Справа № 2а-11176/11/0503 (219/6385/13, 6а/219/195/13 )
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/800/47802/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за касаційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в м.Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області на ухвалу Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 7 серпня 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 3 вересня 2013
року у справі № 2а-11176/11/0503 (219/6385/13,
6а/219/195/13) за заявою відділу державної
виконавчої служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції про
заміну способу та порядку виконання
рішення суду по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м.Артемівську Донецької
області про визнання протиправною
бездіяльності та перерахунок пенсії. -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до управління Пенсійного
фонду України в м. Артемівську
Донецької області про визнання
протиправною бездіяльності,
зобов'язання відповідача здійснити
нарахування та виплату щомісячної
доплати до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком як дитині
війни з 10 грудня 2010 року по 20 квітня 2011
року та в подальшому здійснювати
нарахування вказаної надбавки до
пенсії.

Постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 15 вересня 2011 року, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
суду від 26 квітня 2012 року, позовні
вимоги задоволені частково. Визнана
протиправною бездіяльність
відповідача та зобов'язано відповідача
нарахувати і виплатити позивачу, як
дитині війни, щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком відповідно статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" з 01.12.2010 р. по 30.05.2011 р., з
урахуванням фактично виплачених сум.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції Донецької області
звернувся із заявою до суду першої
інстанції про зміну способу і порядку
виконання судового рішення шляхом
зміни з зобов'язання УПФУ на стягнення
з УПФУ нарахованої, але не сплаченої
суми, а саме: 1049,01 грн. з боржника УПФУ в
м Артемівську та Артемівському районі
Донецької області на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 7 серпня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 3 вересня 2013
року, заява відділу державної
виконавчої служби Атемівського
міськрайонного управління юстиції про
заміну способу і порядку виконання
рішення задоволена та змінений спосіб
і порядок виконання рішення по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до УПФУ в м. Артемівську
Донецької області шляхом стягнення з
УПФУ в м.Артемівську та Артемівському
районі Донецької області нарахованої
але не сплаченої суми, а саме: 1049,01 грн. з
УПФУ в м.Артемівську та Артемівському
районі Донецької області на користь
ОСОБА_1.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій управління Пенсійного фонду
України в м.Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвали судів першої та
апеляційної інстанції, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні заяви відділу
державної виконавчої служби
Атемівського міськрайонного
управління юстиції в Донецькій області
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що на виконання
постанови Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 15 вересня 2011 року виданий
виконавчий лист від 25.03.2013 року і
державним виконавцем ВДВС
Артемівського МРУЮ було відкрите
виконавче провадження.

Згідно листа відповідача, отриманого
відділом ВДВС Артемівського МРУЮ від
29.05.2013 року, на виконання постанови про
відкриття виконавчого провадження у
відповідності до рішення
Артемівського міськрайонного суду
позивачу була призначена щомісячна
державна соціальна допомога, як "дитині
війни", у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком з урахуванням фактично
отриманих сум, так ОСОБА_1 перерахунок
проведений за період з 01.12.2010 року по
30.05.2011 рік. Згідно довідки, яка є
додатком до відповіді боржника, всього
до виплати ОСОБА_1 нараховано 1049,01 грн.,
але, у зв'язку з відсутністю
фінансування з Державного бюджету
України УПФУ в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області не має можливості виконати
рішення суду в частині зобов'язання
сплатити заборгованість за цим
рішенням.

Суди першої та апеляційної інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
і порядку виконання рішення послалися
на неможливість виконання постанови
суду від 15.09.2011 року у визначений судом
спосіб, що обумовлює зміну та
встановлення іншого способу і порядку
виконання судового рішення шляхом
визначення до стягнення з відповідача
на користь позивача відповідної суми,
що нарахована відповідачем на
виконання постанови суду.

Колегія суддів погоджується з
наведеними висновками судів першої та
апеляційної інстанції виходячи з
наступного.

Згідно обставин справи має місце спір
щодо зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
м.Артемівську та Артемівському районі
Донецької області здійснити
нарахування та виплату позивачу
недоплаченого підвищення до пенсії, як
дитині війни згідно ст.6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
відповідно постанови Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 15вересня 2011 року.

З 1 січня 2013 року набув чинності Закон
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" від 5 червня
2012 року № 4901- 6 (далі - Закон № 4901), який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження" та
особливості їх виконання. Частиною 1
статті 2 Закону № 4901 визначено, що
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є: державний
орган; державні підприємство, установа,
організація; юридична особа, примусова
реалізація майна якої забороняється
відповідно до законодавства. За
частинами 1, 2 статті 3 Закону № 4901
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду. Стягувач за
рішенням суду про стягнення коштів з
державного органу звертається до
Державної казначейської служби
України у строки, встановлені Законом
України "Про виконавче провадження", із
заявою про виконання рішення суду.

Згідно частинами 1, 2, 6, 7, 8 статті 4
Закону № 4901 виконання рішень суду про
стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи
здійснюється в порядку, визначеному
Законом України "Про виконавче
провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду про
стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи не
виконане протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, його
виконання здійснюється за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду. Перерахування коштів за
рішенням суду здійснюється Державною
казначейською службою України у
тримісячний строк з дня надходження
документів та відомостей, необхідних
для цього, з одночасним направленням
повідомлення про виплату коштів
державному виконавцю, державному
підприємству або юридичній особі.
Державний виконавець протягом десяти
днів з дня отримання такого
повідомлення виносить постанову про
заміну стягувача на Державну
казначейську службу України з
одночасним направленням повідомлення
такому органу. Державне підприємство
або юридична особа, які визнані
боржниками за рішеннями суду,
зобов'язані протягом десяти днів з дня
перерахування коштів відкрити рахунки
в органах Державної казначейської
служби України та проводити розрахунки
виключно з цих рахунків. Положення цієї
частини не поширюються на банки, сто
відсотків або частка статутного
капіталу яких належить державі. За
статтею 7 Закону № 4901 виконання рішень
суду про зобов'язання вчинити певні дії
щодо майна, боржником за якими є
державний орган, державне
підприємство, юридична особа,
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду,
зазначені в частині першій цієї статті,
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення.

Згідно з пунктом 1 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України. Пенсійний фонд України
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики з питань пенсійного
забезпечення та збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За Положенням про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах, затвердженим
постановою правління Пенсійного фонду
України від 30 квітня 2002 р. № 8-2 (у
редакції постанови правління
Пенсійного фонду України від 25 лютого
2008 р. № 5-5), зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21 травня
2002 р. за № 442/6730, управління Пенсійного
фонду України у районах, містах і
районах у містах є органами Фонду,
підвідомчими відповідно головним
управлінням Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, що разом з цими
управліннями утворюють систему
органів Фонду. Тобто, Управління
Пенсійного фонду України є державним
органом.

Виходячи з положень Закону № 4901 та
приписів Порядку, затвердженого на
виконання цього Закону постановою
Кабінету Міністрі України від 3 серпня
2011 року № 845, органи Державної
казначейської служби на теперішній час
не мають повноважень для зобов'язання
іншого органу вчинити певні дії та
можливості прийняти до виконання
виконавчий документ без зазначення
суми коштів, яка підлягає стягненню з
Державного бюджету України.

За частиною 1 статті 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення. У цій категорії
справ зміна способу і порядку
виконання рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на
час розгляду судом першої інстанція
заяви державної виконавчої служби про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення, відповідачем не
здійснене виконання постанови в
повному обсязі, оскільки проведене
лише нарахування на користь позивача
заборгованості в сумі 1049,01 грн. без
здійснення їх виплати.

Виходячи з наведеного, з урахуванням
дати набуття чинності Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" від 5 червня 2012 року №
4901- 6, колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанції щодо очевидної неможливості
виконання постанови суду у визначений
судом спосіб, що обумовлює зміну та
встановлення іншого способу і порядку
виконання судового рішення шляхом
визначення до стягнення з відповідача
на користь позивача відповідної суми,
що нарахована відповідачем на
виконання постанови Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 15 вересня 2011 року.

Відповідно ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої та апеляційної інстанції
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
м.Артемівську та Артемівському районі
Донецької області залишити без
задоволення.

Ухвалу Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 7 серпня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 3 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: