Справа № 237/4877/13-а
Суддя: Ліпчанський С. М.
Дата ухвалення: 2013-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 237/4877/13-а
Провадження 2а/237/137/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2013 року
м. Мар"їнка

Мар"їнський районний суд Донецької
області в складі судді суду:

Головуючого - судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

розглянувши адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління УДАІ УМВС України
в Донецькій області, Інспектора ІДПС
взводу з ОСП № 7 роти ДПС ДАІ сержанта
міліції Соломатина Максима Олеговича
про визнання протиправним дій
інспектора ІДПС взводу з ОСП № 7 роти
ДПС ДАІ Соломатина М.О., та скасування
постанови серії АА2 № 599637 від 18 вересня
2013 року у справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 статті
122 КпАП України,-

В С Т А
Н О В И В:

До Мар'їнського районного суду
звернувся із позовом про визнання
протиправним дій інспектора ІДПС
взводу з ОСП № 7 роти ДПС ДАІ Соломатина
М.О., та скасування постанови серії АА2
№ 599637 від 18 вересня 2013 року у справі
про адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 статті 122 КпАП України.

ОСОБА_1 вважає цю постанову
необґрунтованою, такою, що не
відповідає нормам КУпАП. Лише
уповноважені посадові особи
відповідно до статті 255 КпАП України
мають право складати протоколи за ст. 122
КпАП України про адміністративні
правопорушення не містить визначення
поняття посадова особа. Посадовими
особами відповідно до статті 2 Закону
України «Про державну службу» від
16.12.1993 року № 3723-7 вважаються керівники
та заступники керівників державних
органів та їх апарату, інші державні
службовці, на яких законами або іншими
нормативними актами покладено
здійснення організаційно-розпорядчих
документів та консультативно-дорадчих
функцій».

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення, орган, посадова особа
виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити:
найменування органу, який виніс
постанову, дату розгляду справи,
відомості про особу, щодо якої
розглядається справа, викладення
обставин встановлених при розгляді
справи, зазначення нормативного акта,
який передбачає відповідальність за
дане адміністративне правопорушення,
прийняте по справі рішення.

Разом з тим, при розгляді
адміністративного матеріалу про
притягнення зазначеної особи до
адміністративної відповідальності не
було належним чином враховано
обставини передбачені ст.ст. 33, 34, КпАП
України, у зв'язку з чим незрозуміло
чому Інспектор прийшов до висновку про
накладання адміністративного
стягнення саме у такому розмірі.

Також слід зазначити, що відповідно до
п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КоАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких ґрунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

В Постанові, що оскаржується, не
зазначено жодного доказу, на підставі
якого інспектором було прийняте
рішення про накладення на позивача
адміністративного стягнення, навіть в
якості такого не наведено протокол про
адміністративне порушення.

Разом з цим, відповідно до п.2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свої
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

Представник відповідача із
позовом не погодився, надав суду
письмові докази щодо порушення
позивачем Правил дорожнього руху
України.

Дослідивши матеріали
адміністративного позову, дослідивши
усі докази у справі в їх сукупності,
приходжу до висновку, що позов підлягає
не задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, що доводи позивача
щодо незаконності постанови про
притягнення його до адміністративної
відповідальності і накладення штрафу є
такими, які відповідач спростував
доказами наданими у судовому
засіданні.

Керуючись ст. ст. 252, 268, 287, 288 КпАП
України, ст. ст. 6, 17, 18, 19, та статтями 104-106
КАС України, п. 12.4 Постанови КМУ «Про
правила дорожнього руху» ,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління УДАІ УМВС України в
Донецькій області, Інспектора ІДПС
взводу з ОСП № 7 роти ДПС ДАІ сержанта
міліції Соломатина Максима Олеговича
про визнання протиправним дій
інспектора ІДПС взводу з ОСП № 7 роти
ДПС ДАІ Соломатина М.О., та скасування
постанови серії АА2 № 599637 від 18 вересня
2013 року у справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 статті
122 КпАП України залишити без
задоволення.

Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя:

Дата документу 31.10.2013