Справа № 2-а-674/11
Суддя: Чулінін Д. Г.
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2а-674/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року квітня 28 дня
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська, одноособово, під
головуванням судді Чулініна Д. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-постової
служби БДПС Відділу Державної
автомобільної інспекції м.
Дніпропетровська УДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області прапорщика
міліції Андрєєва Юрія Петровича про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся 28.09.2011 до суду з
позовною заявою, пред'являючи
адміністративний позов про скасування
рішення відповідача - інспектора ДПС
БДПС ВДАІ м. Дніпропетровська
прапорщика міліції Андрєєва Ю. П. у
формі постанови про накладення
стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП від 19.09.2010
на підставі необгрунтованого
притягнення його до адміністративної
відповідальності внаслідок
однобічного і неповного з'ясування
обставин справи про адміністративне
правопорушення, за якого зібрані
докази в супереч ст. 252 КУпАП не
оцінені на достатність для
спростування його, позивача
заперечень, у зв'язку з чим просив
визнати протиправними і скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення.

Відповідач своїх заперечень не надав, а
так само не надав будь-яких доказів, у
судове засідання не з'явився, свого
представника не направив, хоча про час
та місце розгляду справи належно
повідомлений.

Сторони в суд не з'явилися, про день,
місце та час розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотання
про відкладення розгляду справи суду
не надавали, в окремій заяві, поданій до
суду, представник позивача просив
розглянути справу у його відсутність в
письмовому провадженні, на підставі
чого у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС
України суд розглядає справу за
наявними у ній доказами.

З оскаржуваної постанови від 19 вересня
2010 року і протоколу у справі про
адміністративне правопорушення
вбачається, що відповідачем цією
постановою позивач підданий
адміністративному штрафу в сумі 300
гривень на підставі порушення ним, як
водієм, п. 12.9 Правил дорожнього руху під
час керування автомобілем «Пежо», д/н
НОМЕР_1. внаслідок руху зі швидкістю 69
км/г 19.09.2010 о 17 годині 42 хвилин у м.
Дніпропетровську на Набережній
Перемоги на ділянці автодороги, де
максимальна швидкість руху обмежена
дорожнім знаком 3.29 п. 33 зазначених
Правил до 40 км/г, відповідальність за що
передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У протоколі про адміністративне
правопорушення не вказані свідки і
позивач не погодився з порушенням, що
ставилося йому за вину, посилаючись на
те, що швидкість приписана йому і не
може належати його автомобілю.

Суд в судовому засіданні, дослідивши
наявні письмові докази, доходить
висновку про необхідність задоволення
позову, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП
адміністративній відповідальності
підлягають водії, які керували
транспортними засобами, серед іншого,
за перевищення встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину. Згідно з ст.ст.25І, 254 КУпАП
обов'язок збирання доказів відносно
виявлення та розслідування
правопорушення покладено па осіб,
уповноважених складати протокол про
адміністративне правопорушення.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення о будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи, що добуті за допомогою
визначених засобів доказування.

Дані про швидкість руху автомобіля
відповідачем добуті за допомогою
спеціального технічного засобу для
вимірювання швидкості руху марки
«Візір», що відповідно до ст.ст. 2, 10
Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність» допускається
до застосування для вимірювання
швидкості за умови визначення
характеристик похибок (невизначеності
вимірювань) в умовах експлуатації
засобу вимірювання, чим визначається
придатність останнього до
застосування на підставі результатів
контролю його метрологічних
характеристик, що підтверджується
державною повіркою такого приладу.

Відповідно, оскільки позивач у
позовній заяві ставить під сумнів
правильність даних вимірювання з
огляду на порушення умов експлуатації
приладу через вимірювання в умовах
надто інтенсивного дорожнього руху, а
так само з огляду на розташування
міліції на місці події, що підтверджено
поясненнями очевидця, і відповідач, в
свою чергу, не надав адміністративному
суду ні пояснень позивача на місці
події, ні жодних доказів на
підтвердження проходження
використаним приладом повірки з
посиланням на відповідну пломбу,
строку наступної його повірки, то в
адміністративного суду залишаються
неспростовні сумніви у знаходженні
результату вимірювання цим конкретним
приладом у межах похибок вимірювань
відносно величини, що перевищує
дозволену швидкість на 20 км/год

Крім того, суд приймає до уваги те, що
посадова особа, яка склала постанову в
справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1, не
виявила свідків події.

За таких обставин, за внутрішнім
переконанням суду, суб'єкт владних
повноважень, оскільки іншого ним не
доведено, виніс оскаржувану постанову
без врахування всіх обставин, що мали
значення для встановлення події
проступку і безспірного доведення вини
особи, використавши надані йому
повноваження в супереч завданням
провадження за ст. 245 КУпАП та меті
адміністративного стягнення за ст. 23
КУпАП, для досягнення яких він ст. 222
КУпАП наділений такими повноваженням,
а подія адміністративного проступку за
ч.І ст.122 КУпАП, яку суб'єкт владних
повноважень у постанові вважав
встановленою, настільки сумнівна, що
виключається як не доведена.

Таким чином, оскаржувана постанова
винесена також з порушенням п.п. 2, 3 ч. З
ст. 2 КАС України, а ефективність
засобів правового захисту прав
позивача вимагає розв'язання питання
щодо підстав його юридичної
відповідальності, щоб можливість
розглянути справу, по суті, відповідно
до п. З ч. 1 ст. 288 КУпАП була забезпечена
з повним захистом прав від тривання їх
порушення правовою невизначеністю.

Враховуючи, що в порушення ст.ст. 257, 279
КУпАП постанову винесла та ж сама
особа, яка склала протокол, внаслідок
помилкового розширювального
тлумачення нею випадків винесення
постанови на місці вчинення проступку
за правилами ч. 4 ст. 258 КУпАП, достатнім
засобом правового захисту буде
вирішення питання, по суті, про
адміністративну відповідальність
позивача, на підставі чого
адміністративному суду належить
згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України
постановити встановленим ст. 293 КУпАП
особливим порядком про скасування
оскаржуваної постанови у справі про
адміністративне правопорушення з
закриттям справи відносно позивача за
п.1 ст.247 КУпАП через відсутність події
адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 288, 293 КУпАП, ст.ст. 71, 161-163,
1712 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовільнити.

Постанову інспектора
дорожньо-постової служби БДПС Відділу
Державної автомобільної інспекції м.
Дніпропетровська УДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, прапорщика
міліції Андрєєва Юрія Петровича, серії
А А № 637264 від 19 вересня 2010 року про
накладення адміністративного
стягнення скасувати, а справу про
притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП
провадженням закрити через
відсутність складу проступку - за п. 1
ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення, остаточна і
оскарженню не підлягає.

Суддя