Справа № 826/19584/13-а
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1Вн. № 8/369
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року 08:40
№ 826/19584/13-а

Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі головуючого судді Саніна Б.В.,
суддях - Скочок Т. О., Кобилянський К. М.,
при секретарі судового засідання
Борисовій Т. М. розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
«Кабельтехпостач»до1.
Міністерства доходів і зборів України
2. Державної податкової інспекції
у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м.
Києвіпровизнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кабельтехпостач»
(надалі - ТОВ
«Кабельтехпостач»/Позивач) до
Міністерства доходів і зборів України
(надалі - Відповідач-1) та Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (надалі - ДПІ у
Печерському р-н м. Києва /Відповідач-2), в
якому просить суд:

1. Зобов'язати Відповідачів здійснити
реєстрацію у Єдиному реєстрі
податкових (надалі - ЄРПН) накладних
наступні податкові накладні (надалі -
ПН), подані Позивачем в електронному
вигляді для реєстрації: ПН №4 від 14.10.2013
р.; ПН №5 від 17.10.2013 р.; ПН №6 від 23.10.2013 р.;
ПН №7 від 23.10.2013 р.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11.12.2013 р. провадження
по справі було відкрито, справу
призначено до судового розгляду.

В судове засідання з'явився
представник Позивача, який позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просить позовні вимоги задовольнити із
підстав викладених в
адміністративному позові, зокрема
зазначає про порушення Відповідачами
положень Податкового кодексу України
(надалі - ПК України) під час відмови в
реєстрації ПН в ЄРПН. Зокрема,
представник Позивача вказав, що ТОВ
«Кабельтехпостач» були належним чином
складені та направлені в електронній
формі засобами телекомунікаційного
зв'язку ПН, в яких зазначена адреса
продавця відповідає інформації
наявній в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців (надалі - ЄДРПОУ). Однак,
Відповідачі, в порушення вимог чинного
законодавства, не прийняли та не
зареєстрували такі накладні в ЄРПН,
зазначивши при цьому завідомо невірну
інформацію про невідповідність адреси,
вказаної у накладних, тій, яка
зазначена в ЄДРПОУ.

В судове засідання з'явився
представник Відповідача-1, який позовні
вимоги не визнає в повному обсязі,
просить в задоволенні відмовити, при
цьому зазначає що відмова в реєстрації
податкових накладених була здійснена
правомірно.

В судове засідання не з'явився
представник Відповідача-2, який про час
та місце судового засідання був
повідомлений належним чином,
клопотання про розгляд справи за його
відсутності не надходило, заяви про
відкладення розгляду справи до суду не
подавалось.

Зважаючи відсутність в судовому
засіданні представника Відповідача-2
(Міністерства доходів і зборів
України), та приймаючи до уваги
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта, на підставі ст.3 та ч.6 ст.128
КАС України, суд дійшов висновку про
можливість перейти до розгляду справи
у порядку письмового провадження за
наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення присутніх
представників Позивача та
Відповідачів, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.

14.01.2013 р. між Позивачем та ДПІ у
Печерському районі м. Києва було
укладено Договір №3 про визнання
електронних документів, відповідно до
якого предметом Договору є визнання
податкових документів (податкової
звітності, реєстрів отриманих тата
виданих податкових накладних з податку
на додану вартість та інших звітних
податкових документів), поданих
Платником податків (Позивачем) в
електронному вигляді із застосуванням
електронного цифрового підпису до
органу ДПС засобами
телекомунікаційного зв'язку або на
електронних носіях, як оригіналу.

Позивач засобами телекомунікаційного
зв'язку направив до податкового органу
у електронному вигляді ПН, а саме:

ь №4 від 14.10.2013 р. (видане
Державному підприємству «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» на суму 523 483,52 грн., із яких
ПДВ - 87 247,25 грн.);

ь №5 від 17.10.2013 р. (видане
Державному підприємству «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» на суму 1 136 161,10 грн., із
яких ПДВ - 189 360,20 грн.);

ь №6 від 23.10.2013 р. (видане
Державному підприємству «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» на суму 1 001 942,82 грн., із
яких ПДВ - 166 990,47 грн.);

ь №7 від 23.10.2013 р. (видане
Державному підприємству «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» на суму 554 216,93 грн., із яких
ПДВ - 92 369,49 грн.).

Однак, Позивачу надійшло повідомлення
(Квитанції №1), в яких повідомлялось
Позивача про відмову проведення
реєстрації ПН, у зв'язку з помилкою, а
саме місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг, вказане у
документі не відповідає інформації
ЄДРПОУ (відправник: Центральний портал
прийому звітності «МДЗ України»).

Вважаючи, що Відповідачами були
порушені права та охоронювані законом
інтереси Позивача під час відмови в
проведенні реєстрації ПН, Позивач
оскаржило такі дії та рішення
Відповідачів в судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) ПН, складену за вибором
покупця (отримувача) в один з таких
способів: у паперовому вигляді; в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації у порядку, визначеному
законодавством, електронного підпису
уповноваженої платником особи та умови
реєстрації податкової накладної у
ЄРПН. У такому разі складання
податкової накладної у паперовому
вигляді не є обов'язковим.

У ПН зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити, серед яких
зокрема міститься рядок щодо
місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку.

ПН складається у двох примірниках у
день виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання ПН у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця (п.201.4 ст.201 ПК України).

В п.201.10 ст.201 ПК України визначено, що
при здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю ПН та зареєструвати її в
ЄРПН. Підтвердженням продавцю про
прийняття його податкової накладної
та/або розрахунку коригування до ЄРПН є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

В п.11 р.20 ПК України передбачено, що
реєстрація ПН платниками податку на
додану вартість - продавцями в ЄРПН
запроваджується для платників цього
податку, у яких сума податку на додану
вартість в одній податковій накладній
становить, понад 10 тисяч гривень - з
01.01.2012 р.

При цьому, в пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України,
ЄРПН - реєстр відомостей щодо
податкових накладних та розрахунків
коригування, який ведеться центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику, в
електронному вигляді згідно з наданими
платниками податку на додану вартість
електронними документами.

Таким чином, як встановлено судом, не
заперечується сторонами, Позивач
повинен проводити реєстрацію ПН та
розрахунків коригування в ЄРПН.

Якщо надіслані ПН сформовано з
порушенням вимог, передбачених
відповідно п.201.1 ст.201 та/або п.192.1 ст.192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин (п.201.10 ст.201 ПК України).

При цьому, механізм внесення
відомостей, що містяться у ПН та/або
розрахунку коригування кількісних і
вартісних показників до неї, до ЄРПН
платників податку на додану вартість -
продавців товарів (послуг), звіряння
даних, що містяться у виданих платникам
такого податку - покупцям товарів
(послуг) ПН та розрахунку коригування з
відомостями, які містяться у ЄРПН,
визначає Порядок ведення ЄРПН,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України №1246 від 29.12.2010 р.
(далі - Порядок №1246).

Відповідно до ч.1 п.9 Порядку №1246
причиною відмови у прийнятті ПН та/або
розрахунку коригування до реєстрації є
наявність помилок.

Як вбачається із змісту направлених до
Відповідача ПН (№4 від 14.10.2013 р.; №5 від
17.10.2013 р.; №6 від 23.10.2013 р.; №7 від 23.10.2013 р.),
місцезнаходження Позивача зазначено -
01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, 3, оф.174.

Водночас, як вбачаться із змісту
наданих Позивачем Квитанцій про
відмову в проведенні реєстрації ПН (а
саме, щодо №4 від 14.10.2013 р.; №5 від 17.10.2013
р.; №6 від 23.10.2013 р.; №7 від 23.10.2013 р.), дані
ПН не були прийняті оскільки вони
містять помилки, зокрема невірно
вказано місцезнаходження юридичної
особи продавця товарів/послуг, оскілки
вказане не відповідає інформації з
ЄДРПОУ.

Відповідно до положень п.45.2 ст.45 ПК
України податковою адресою юридичної
особи (відокремленого підрозділу
юридичної особи) є місцезнаходження
такої юридичної особи, відомості про що
містяться у ЄДРПОУ.

Крім того, в Законі України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» (надалі -
Закон №755) визначено, що
місцезнаходження юридичної особи -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

При цьому, ЄДРПОУ створюється з метою
забезпечення державних органів, а
також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру (ч.1 ст.16
Закону №755). Якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін (ч.1 ст.18
Закону №755).

Згідно з наявними в матеріалах справи
доказами, зокрема Довідки з ЄДРПОУ,
станом на дату подання податкових
накладених до ЄРПН, юридичною адресою
Позивача була: 01010 м. Київ, вул. Івана
Мазепи, будинок 3, офіс 174.

Як наслідок, Відповідач помилково
дійшов висновку що адреса зафіксована
в ПН не відповідає місцезнаходженню
юридичної особи Позивача, яке вказане в
ЄДРПОУ.

Інших доказів та обґрунтувань на
підтвердження наявності підстав для
відмови у прийнятті вищезазначених ПН,
поданих Позивачем, крім посилань на
помилку, Відповідачі суду не надали.

Водночас, в листі Вищого
адміністративного суду України
№1486/12/13-13 від 24.10.2013 р. зафіксовано, що
вимоги про зобов'язання податкового
органу прийняти податкову накладну,
визнання протиправними рішення, дії,
бездіяльності податкового органу,
визнання поданої накладної
зареєстрованою тощо варто розглядати
як вимогу про визнання протиправним
неприйняття податкової накладної для
реєстрації протягом операційного дня,
коли таку накладну було надіслано для
реєстрації в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних. Тому
суди повинні розглянути питання щодо
протиправності неприйняття податкової
накладної для реєстрації, незважаючи
на те, в якій словесній формі
сформульовані позовні вимоги позивача,
якщо зі змісту таких вимог вбачається,
що вони спрямовані на відновлення прав
платника податків, порушених внаслідок
такого неприйняття. Крім того, в даному
листі зафіксовано, що резолютивна
частина постанови адміністративного
суду про задоволення позовних вимог у
справі, предметом оскарження в якій є
протиправність неприйняття податкової
накладної для реєстрації, з
урахуванням вимог п.1 ч.2 ст.162 Кодексу
адміністративного судочинства України
повинна містити висновок про визнання
протиправним неприйняття податкової
накладної для реєстрації, а також
зазначення того, що податкову накладну
потрібно вважати прийнятою та
зареєстрованою протягом операційного
дня, коли її було надіслано платником
податку (із зазначенням дати).

При цьому, в ч.2 ст.161 КАС України
передбачено, що суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Такими чином, суд дійшов висновку, що
належним способом захисту прав та
інтересів Позивача є визнання
неправомірними дії що неприйняття
Відповідачем ПН Позивача, для
реєстрації в ЄРПН, та визнання
прийнятими та зареєстрованими ПН
Позивача в ЄРПН з момент у їх подання.

Щодо позовних вимог Позивача до
Відповідача-2, суд зазначає наступне.

У відповідності до п.4.1 Тимчасового
порядку надходження та комп'ютерної
обробки податкової звітності
платників податків в електронному
вигляді до органів ДПС України,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України №672
від 26.11.2004 р. (далі - Порядок №672),
податкова звітність до органів
державної податкової служби може бути
подана (надіслана) в електронному
вигляді до приймального шлюзу органу
ДПС України за допомогою програмних
засобів та будь-яких засобів
телекомунікаційного зв'язку, які
гарантують доставку електронного
пакета звітних документів платника
податків до органу ДПС протягом однієї
години.

Пунктом 4.8 Порядку №672 встановлено
перелік заходів, які здійснюють органи
ДПС, для включення платників податків в
систему подання податкової звітності в
електронному вигляді.

ДПІ районного рівня, зокрема,
здійснюють наступні заходи: отримання
від органу ДПС, де розташовано
приймальний шлюз, перевірених файлів
електронної податкової звітності
XML-формату з забезпеченням цілісності,
автентичності та конфіденційності
інформації при передачі електронної
податкової звітності (підрозділи
автоматизації процесів оподаткування);
імпорт отриманих та розшифрованих
файлів XML-формату до баз даних
податкової звітності з перевіркою їх
на наявність арифметичних помилок та
повноти заповнення податкових
декларацій (розрахунків, звітів,
довідок тощо) згідно з алгоритмами
контролю (підрозділи автоматизації
процесів оподаткування).

Орган ДПС, де розташовано приймальний
шлюз, зокрема, здійснює такі заходи:
прийом електронної податкової
звітності з перевіркою її на наявність
арифметичних помилок та повноти
заповнення податкових декларацій
(розрахунків, звітів, довідок тощо)
згідно з алгоритмами контролю
(підрозділи автоматизації процесів
оподаткування); передача до ДПІ
перевірених файлів електронної
податкової звітності XML-формату з
забезпеченням цілісності,
автентичності та конфіденційності
інформації (підрозділи автоматизації
процесів оподаткування).

Згідно Переліку органів ДПС України, де
будуть розміщені приймальні шлюзи
податкової звітності в електронному
вигляді, який є додатком 2 до наказу
Державної податкової адміністрації
України №672 від 26.11.2004 р. приймальний
шлюз податкової звітності в
електронному вигляді розміщений в ДПС
у м. Києві (зона дії приймального шлюзу -
м. Київ), ДПС України (зона дії
приймального шлюзу - Україна).

Згідно повідомлень (Квитанцій №1), які
надійшли позивачу після направлення ПН
№26 від 19.11.2012 р., №38 від 19.11.2012 р., №39 від
19.11.2012 р., документ було доставлено до
Державної податкової служби України та
не прийнято на рівні центрального
порталу прийому звітності «ДПС
України».

Таким чином, суд встановив, що у
відповідності до Порядку №672 ПН
Позивачем було надіслано в
електронному вигляді на шлюз прийому
звітності Міністерства доходів і
зборів України.

Таким чином, обов'язок Відповідача-2
щодо реєстрації та внесення ПН до ЄРПН
не виник, оскільки такі накладні не
були прийняті на рівні центрального
порталу прийому звітності
Міністерства доходів і зборів України.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням
адміністративного судочинства є
захист саме порушених прав, свобод та
інтересів фізичної особи.

Частинами 1 та 2 ст.11 КАС України,
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог
Позивача. Крім того, відповідно до ст. 94
КАС України, судовий збір підлягає
частковому відшкодуванню Позивачу.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86,
158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кабельтехпостач» до Міністерства
доходів і зборів України та Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві задовольнити
частково.

2. Визнати протиправними дії
Міністерства доходів і зборів України
щодо неприйняття податкових
декларацій №4 від 14.10.2012 р., №5 від 17.10.2012
р., №6 від 23.10.2012 р. та №7 від 23.10.2013 р.

3. Вважати прийнятими та
зареєстрованими в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних
податкові накладні виписані
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кабельтехпостач» з
момент у їх подання, зокрема:

ь №4 від 14.10.2012 р. з 28.10.2013 р. в 16
годин 29 хвилин 38 секунд;

ь №5 від 17.10.2012 р. з 01.11.2013 р. в 10
годин 04 хвилин 06 секунд;

ь №6 від 23.10.2012 р. з 05.11.2013 р. в 14
годин 53 хвилин 00 секунд;

ь №7 від 23.10.2013 р. з 05.11.2013 р. в 14
годин 53 хвилин 00 секунд.

4. В задоволенні інших позовних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кабельтехпостач»
відмовити.

5. Присудити на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кабельтехпостач» понесені судові
витрати в розмірі 5 (п'ять) грн. 00 коп. із
видатків Державного бюджету
направлених на користь Міністерства
доходів і зборів України.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Головуючий суддя
Б. В. Санін

Судді
Т. О. Скочок

К. М. Кобилянський