаргою до Вищого
спеціалізованого суду. Крім того,
згідно ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчий
збір не стягується за виконавчими
документами про стягнення періодичних
платежів.

Ухвалою суду від 16.01.2014 до участі у
справі в якості другого відповідача
залучено управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надіславши
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. Проти позову заперечує,
посилаючись на те, що рішення суду було
виконано лише через 4 місяці після
відкриття виконавчого провадження,
підстав для зупинення виконавчого
провадження державним виконавцем не
встановлено, заяви про відкладення
виконавчих дій боржником також не
подавалися.

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи суд встановив наступне.

Постановою відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області ВП 39209173 від 06.08.2013 відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа Автозаводського
районного суду м. Кременчука № 1601/7075/2012
від 30.07.2013 про зобов'язання відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Кременчуці
призначити та сплатити ОСОБА_3
щомісячні страхові виплати за минулий
період - з лютого 2009 року і у подальшому
проводити її виплату позивачці
довічно. Боржнику надано 7 - денний
строк для виконання рішення суду.

Боржник в установлений строк рішення
суду не виконав, звернувшись із
касаційною скаргою до Вищого
спеціалізованого суду України та
заявою про роз'яснення до
Автозаводського районного суду м.
Кременчука.

15.08.2013 позивач звернувся з листом № 1216
до державного виконавця про зупинення
виконавчого провадження до розгляду
касаційної скарги у Вищому
спеціалізованому суді України (а.с. 5).

02.10.2013 позивач повідомив державного
виконавця про неможливість виконання
рішення суду, оскільки особова справа
потерпілої не укомплектована
необхідними документами (а.с. 6).

19.12.2013 постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ в Полтавській області від
06.08.2013 стягнуто з боржника Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кременчуці
виконавчий збір у розмірі 1360 грн. (а.с. 7).

Боржник не погодився з цією постановою
та оскаржив її до суду.

Перевіряючи правомірність
оскаржуваної постанови суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Згідно ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Статтею 28 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Як зазначено судом вище, 15.08.2013 боржник
звертався до державного виконавця із
заявою про зупинення виконавчого
провадження до розгляду касаційної
скарги Вищим спеціалізованим судом,
проте обставин, визначених ст. ст. 37 - 38
Закону України «Про виконавче
провадження» не зазначив, внаслідок
чого виконавче провадження не було
зупинено. Також боржник не звертався із
заявою про відкладення провадження
виконавчих дій в порядку ст. 35 цього
закону.

Таким чином, за відсутності підстав для
зупинення та відкладення виконавчих
дій боржник повинен був виконати
рішення суду в установлений термін, але
цього не зробив, посилаючись на різні
обставини, тому оскаржувана постанова
відповідача є правомірною.

Посилання позивача на ч. 2 ст. 28 Закону,
якою передбачено звільнення боржника
від стягнення виконавчого збору в разі
невиконання виконавчого листа про
стягнення періодичних платежів є
помилковим, оскільки виконавчий лист
Автозаводського районного суду м.
Кременчука № 1601/7075/2012 від 30.07.2013 не про
стягнення періодичних платежів, а про
зобов'язання позивача призначити та
сплатити ОСОБА_3 щомісячні страхові
виплати.

За викладених обставин позовні вимоги
є необґрунтованими, неправомірними і
не підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено
27.01.2014.

Суддя
К.І. Клочко