Справа № 398/8515/13-а
Суддя: Тимченко Л. М.
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/8515/13-аПОСТАНОВА
"08" січня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
області у складі суду:
головуючий суддя
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Олександрія
цивільну справу за адміністративним
позовом прокурора м. Олександрія
Кіровоградської області до
Виконавчого комітету Димитрівської
селищної ради міста Олександрія
Кіровоградської області як третя особа
за ухвалою суду залучено ОСОБА_1 про
визнання дій протиправними та
скасування постанови від 12 вересня 2013
року про накладення адміністративного
Прокурор м. Олександрія
Кіровоградської області (надалі
Позивач) 11 жовтня 2013 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Виконавчого комітету Димитрівської
селищної ради міста Олександрія
Кіровоградської області (надалі
Відповідач) про визнання дій
протиправними та скасування постанови
від 12 вересня 2013 року про накладення
адміністративного стягнення,
мотивуючи свої вимоги тим, що 12 вересня
2013 року адміністративна комісія
Димитрівської селищної ради міста
Олександрія Кіровоградської області
розглянула протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно
ОСОБА_1 та прийняла постанову про
накладення на неї адміністративного
стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.
за порушення ч. 2 ст. 156 КУпАП. Вказану
постанову вважає протиправною та
незаконною, оскільки адміністративною
комісією було порушено порядок
організації та проведення засідань з
розгляду адміністративних справ,
визначений КУпАП. Справа розглядалась
за відсутності особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності,
тобто справу було розглянуто без
участі ОСОБА_1, за відсутності
належного виклику. Цим було порушено
право особи на використання
ефективних засобів захисту у
адміністративному провадженні, у тому
числі шляхом залучення захисника. Крім
того, протокол засідання
адміністративної комісії не містить
відмітки про місце засідання, явку
осіб, відомості про документи і речові
докази, про оголошення прийнятої
постанови та роз'яснення порядку та
строків її оскарження.
В судовому засіданні представник
позивача на позовних вимогах
наполягає та просить суд
задовольнити адміністративний позов.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечує, пояснивши суду, що
адміністративна комісія діє при
Димитрівській селищній раді під
головуванням секретаря селищної ради
Буріко Т.І. Коли надійшов протокол про
адміністративне правопорушення,
продавець ОСОБА_1 через власника
магазину була повідомлена про дату
розгляду справи на засіданні
адміністративної комісії
Димитрівської селищної ради. Того дня
вона отримала копію постанови про
накладення на неї адміністративного
стягнення у виді штрафу в мінімальному
розмірі 510 грн. Просить суд врахувати,
що в постанові комісії було вказано
про порядок та строки оскарження
Інтереси відповідача в суді по
довіреності представляв Бандурко П.В.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1
як третя особа за ухвалою суду залучена
до участі у справі показала суду, що
дійсно 06 вересня 2013 року відносно неї
працівниками міліції було складено
протокол про адміністративне
правопорушення за продаж пива особі,
яка не досягла повноліття. Вказаний
факт вона не заперечує, вона
відволіклась розмовою по телефону,
коли неповнолітня особа сплатила за
пиво. Того ж дня вона повідомила
власника магазину, вона писала скаргу
прокурору на дії працівників міліції.
Вона постанову про накладення на неї
штрафу до суду не оскаржувала, однак і
Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши докази у сукупності з
іншими матеріалами справи, з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог та
заперечень, оцінивши досліджені в
судовому засіданні докази, суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування визначає Закон України
«Про місцеве самоврядування в
За змістом ст. 2 КАС України основним
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ст. 6 КАС України
кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом.
У відповідності до вимог ст. 11 КАС
України суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього кодексу і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.
За змістом ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані на
підставі яких суд встановлює наявність
чи відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі , та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів.
Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а в адміністративних
справах про протиправність рішень дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Згідно вимог ст. 171 КАС України право
оскаржити нормативно - правовий акт
мають особи, щодо яких його
застосовано, а також особи, які є
суб'єктом відносин, у яких буде
застосовано цей акт.
При вирішенні даного спору суд,
виходячи з принципу диспозитивності
цивільного судочинства, розглядає
справу в межах заявлених вимог і на
підставі доказів наданих позивачем.
Судом встановлено, що 12 вересня 2013
року адміністративна комісія
Димитрівської селищної ради міста
Олександрія Кіровоградської області
розглянула протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно
ОСОБА_1 та прийняла постанову від 12
вересня 2013 року про накладення на неї
адміністративного стягнення у виді
штрафу в сумі 510 грн. на за порушення
Судом також встановлено, що заяву
від 16 вересня 2013 року, в якій
оскаржувались дії працівників
міліції, саме щодо їх дій 06 вересня 2013
року при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1, було подано до
прокуратури м. Олександрія власником
магазину - підприємцем ОСОБА_4 Саме за
результатом розгляду скарги ОСОБА_4
було проведено перевірку діяльності
адміністративної комісії
Димитрівської селищної ради міста
Олександрія Кіровоградської області.
За результатом перевірки прокурором м.
Олександрія 23 вересня 2013 року було
внесено подання про усунення порушень
законодавства України про
адміністративні правопорушення,
зокрема, щодо скасування постанови
адміністративної комісії
Димитрівської селищної ради міста
Олександрія Кіровоградської області
від 12 вересня 2013 року по справі про
адміністративне правопорушення про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1 як незаконної.
Вказане подання було розглянуто
виконавчим комітетом 03 жовтня 2013 року
та листом від 04 жовтня 2013 року № 371
прокурора м. Олександрія було
повідомлено що за рішенням
виконавчого комітету № 38 від 03 жовтня
2013 року подання було відхилено. Суд
приймає до уваги, що голові
адміністративної комісії було вказано
на недоліки в організації роботи та
проведенні засідань адміністративної
Допитана в судовому засіданні
секретар селищної ради Буріко Т.І.
показала суду, що у вересні 2013 року,
коли до селищної ради надійшов
протокол про адміністративне
правопорушення, продавець ОСОБА_1
через власника магазину була
повідомлена про дату розгляду справи
на засіданні адміністративної комісії
Димитрівської селищної ради. Того дня
вона отримала копію постанови про
накладення на неї адміністративного
стягнення у виді штрафу в мінімальному
розмірі 510 грн. Просить суд врахувати,
що селищна рада володіє інформацією, що
в магазині неповнолітнім продавали
Допитана в судовому засіданні
власник магазину підприємець ОСОБА_4
підтвердила, що через неї продавець
магазину ОСОБА_1 була повідомлена про
дату розгляду на засіданні
адміністративної комісії протокола
про адміністративне правопорушення у
адміністративній справі.
Суд дійшов висновку, що правові
наслідки порушення вимог тільки щодо
відсутності письмового повідомлення
особи, відносно якої складено протокол
про адміністративне правопорушення не
передбачає скасування прийнятих
нормативно-правових актів.
Суд також дійшов висновку, що
позивач не є особою, яка має право
оскаржити вищезазначене рішення
адміністративної комісії
Димитрівської селищної ради міста
Олександрія Кіровоградської області
по суті, оскільки таке право надане
лише особам, щодо яких його
застосовано, а також особам, які є
суб'єктом правовідносин, у яких буде
застосовано цей акт.
Судом встановлено, що позивачем не
надано до суду доказів того, що
оскаржуване ним рішення
адміністративної комісії
Димитрівської селищної ради міста
Олександрія Кіровоградської області,
яке 12 вересня 2013 року було прийняте
стосовно ОСОБА_1 в порушення вимог
діючого законодавства - і це призвело
до порушень її прав, свобод та
Суд вважає, що саме ОСОБА_1 є особою,
яка має право оскаржити вищезазначене
рішення адміністративної комісії
Димитрівської селищної ради м.
Олександрія по суті. Вона не оскаржила
рішення адміністративної комісії до
суду, погодившись із розміром штрафу.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 не
оспорила прийняте адміністративною
комісією рішення про притягнення її до
адміністративної відповідальності у
виді штрафу в сумі 510 грн., визнає, що
вона була повідомлена усно саме ОСОБА_4
про дату розгляду і саме того ж дня
отримала постанову адміністративної
комісії про накладення на неї
адміністративного стягнення. Однак
судом враховано, що штраф нею досі не
сплачено.

Щодо вимог, що протокол засідання
адміністративної комісії не містить
відмітки про місце засідання, явку
осіб, відомості про документи і речові
докази, про оголошення прийнятої
постанови та роз'яснення порядку та
строків її оскарження - то вони також не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні. Суд приймає до уваги, що в
постанові від 12 вересня 2013 року, яку
отримала ОСОБА_1 саме 12 вересня 2013 року
адміністративною комісією
Димитрівської селищної ради було
вказано порядок та строки оскарження
прийнятого комісією рішення про
стягнення штрафу.

Судом достовірно встановлено, що
позивачем не надано до суду доказів
того, що оскаржуване ним рішення
Олександрійської міської ради було
застосовано стосовно особи, і це
призвело до порушень її прав, свобод та
інтересів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги (в межах заявлених
позовних вимог) не підлягають
задоволенню, оскільки на час розгляду
справи в суді позивачем не надані до
суду достовірні докази того, що було
порушено право особи на використання
ефективних засобів захисту у
адміністративному провадженні, у тому
числі шляхом залучення захисника і це
призвело до порушення необхідного
балансу між будь якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів позивача і цілями, на
досягнення яких спрямоване оспорюване
рішення.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що відсутні
підстави для скасування рішення
адміністративної комісії
Димитрівської селищної ради міста
Олександрія Кіровоградської області
від 12 вересня 2013 року щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності гр. ОСОБА_1 у виді
штрафу в сумі 510 грн. за правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, а тому в
задоволенні позовних вимог суд
вважає необхідним відмовити.

Судові витрати суд відносить на
рахунок держави.

Враховуючи викладені обставини та
керуючись ст.ст. 7, 9, 156, 247, 251, 258, 265, 268, 281-
288, 297 КУпАП, ст.ст. 3, 4, 17-19, 99-100, 159-163, 167
КАС України, суд, -

п о с
т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного
позову прокурора м. Олександрія
Кіровоградської області до
Виконавчого комітету Димитрівської
селищної ради міста Олександрія
Кіровоградської області про визнання
дій протиправними та скасування
постанови від 12 вересня 2013 року про
накладення адміністративного
стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.
за порушення ч. 2 ст. 156 КУпАП -
відмовити повністю.

Судові витрати віднести на
рахунок держави.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду
Л.Тимченко