Справа № 806/8127/13-а
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2014 р.
Житомир справа №
806/8127/13-a

категорія 11.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Романченка Є.Ю. ,

за участі
секретаря - Длугаш О.В.,

та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Житомирській
області до Відділу державної
виконавчої служби Бердичівського
міськрайонного управління юстиції про
визнання протиправною та скасування
постанови № 40154308 від 09.10.2013 р.,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати протиправною та
скасувати постанову № 40154308 від 09.10.2013 р.
Відділу державної виконавчої служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції. В обґрунтування
своїх позовних вимог Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства в Житомирській області
зазначало, що 05.12.2013 року ними отримано
постанову № 40154308 від 09.10.2013 року, якою
державний виконавець відмовив в
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
виданої 04.07.2013 року позивачем про
стягнення штрафу в сумі 51 грн. з ОСОБА_1,
оскільки у виконавчому документі
відсутній ідентифікаційний номер
боржника. Позивач вважає, що
ідентифікаційний код вказується лише
за наявності. При цьому зазначено, що
постанова в справі про адміністративне
правопорушення винесена на місці
вчинення правопорушення, тому
відповідно до положень п. 3.3 Інструкції
з організації примусового виконання
рішень, код, серія і номер паспорта
правопорушника може не зазначатися.
Також позивач вказує на те, що Законом
України "Про виконавче провадження"
державним виконавця надано можливість
витребувати в податкових органах
індивідуальні ідентифікаційні номери
боржника під час виконання рішень.
Враховуючи наведене, позивач вважає,
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 09.10.2013 року незаконною та
такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у засіданні суду
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив їх задовольнити, на
підставі доводів викладених у позовній
заяві. Зазначив, що в ст. 283 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, якою визначено зміст
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
наявність ідентифікаційного коду
фізичної особи - боржника в постанові
про накладення на неї штрафу не
передбачено. Також пояснив, що
постанова по справі про
адміністративне правопорушення від 04
липня 2013 року № 0007 складена головним
державним інспектором Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства в Житомирській області в
той же день, що і протокол про
адміністративне правопорушення № 009242,
в якому зафіксовано скоєне 4 липня 2013
року правопорушення ОСОБА_1,
передбачене ч. 3 ст. 85 Кодексу про
адміністративне правопорушення.
Місцем складання протоколу та
постанову є р. Гнилопять в районі села
Хажин Бердичівського району. У
інспектора були наявні лише бланки
постанов по справі про адміністративне
правопорушення із надрукованим "м.
Житомир", тому він був позбавлений
можливості використати інший бланк при
складанні постанови від 04.07.2013 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, просила
відмовити у задоволенні позовних
вимог, на підставі доводів викладених у
письмових запереченнях проти позову.
Пояснила, що постанова позивача № 0007
від 04.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_1
на користь держави 51,00 грн. штрафу не
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
"Про виконавче провадження" та не
підпадає під дію п. 3.3. р. ІІІ Інструкції
з організації примусового виконання
рішень, так як вона складена в м.
Житомирі, а правопорушення вчинене в с.
Хажині на р. Гнилопять Бердичівського
району, тобто не на місці вчинення
правопорушення, тому повинна містити
код боржника. За таких обставин вважає,
що постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження винесено
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши та дослідивши
подані документи і матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
наявні у справі докази, які мають
юридичне значення для її розгляду та
вирішення спору по суті в їх
сукупності, суд встановив наступне.

4 липня 2013 року головним державним
інспектором Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Житомирській області Бондарчуком
Артуром Олександровичем, за наслідками
розгляду протоколу № 009242 від 04.07.2013
року про адміністративне
правопорушення, скоєне громадянином
ОСОБА_1, прийнято постанову по справі
про адміністративне правопорушення №
0007. Вказаною постановою накладено
адміністративне стягнення на гр.
ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.
Постанову цього ж дня було оголошено
правопорушнику та отримано ним.

У зв'язку з несплатою ОСОБА_1 у
встановлений строк штрафу, вказана
постанова позивачем подана до Відділу
державної виконавчої служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції для примусового
виконання.

Постановою державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції від 09.10.2013 року (ВП №
40154308) відмовлено в прийняті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання постанови,
виданої 04.07.2013 року Управлінням
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства в Житомирській області, у
зв'язку з тим, що виконавчий документ не
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
"Про виконавче провадження", оскільки у
виконавчому документі не вказано
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника - платника податків.

Суд, перевіряючи постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 09 жовтня 2013
року на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2
КАС України, зважає на слідуюче.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України "Про виконавче
провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (зі
змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження" від 21.04.1999
року № 606-XIV (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон), виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

У частині 1 статті 17 Закону закріплено,
що примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону
передбачено, що відповідно до цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи як постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа
визначені статтею 18 Закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону, у
виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

При цьому суд враховує, що відповідно
до Закону України "Про виконавче
провадження" та з метою приведення
нормативно-правових актів у
відповідність до вимог чинного
законодавства наказом Міністерства
юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року
затверджено Інструкцію з організації
примусового виконання рішень.

У пункті 3.3. цієї Інструкції (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
виконавчий документ повинен
відповідати вимогам до виконавчого
документа, зазначеним у статті 18
Закону.

Також у наведеному пункті передбачено
обов'язок державного виконавця при
перевірці відповідності виконавчого
документа вимогам пункту 3 частини
першої статті 18 Закону враховувати,
зокрема, в підпункті "ґ", що
реєстраційний номер облікової картки
платника податків або серія і номер
паспорта можуть не зазначатися в
постановах у справах про
адміністративні правопорушення, які
виносяться на місці вчинення
правопорушення або без участі особи.

У свою чергу, зміст постанови по справі
про адміністративне правопорушення
визначено статтею 283 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.
Згідно із ч. 2 цієї статті, така
постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Отже, стаття 283 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
взагалі не вимагає зазначення
ідентифікаційного номера боржника у
постанові про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Матеріалами справи підтверджено, що
постанова по справі про
адміністративне правопорушення № 0007
від 04 липня 2013 року складена головним
державним інспектором Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства в Житомирській області на
місці вчинення правопорушення ОСОБА_1,
передбаченого ч. 3 ст. 85 Кодексу України
про адміністративне правопорушення, на
р. Гнилопять в районі села Хажин
Бердичівського району.

Разом з цим, суд відхиляє твердження
представника відповідача, що місцем
складення постанови від 04.07.2013 року №
0007 є м. Житомир, оскільки на її бланку
надруковано "м. Житомир", так як додаток
2 до Інструкції з оформлення органами
рибоохорони матеріалів про
адміністративні правопорушення,
затвердженої наказом Міністерства
аграрної політики України від 09.04.2003 р.
№ 101 (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
якою визначено порядок оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення посадовими особами
органів рибоохорони, взагалі не
містить такого обов'язкового реквізиту
як "місце складання", на відміну від
протоколу про адміністративне
правопорушення (додаток 1 до цієї
Інструкції). Отже, технічне зазначення
на надрукованих бланках Управлінням
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства в Житомирській області - "м.
Житомир", на думку суду, не свідчить про
те, що постанова від 04.07.2013 року
складена в м. Житомирі.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що
протокол № 009242 від 04.07.2013 року був
складений на р. Гнилопять в районі села
Хажин Бердичівського району, копію
протоколу та постанови № 0007 від 04.07.2013
року, за наслідками його розгляду,
вручено правопорушнику того ж дня
особисто, що підтверджується підписами
порушника на відповідних документах.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що зазначення у постанові по
справі про адміністративне
правопорушення, яка була складена на
місці вчинення правопорушення,
індивідуального ідентифікаційного
номера боржника - платника податків є
необов'язковим.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 2
ст. 21 Закону України "Про інформацію",
конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень. Конфіденційна
інформація може поширюватися за
бажанням (згодою) відповідної особи у
визначеному нею порядку відповідно до
передбачених нею умов, а також в інших
випадках, визначених законом.

В абзаці першому пункту 1 резолютивної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 30 жовтня 1997 року N 5-зп
вказано, що до конфіденційної
інформації, зокрема, належать
свідчення про особу (освіта, сімейний
стан, релігійність, стан здоров'я, дата
і місце народження, майновий стан та
інші персональні дані).

За таких обставин, інформація стосовно
індивідуального ідентифікаційного
номера особи є конфіденційною, яка
поширюється лише за її згодою.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що оскаржувана постанова
Відділу державної виконавчої служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції від 09 жовтня 2013 року
(ВП № 40154308) про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого
документа-постанови, на підставі вимог
ст. 18 Закону України "Про виконавче
провадження", у зв'язку з тим, що у
виконавчому документі відсутній
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника - платника податків, є
протиправною, тому її слід скасувати, а
позовні вимоги Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Житомирській області - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 86, 158-163, 186, 254 КАС
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження Відділу
державної виконавчої служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції від 09.10.2013 року №
40154308.

Постанова суду може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 23
січня 2014 р.