Справа № 524/10229/13-а
Суддя: Савічев В. О.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

21.01.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі :

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі - Коваль Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Кременчуцького міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді та директора Кременчуцького
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Пищити Світлани
Миколаївни про визнання
неправомірними дій керівника органу
місцевого самоврядування в частині
порушення прав найманого працівника -
особи органу місцевого самоврядування
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Кременчуцького міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді та директора Кременчуцького
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Пищити Світлани
Миколаївни про визнання
неправомірними дій керівника органу
місцевого самоврядування в частині
порушення прав найманого працівника -
особи органу місцевого самоврядування
та зобов'язання вчинити певні дії,
посилаючись на обставини і підстави
викладені в позовній заяві, просила суд
визнати неправомірними дії
відповідача керівника органу
місцевого самоврядування
Кременчуцького міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Пищити Світлани Миколаївни, в
частині порушення прав найманого
працівника особи органу місцевого
самоврядування, пов'язаних з відмовою у
надані додаткової соціальної
оплачуваної відпустки матері, яка одна
виховує дитину, за заявами від 20 травня
2013 року, 21 травня 2013 року, 24 травня 2013
року та 08 листопада 2013 року, як такі, що
порушують права передбачені
Конституцією України, Законами
України, Кодексом законів про працю
України, зобов'язати відповідача
керівника органу місцевого
самоврядування - Кременчуцького
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Пищиту Світлану
Миколаївни вчинити певні дії, а саме:
надати їй, ОСОБА_1, як найманому
працівнику - особі органу місцевого
самоврядування додаткову соціальну
оплачувану відпустку матері, яка одна
виховує дитину за 2013 рік, за заявою від
08 листопада 2013 року та зобов'язати
відповідача керівника органу
місцевого самоврядування -
Кременчуцького міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Пищиту Світлану Миколаївни
вчинити певні дії, а саме: перенести
невикористану ОСОБА_1 основну щорічну
відпуску за 2013 рік на літній період 2014
року та надати її їй в період з 01 червня
2014 року по 31 серпня 2014 року, шляхом
включення до графіку відпусток
працівників Кременчуцького міського
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді на 2014 рік. Стягнути з
відповідача Кременчуцького міського
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді, на користь ОСОБА_1
судові витрати пов'язаних з розглядом
справи: судовий збір - 68,82 гривень
(шістдесят вісім грн., 82 коп.),
банківські послуги за оплату судового
збору - 3,00 гривні (три грн., 00 коп.).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_4 позов
підтримали, просили його задовольнити,
посилаючись на обставини і підстави,
викладені у позові.

Представник відповідача
Кременчуцького міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Зятковська І.Ю. в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала
посилаючись на обставини викладені в
запереченні на позовну заяву, просила
суд відмовити в задоволені позову.

Відповідач директор
Кременчуцького міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Пищита С.М. в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, просила суд
відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх
сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно
оцінивши усі наявні докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення заяви по суті, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача слід задовольнити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює у
Кременчуцькому міському центрі
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді (надалі: КМЦСССДМ) з 09 грудня 1996
року (підстава: наказ директора
КМЦСССДМ № 14-л від 09 грудня 1996 року).
Посаду головного спеціаліста відділу
соціальної роботи КМЦСССДМ обіймає з 01
січня 2007 року (підстава: наказ
директора КМЦСССДМ № 79 о/с від 29 грудня
2006 року).

Відповідно п. 15 ст. З КАС України,
публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність судів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

На утримані позивача знаходиться
неповнолітній син - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

20 травня 2013 роки позивачем ОСОБА_1 на
ім'я директора КМЦСССДМ Пищити С.М.,
була направлена поштою, заказаним
листом та описом вкладення в конверт
заява на ім'я директора КМЦСССДМ у
відповідності до ст. 19 Закону України
«Про відпустки» про надання ОСОБА_1
додаткової соціальної оплачуваної
відпустки тривалістю 10 (десять)
календарних днів, без урахування
святкових і неробочих днів з 23 травня
2013 року по 01 червня 2013 року включно, як
матері, яка одна виховує дитину.

До заяви були додані копії документів:
свідоцтва про народження дитини серія
НОМЕР_1 видане 02 липня 1999 року,
свідоцтва про розірвання шлюбу серія
НОМЕР_2, довідки про склад сім'ї № 893 від
15.04.2013 року та довідки з Кременчуцької
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 20, про відсутність участі батька у
вихованні дитини.

21 травня 2013 роки позивачем на ім'я
директора КМЦСССДМ Пищити С.М., була
подана заява у відповідності до ст. 19
Закону України «Про відпустки» про
надання додаткової соціальної
оплачуваної відпустки тривалістю 10
(десять) календарних днів, без
урахування святкових і неробочих днів
з 23 травня 2013 року по 01 червня 2013 року
включно, як матері яка одна виховує
дитину. До заяви були додані документи:
копія свідоцтва про народження дитини
серія НОМЕР_1 видане 02 липня 1999 року,
копія свідоцтва про розірвання шлюбу
серія НОМЕР_2, оригінал довідки про
склад сім'ї № 1689 від 20 травня 2013 року,
оригінал довідки з Кременчуцької
загальноосвітньої школи І-III ступенів
№ 20 від 21 травня 2013 року № 62, про
відсутності участі батька у вихованні
дитини.

У зв'язку з відмовою директора КМЦСССДМ
Пищити С.М. в реєстрації вищезазначеної
заяви, позивачем ОСОБА_1 21 травня 2013
року, повторно, поштою, заказаним
листом та описом вкладення в конверт
була направлена копія заяви від 21
травня 2013 року з додатком копій
документів.

22 травня 2013 року від директора КМЦСССДМ
Пищити С.М. ОСОБА_1 була отримана заява
від 21 травня 2013 року, з резолюцією
директора наступного змісту:
«Відмовити у надані додаткової
соціальної оплачуваної відпустки у
зв'язку з: 1. Важливістю своєчасного
виконання доручення директора дане 20
травня 2013 року. 2. Тим, наданий Вами
перелік документів не дає можливості
достовірно впевнитись у тому, що батько
не бере участь у вихованні вашого сину.
Для надання такого виду відпустки
підтвердження цього факту обов'язкове
(підпис) 22.05.2013року.» (прим. мова
оригіналу).

24 травня 2013 роки ОСОБА_1 на ім'я
директора КМЦСССДМ Пищити С.М., була
подана (повторна) заява у відповідності
до ст. 19 Закону України «Про відпустки»
про надання додаткової соціальної
оплачуваної відпустки тривалістю 10
(десять) календарних днів, без

урахування святкових і неробочих днів
з 27 травня 2013 року по 05 червня 2013 року
включно, як матері, яка одна виховує
дитину. До заяви були додані додатково
документи: копія рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 19
квітня 2007 року, що місце проживання
малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
визначено з матір'ю, ОСОБА_1 та оригінал
довідки про неотримання аліментів на
дитину № 20940 від 24 травня 2013 року.

24 травня 2013 роки від директора КМЦСССДМ
Пищити С.М. позивачем була отримана
заява від 24 травня 2013 року, з резолюцією
директора наступного змісту:
«Відмовити у надані додаткової
оплачуваної відпустки у зв'язку з: 1. Не
виконанням важливого доручення
директора від 20.05.13 р. 2. Важливістю
своєчасного виконання контрольних
листів за травень - червень 2013 р. 3.
Неможливістю виконати ч. 4 ст. 115 КЗпП
України, так як нарахування на виплату
заробітної плати уже зроблені. 4. Подача
заяви не по стандартній формі
передбаченої діловодством. 5. Подані
Вами додаткові документи не дають
право достовірно впевнитись про участь
батька в процесі виховання вашого сина
(підпис) 24.05.13 р.» (прим. мова оригіналу).

08 листопада 2013 роки позивачем ОСОБА_1 на
ім'я директора КМЦСССДМ Пищити С.М. у
відповідності до ст. 19 Закону України
«Про відпустки» була подана заява про
надання додаткової соціальної
оплачуваної відпустки тривалістю 10
(десять) календарних днів, без
урахування святкових і неробочих днів
з 11 листопада 2013 року по 20 листопада 2013
року включно, як матері, яка одна
виховує дитину.

До заяви були додані копії документів:
свідоцтва про народження дитини серія
НОМЕР_1 видане 02 липня 1999 року,
свідоцтва про розірвання шлюбу серія
НОМЕР_2, рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 19 квітня 2007
року про розірвання шлюбу з ОСОБА_7,
довідки з Кременчуцької
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 20 вих. № 202 від 28.10.2013 року про
відсутність участі батька у вихованні
дитини, довідки про склад сім'ї № 2773 від
28.10.2013 року.

Згідно резолюції директора КМЦСССДМ
Пищити С.М., на поданій заяві, позивачу
ОСОБА_1 відмовлено у наданні
вищезазначеного виду відпустки.

Відповідач Пищита С.М. у судовому
засіданні повідомила, що діючим
законодавством не встановлено
переліку документів, які необхідно
надати на підтвердження права на
додаткову відпустку, як одинокої
матері. Вважає, що надані позивачем
документи не підтверджують факт
відсутності участі батька у вихованні
дитини. Наголошувала, що надання такого
виду відпустки це її право, як
керівника.

При розгляді позовної вимоги, щодо
неправомірності дій керівника щодо
відмови у наданні позивачу додаткової
соціальної оплачуваної відпустки
матері, яка одна виховує дитину, суд
виходить з наступного.

Так, 19 квітня 2007 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_7 розірвано в судовому порядку,
сина сторін ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
залишено на вихованні з матір'ю ОСОБА_1

Автозаводський відділ Державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції
повідомляє, що ОСОБА_1 не отримує
аліменти від ОСОБА_7 на утримання сина
ОСОБА_6 у період з 01.11.2012 по 1.05.2013 рр.

Згідно п. 1 наказу № 06 від 27.02.2012 року та
наказу № 33 о/с від 16.04.2013 р. надано
ОСОБА_1 головному спеціалісту відділу
соціальної роботи щорічну додаткову
соціальну оплачувану відпустку
одинокій матері.

Суд вважає, що відповідач визнавав, що
позивач у 2011 та 2012 роках має статус
одинокої матері, а тому зобов"язаний
був надати суду належні, допустимі та
достовірні докази на підтвердження
того, що позивач у 2013 році втратив
статус одинокої матері.

Як вбачається з матеріалів справи на
підтвердження своїх вимог позивач
надала документи та які не викликають у
суду сумнівів щодо їх об'єктивності та
достовірності, до яких крім вказаних
свідоцтв, рішення суду, відносяться
письмові документи: довідка ТОВ
"Житлорембудсервіс", видана ОСОБА_1 в
тому, що вона зареєстрована у АДРЕСА_1;
довідка Кременчуцької
загальноосвітньої школи №20 видана
ОСОБА_1 в тому, що ОСОБА_6 навчається в 9-А
класі, вказаної школи та, що за період
навчання ОСОБА_7 не бере участь у
вихованні дитини з першого класу,
протягом всього періоду навчання.

Відповідач на підтвердження своїх
заперечень не надав документів в яких
йдеться про відсутність статусу
позивача, як одинокої матері
(розлученої жінки, яка виховує
неповнолітнього сина без батька). У той
же час, дії відповідача, за
встановлених обставин, свідчать про
недостатню об'єктивність.

Право на зазначену відпустку
врегульовано ст. 182-1 Кодексу Законів
про працю України та ст. 19 Закону
України «Про відпустки» від 15
листопада 199б року N° 504/96-ВР, жінці, яка
працює і має двох або більше дітей
віком до 15 років, або дитину-інваліда,
або яка усиновила дитину, одинокій
матері, батьку, який виховує дитину без
матері (у тому числі й у разі тривалого
перебування матері в лікувальному
закладі), а також особі, яка взяла
дитину під опіку, чи одному із
прийомних батьків надається щорічно
додаткова оплачувана відпустка
тривалістю 10 календарних днів без
урахування святкових і неробочих днів.

Згідно листа Міністерства праці та
соціальної політики України від 26
липня 2010 року № 2650/0/10-10/13 «Про порядок
надання соціальної додаткової
відпустки одиноким матерям» зазначено,
«що стосується надання соціальної
додаткової відпустки одиноким матерям,
то визначення «одинока мати» наведено
в пункті 9 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06 листопада 1992 року
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» та п. 5 частини тринадцятої
статті 10 Закону України «Про
відпустки».

Так, згідно з постановою Пленуму
Верховного Суду України «одинокою
матір'ю» слід вважати жінку, яка не
перебуває у шлюбі та у свідоцтві про
народження дитини якої відсутній запис
про батька дитини або запис про батька
зроблено в установленому законом
порядку за вказівкою матері; удову;
іншу жінку, яка виховує та утримує
дитину самостійно.

Оскільки пункт 5 частини тринадцятої
статті 10 Закону України «Про
відпустки» визначає одиноку матір як
таку, що виховує дитину без батька, факт
утримання (аліменти) для надання
відпустки зазначення не має.

Право на додаткову відпустку мають
такі одинокі матері: жінка, яка не
перебуває у шлюбі та у свідоцтві про
народження дитини якої відсутній запис
про батька дитини або запис про батька
зроблено в установленому порядку за
вказівкою матері; удова; жінка , яка
виховує дитину без батька ( у тому числі
й розлучена жінка, яка виховує дитину
без батька)»

За нормою статті 2 Закону України «Про
відпустки» право на відпустки
забезпечується гарантованим наданням
відпустки певної тривалості зі
збереженням на її період місця роботи
(посади), заробітної плати (допомоги) у
випадках, передбачених цим Законом.

Крім того, ОСОБА_1 як одинока матір, має
право на отримання зазначеного виду
відпустки незалежно від права на
щорічну відпустку. Право на таку
відпустку в виникає кожного
календарного року.

Чинне законодавство гарантує одинокім
матерям, які працюють, що відпустки
надаються у будь-який час протягом
календарного року, незалежно від
відпрацьованого часу та у зручний для
них час.

Також чинне законодавство не містить
переліку документів, які слід
пред'явити жінці, котра виховує дитину
без батька, для отримання додаткової
соціальної відпустки.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26
квітня 2001 року (із змінами та
доповненнями) та ст. 2 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
N9 2811 -XII від 21 листопада 1992 року, дитина -
це особа віком до 18 років (повноліття),
якщо згідно із законом, застосованим до
неї, вона не набуває прав повнолітньої
раніше. Одинока мати має право на таку
відпустку до досягнення дитиною віку 18
років.

Для одержання додаткової оплачуваної
відпустки за ст. 19 Закону України «Про
відпустки» одинока мати зобов'язана
надати такі документи: - свідоцтво про
народження дитини та довідку органів
запису актів громадянського стану про
підстави внесення до книги записів
народжень відомостей про батька
дитини; - свідоцтво про розірвання
шлюбу - для підтвердження факту, що
жінка розлучена (Закон України № 2402-ІІІ
від 26.04.2001 року).

Для підтвердження права на зазначену
відпустку в цьому випадку роботодавцю
має бути пред'явлено будь який офіційно
складений, оформлений та засвідчений в
установленому порядку документ, в
якому з достатньою достовірністю
підтверджується відсутність участі
батька у вихованні дитини.

Зокрема, такими документами може бути:
довідка з ЖРЕПу про реєстрацію особи за
місцем проживання і довідка зі школи
про те, що батько не бере участі у
вихованні дитини (не спілкується з
учителями, не забирає дитину додому, не
бере участі в батьківських зборах) тощо
(підстава: лист Міністерства праці та
соціальної політики України від 26
липня. 2010 року № 2650/0/10-10/13 «Про порядок
надання соціальної відпустки одинокім
матерям»).

В квітні місяці 2013 року (підстава :
наказ директора КМЦСССДМ № 33 о/с від
16.04.2013 року «Про надання додаткової
соціальної відпустки ОСОБА_1.»)
директором КМЦСССДМ Пищитою С.М.
позивачу надавалась додаткова
соціальна відпустка тривалістю 10-ть
днів, як матері, яка одна виховує дитину
за 2012 рік. Зазначена відпустка була
надана на підставі заяви від 15 квітня
2013 року. При цьому в обґрунтування
підстав для надання відпустки, як в
додатку до заяви, так і в наказі про
надання відпустки були наступні
документи: заява про надання відпустки
від 15 квітня 2013 року, довідка про склад
сім'ї, копія свідоцтва про народження
дитини, довідка із загальноосвітньої
школи, копія свідоцтва про розірвання
шлюбу. Інших документів, або
обґрунтувань щодо підтвердження
необхідності надання такого виду
відпустки директором КМЦСССДМ Пищитою
С.М. не вимагалось.

21 травня 2013 року видана довідка № 62 від
21.05.2013 року зі школи № 20, в якій
навчається син ОСОБА_6, про те, що батько
не приймає участь у вихованні дитини.

Так, згідно загальній інформації
викладеній в довідці підтверджується
факт відсутності участі батька у
вихованні дитини, а саме: що за весь
період навчання в учбовому закладі,
тобто з першого класу і на протязі
всього періоду навчання (до моменту
видачі довідки), батько ОСОБА_7 не бере
участі у вихованні дитини, не
спілкується з вчителями, не забирає
дитину додому, не бере участі в
батьківських зборах.

Довідка була оформлена з урахуванням
роз'яснень, викладених в листі
Міністерства праці та соціальної
політики України від 26 липня 2010 року №
2650/0/10-10/13 «Про порядок надання
соціальної відпустки одинокім
матерям», в якому зазначено
орієнтовний перелік інформації, яка
повинна містити довідка зі школи про
те, що батько не бере участі у вихованні
дитини (не спілкується з учителями, не
забирає дитину додому, не бере участі в
батьківських зборах тощо).

Аналогічний вид відпустки був наданий
позивачу ОСОБА_1 у 2012 році (підстава :
наказ директора КМЦСССДМ Пищити С.М. №
06 о/с від 27.02.2012 року «Про надання
додаткової соціальної відпустки
ОСОБА_1.»). Крім того у 2013 році
директором КМЦСССДМ Пищитою С.М. була
надана додаткова соціальна відпустка
тривалістю 10-ть днів, як матері, яка
одна виховує дитину працівнику
КМЦСССДМ ОСОБА_8, і підставою для
надання такого виду відпустки
вказаному працівнику були аналогічні
документи, які були додані позивачем до
заяви від 08.11.2013 року.

У позові ОСОБА_1 посилалась на те, що
вона має статус одинокої матері, що
підтверджується наданими нею
документами, вищезазначеними
законодавчими актами та названими
листами Міністерства праці та
соціальної політики, протилежного
відповідачем в порушення ст. 71 КАС
України не доведено, а відтак вона має
право на додаткову соціальну
оплачувану відпустку матері, яка одна
виховує дитину і дії відповідача
Пищити С.М. є неправомірними і такими,
що порушують чинне законодавство
України.

Щодо щорічної основної відпустки,
то суд зауважує, що згідно
затвердженого графіку відпусток на 2013
рік, 22 травня 2013 роки ОСОБА_1 на ім'я
директора КМЦСССДМ Пищити С.М., була
подана заява про надання згідно з
затвердженим графіком, щорічної
основної відпустки з 27 травня 2013 року
по 26 червня 2013 року включно, терміном 30
(тридцять) календарних днів за період з
30 липня 2012 року по 29 липня 2013 року.

23 травня 2013 року від директора КМЦСССДМ
Пищити С.М. позивачем була отримана
заява від 22 травня 2013 року, з резолюцією
директора наступного змісту: «Надати
відпустку через два тижні після дати
подачі заяви за умови виконання
контрольних документів за червень та
доручення директора від 20.05.2013 року,
(підпис) 23.05.2013 року.» (прим. мова
оригіналу).

Статтею 74 Кодексу Законів про працю
України передбачено, що громадянам, які
перебувають у трудових відносинах з
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності та
галузевої належності, а також працюють
за трудовим договором у фізичної особи,
надаються щорічні (основна та
додаткові) відпустки із збереженням на
їх період місця роботи (посади) і
заробітної плати.

Згідно ст.79 цього Кодексу, ст.10 Закону
України "Про відпустки", встановлений
порядок і умови надання щорічних
відпусток, згідно якого щорічні
основна та додаткові відпустки повної
тривалості у перший рік роботи
надаються працівникам після
закінчення шести місяців безперервної
роботи на даному підприємстві, в
установі, організації.

Черговість надання відпусток
визначається графіками, які
затверджуються власником або
уповноваженим ним органом за
погодженням з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником), і
доводиться до відома всіх працівників.

Конкретний період надання щорічних
відпусток у межах, установлених
графіком, узгоджується між:
працівником і власником або
уповноваженим ним органом, який
зобов'язаний письмово повідомити
працівника про дату початку відпустки
не пізніш як за два тижні до
встановленого графіком терміну.

Згідно встановленого графіку
відпусток працівників КМЦСССДМ на 2013
рік, основна щорічна відпустка ОСОБА_1
запланована з 27 травня 2013 року. Про дату
початку щорічної відпустки директор,
як того вимагає ст. 79 Кодексу Законів
про працю України ОСОБА_1 не повідомила.

Зі ст. 80 Кодексу Законів про працю
України постає, що щорічна відпустка за
ініціативою власника або
уповноваженого ним органу, як виняток,
може бути перенесена на інший період
тільки за письмовою згодою працівника
та за погодженням з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником) у разі,
коли надання щорічної відпустки в
раніше обумовлений період може
несприятливо відбитися на нормальному
ході роботи підприємства, установи,
організації, та за умови, що частина
відпустки тривалістю не менше 24
календарних днів буде використана в
поточному робочому році.

У разі перенесення щорічної відпустки
новий термін її надання встановлюється
за згодою між; працівником і власником
або уповноваженим ним органом.

Перенесення щорічної відпустки на
новий термін директором КМЦСССДМ
Пищитою С.М. з працівником ОСОБА_1 не
погоджувався.

У зв'язку з порушенням порядку надання
ОСОБА_1 щорічної відпустки за 2013 рік,
встановлений частиною п'ятою статті 79
цього КЗпП України, затверджена
графіком основна щорічна відпустка за
2013 рік позивачу не була надана.

За захистом своїх прав на працю та
відпочинок, ОСОБА_1 звернулася зі
скаргою до Територіальної Державної
інспекції з питань праці у Полтавській
області.

По фактам викладеним позивачем у
скарзі зазначеною інспекцією була
проведена перевірка. За результатами
якої директору КМЦСССДМ Пищиті С.М.
виданий припис, яким зобов'язано
забезпечити дотримання законодавства
про працю в частині надання відпусток.

Порушення порядку надання основної
щорічної відпустки за 2013 рік потягли за
собою настання для позивача ОСОБА_1
негативних наслідків, що в свою чергу
привело до порушення трудових прав,
передбачених законодавством України, а
саме: надання відпустки згідно
затвердженого графіку відпусток на 2013
рік; надання основної щорічної
відпустки в зручний для неї час - літній
період, пов'язаний з лікуванням та
оздоровленням неповнолітнього сина, як
одинокій матері, яка виховує дитину без
батька.

Згідно ст. 6 КАС України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Судові витрати розподіляються згідно
ст. 87 КАС України. При цьому, суд вважає,
що стягнення необхідно проводити з
відповідача - Кременчуцького міського
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді документально
підтверджених судових витрат,
сплаченого судового збору за подання
позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 74,79, 80, 181-1, 232, 233 КЗпП
України, Законом України «Про
відпустки» від 15 листопада 1996 року №
504/96-ВР, Законом України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21
листопада 1992 року, Законом України «Про
державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня
1993 року, Законом України «Про службу в
органах місцевого самоврядування» №
2493-ІІІ від 07 червня 2001 року, постановою
Кабінету Міністрів України № 250 від 27
квітня 1994 року (із змінами внесеними
згідно з Постановою КМ № 1396 від 26.10.2001)
«Про порядок і умови надання державним
службовцям, посадовим особам місцевого

самоврядування додаткових оплачуваних
відпусток», постановою Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 1992 року № 9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів»,
ст.ст. 11, 71, 87, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кременчуцького
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді та директора
Кременчуцького міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Пищити Світлани Миколаївни про
визнання неправомірними дій керівника
органу місцевого самоврядування в
частині порушення прав найманого
працівника - особи органу місцевого
самоврядування та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії
відповідача керівника органу
місцевого самоврядування
Кременчуцького міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Пищити Світлани Миколаївни, в
частині порушення прав найманого
працівника особи органу місцевого
самоврядування, пов'язаних з відмовою у
надані ОСОБА_1, додаткової соціальної
оплачуваної відпустки матері, яка одна
виховує дитину, за заявами від 20 травня
2013 року, 21 травня 2013 року, 24 травня 2013
року та 08 листопада 2013 року, як такі, що
порушують її права передбачені
Конституцією України, Законами
України, Кодексом законів про працю
України.

Зобов'язати відповідача
керівника органу місцевого
самоврядування -Кременчуцького
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Пищиту Світлану
Миколаївни вчинити певні дії, а саме:
надати ОСОБА_1, як найманому працівнику
- особі органу місцевого
самоврядування додаткову соціальну
оплачувану відпустку матері, яка одна
виховує дитину за 2013 рік, за заявою від
08 листопада 2013 року.

Зобов'язати відповідача
керівника органу місцевого
самоврядування -Кременчуцького
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Пищиту Світлану
Миколаївни вчинити певні дії, а саме:
перенести невикористану ОСОБА_1
основну щорічну відпуску за 2013 рік на
літній період 2014 року та надати їй в
період з 01 червня 2014 року по 31 серпня 2014
року, шляхом включення до графіку
відпусток працівників Кременчуцького
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді на 2014 рік.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 87 КАС
України, стягнути з відповідача
Кременчуцького міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, на користь ОСОБА_1 судові
витрати пов'язаних з розглядом
справи: судовий збір - 68,82 гривень
(шістдесят вісім грн., 82 коп.),
банківські послуги за оплату судового
збору - 3,00 гривні (три грн., 00 коп.).

Апеляційна скарга на постанову
може бути подана до Харківського
Апеляційного Адміністративного суду
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області
протягом десяти днів з дня її
проголошення, а особою, яка не брала
участь у справі, з моменту отримання
копії постанови.

Суддя: