Справа № 2а-0770/176/12
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
Справа №
876/14650/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Шинкар Т.І.

суддів:
Пліша М.А.,

Большакової О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Державної фінансової інспекції
в Закарпатській області на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року у справі за позовом Державного
підприємства «Виноградівське лісове
господарство» до Державної фінансової
інспекції в Закарпатській області про
часткове визнання протиправною та
часткове скасування вимоги №05/1086 від
19.12.2011р.,-

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство «Виноградівське
лісове господарство» 16.01.2012р.
звернулося з адміністративним позовом
в суд, в якому просить визнати
протиправними та скасувати пункти 2,3
вимоги №05/1086 від 19.12.2011р.
Контрольно-ревізійного відділу у
Виноградівському районі Закарпатської
області про усунення порушень
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності ДП
«Виноградівське лісове господарство».

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24.09.2013р. в
порядку ст.55 КАС України допущено
заміну відповідача:
Контрольно-ревізійне Управління в
Закарпатські області на його
правонаступника - Державну фінансову
інспекцію в Закарпатській області.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
пункт 3 вимоги про усунення порушень,
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності ДП
«Виноградівське лісове господарство»
за період з 01.01.2009р. по 30.09.2011р. від
19.12.2011р. №05/1086.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі апелянт просить постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року скасувати в частині визнання
протиправним та скасування пункту 3
вимоги від 19.12.2011р. №05/1086, в іншій
частині рішення залишити без змін.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції недостатньо
досліджені докази та обставини справи,
рішення постановлено з порушенням норм
матеріального права.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги в їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
вимоги відповідача від 19.12.2011р. за №05/1086
в частині пункту 2 є правомірними,
оскільки спонсорська та благодійна
допомога не повинна перевищувати 1%
обсягу чистого прибутку, що позивачем
не дотримано. Що стосується позовної
вимоги про визнання протиправною та
скасування пункту 3 вимоги №05/1086 від
19.12.2011р., то така, на думку суду першої
інстанції, є обґрунтованою та підлягає
до задоволення, оскільки на підставі
договору та складених на його
виконання первинних бухгалтерських
документів відбулась поставка
продукції за цінами, які погоджені
договірними сторонами; ціни, за якими
придбана сувенірна продукція ДП
«Виноградівське лісове господарство,
відповідають рівню середньо ринкових
цін на аналогічну продукцію, які діяли
у 2011 році, що підтверджено експертним
висновком Закарпатської
торгово-промислової палати.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційної інстанції, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
Контрольно-ревізійним відділом у
Виноградівському районі відповідно до
пункту 1.1 Плану контрольно-ревізійної
роботи на III квартал 2011 року проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності ДП «Виноградівське лісове
господарство» за період з 01 січня 2009
року по 30 вересня 2011 року, за
результатами якої 01 грудня 2011 року
складено акт ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
«Виноградівське лісове господарство»
за №05-16/15.

19 грудня 2011 року Контрольно-ревізійним
відділом у Виноградівському районі
Закарпатської області складено вимогу
за № 05/1086 про усунення порушень,
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності ДП
«Виноградівське лісове господарство»
за період з 01 січня 2009 року по 30 вересня
2011 року, з пунктом 2,3 якої не погодився
позивач, що стало підставою звернення з
позовом до суду.

Як встановлено судом першої інстанції,
в 2011 році між позивачем та ТзОВ «О.П.С.»
укладено договір про поставку товару,
предметом якого є продаж та доставка
символіки відповідно до замовлення.
Номенклатура, кількість і ціна одиниці
товару встановлюється в
рахунках-фактурах.

Відповідно до рахунку-фактури від 22
квітня 2011 року за №ОПС-004374 та
видаткової накладної від 15 липня 2011
року за №ОПС-009586 позивачем придбано
товар: сувенір «Герб малий» у кількості
10 шт. вартістю 7808,30 грн. без ПДВ; сувенір
«Герб лісу» у кількості 10 шт. вартістю
7808,30 грн. без ПДВ; сувенір «Фото
Президента» (24x18) у кількості 16 шт.
вартістю 2000,00 грн. без ПДВ та сувенір
«Фото Президента» (50x37) у кількості 8 шт.
вартістю 2333,36 грн. без ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення відповідача щодо завищених цін
при придбанні позивачем символіки
ґрунтується на Висновку №10350/11-16/10366/11-14
комплексного експертного
товарознавчого-хімічного дослідження
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України від 28
вересня 2011 року та на думці
незалежного експерта аудиторської
фірми ТОВ «Хорта», викладеній у листі
від 18 листопада 2011 року №29-11.

Проте колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідно до висновку
№10350/11-16/10366/11-14 від 28.09.2011р. експертом
зазначено лише можливу вартість
сувенірної продукції, окрім того, фото
Президента, які були об'єктом
дослідження, мали інші розміри, ніж
придбані позивачем; щодо посилання
відповідача на лист аудиторської
фірми «Хорта» від 28.09.2011р. №29-11, то
такий містить висловлену думку
незалежного аудитора, предметом
дослідження якого був договір поставки
продукції, укладений не позивачем, а ДП
«Мукачівське лісове господарство».

Апелянт не ставить під сумнів
реальність угоди між ДП
«Виноградівське лісове господарство»
та ТзОВ «О.П.С.», а лише ставиться під
сумнів ціну символіки за угодою.

Як вбачається з п.3.1 Договору,
укладеного між позивачем та ТзОВ
«О.П.С.» на поставку товару, вартість
товару, ПДВ, вказується в
рахунку-фактурі, що виставляється
Постачальником.

Згідно ст.7 Закону України «Про ціни та
ціноутворення», вільні ціни і тарифи
встановлені на всі види продукції,
товарів, послуг, за винятком тих, по
яких здійснюється державне
регулювання цін і тарифів.

З долученого до матеріалів справи
рахунку-фактури від 22.04.2011р. №ОПС-004374
вбачається, що в ньому зазначено ціну
символіки за угодою.

На підставі видаткової накладної від
15.07.2011р. №ОПС-009586 уповноваженою особою
позивача згідно доручення від 06.07.2011р.
одержано товар по договору.

Аналізуючи обставини справи в їх
сукупності з врахування норм чинного
законодавства колегія суддів вважає,
що досліджуваний судом договір
укладений правоздатними юридичними
особами і по своїй суті не суперечить
інтересам держави. Запропонована ж
Постачальником ціна у квітні 2011 року
була погоджена Замовником і по факту
оплати у липні 2011 року продукція йому
поставлена.

Слід зауважити, що відповідно до
висновку Закарпатської
торгово-промислової палати від 24.07.2013р.
№О-147 щодо вартість товару зазначено,
ціни за якими придбана сувенірна
продукція ДП «Виноградівське лісове
господарство» відповідають рівню
середньо ринкових цін на аналогічну
продукцію, які діяли у 2011 році.

Аналізуючи пункт 3 вимоги №05/1086 від
19.12.2011р. колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
така є протиправною та підлягає до
скасування, оскільки суб'єктами
господарювання згідно дослідженого
судом договору
реалізовувалась-придбавалась
продукція за цінами виходячи з розміру
ринкових цін на дану продукцію у
відповідності до вимог законодавства
щодо порядку визначення вільних цін.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Закарпатській
області залишити без задоволення, а
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року у справі №2а-0770/176/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
М.А. Пліш

О.О. Большакова