Справа № 825/2744/13-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.08.13р. у
справі №825/2744/13-а за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
до Деснянського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції про
визнання дій незаконними та скасування
постанови

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про
визнання неправомірними дії
заступника начальника Деснянського
відділу ДВС Чернігівського міського
управління юстиції щодо винесення
постанови про накладення штрафу від
27.06.13р. ВП №30593882 та скасування
постанови.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.08.13р. у
задоволенні адміністративного позову -
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим,
що судом першої інстанції не враховано,
що позивачем не виконано вимоги
державного виконавця про добровільне
виконання судового рішення з поважних
причин, у зв'язку з відсутністю
відповідного бюджетного асигнування.

Враховуючи, що у судове засідання
учасники процесу не з'явились, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, докази
чого наявні в матеріалах справи,
розгляд апеляційної скарги було
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у відповідності до ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу позивача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
заступником начальника Деснянського
відділу ДВС Чернігівського міського
управління юстиції постановою від
10.01.12р. відкрито виконавче провадження
ВП №30593882 за виконавчим листом від
23.12.11р. №2а-2506/20119/11 виданим Деснянським
районним судом м. Чернігова про
зобов'язання УПФУ в Деснянському
районі м. Чернігова здійснити
перерахунок розміру надбавки до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» 30%
мінімальної пенсії за віком,
обчисленої згідно положень ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» ОСОБА_2 за період з 24.05.11р.
по 22.07.11р. включно і сплатити йому
заборгованість, що виникне внаслідок
такого перерахунку за відрахуванням
вже сплаченої суми.

На виконання постанови про відкриття
виконавчого провадження УПФУ в м.
Чернігові повідомило листом від 16.01.12р.
№873/05 відповідача про часткове
виконання рішення суду, а саме
стягувачу було нараховано доплату в
сумі 142,47 грн.; в іншій частині боржником
зазначено поважні причини невиконання
рішення суду в добровільному порядку.

Зважаючи на часткове виконання
боржником рішення суду, наявність
поважних причин невиконання рішення
суду в іншій частині та неможливість
його виконання без участі боржника,
державним виконавцем 15.05.12р. з підстав
п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження.

За результатами оскарження постанови
державного виконавця від 15.05.12р. про
закінчення виконавчого провадження
постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07.11.12р.,
залишено без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.03.13р. постанову визнано
незаконною та скасовано.

30.05.13р. державним виконавцем винесено
постанову про відновлення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа від 23.12.11р.
№2а-2506/20119/11, виданого Деснянським
районним судом м. Чернігова.

18.06.13р. у зв'язку з невиконанням
пенсійним органом рішення суду в
добровільному порядку, відповідачем на
підставі ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» накладено на
боржника штраф у розмірі 680 грн.

У зв'язку з повторним невиконанням
боржником рішення суду без поважних
причин та керуючись ст. 89 Закону
України «Про виконавче провадження»
27.06.13р. державним виконавцем винесено
постанову про накладення на боржника
штрафу у розмірі 1 360 грн.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що державним
виконавцем на підставі та у спосіб
повноважень, визначених Законом
винесено постанову про накладення на
позивача штрафу у розмірі 1 360 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Законом України «Про виконавче
провадження» від 21.04.99р. № 606 (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; надалі - Закон
України № 606) визначено умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх в
добровільному порядку.

Стаття 75 вказаного Закону передбачає,
що після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Статтею 89 Закону № 606 передбачено, що у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 вказаної статті передбачено,
що у разі повторного невиконання
рішення боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що під поважними причинами
слід розуміти лише ті обставини, які
об'єктивно є непереборними, тобто не
залежать від волевиявлення особи,
пов'язані з дійсно істотними
обставинами, перешкодами чи
труднощами, що унеможливлюють
виконання у добровільному порядку
рішення суду. Такі обставини мають бути
підтверджені відповідними та
належними доказами.

Разом з тим, доказів невиконання
позивачем виконавчого листа від 23.12.11р.
№2а-2506/20119/11, у зв'язку з наявністю
поважних причин позивачем не надано,
доказів в обґрунтування поважності
причин невиконання не наведено ні в
ході виконавчого провадження, ні в ході
судового розгляду справи.

Як зазначає апеляни, винятковим
випадком невиконання рішення суду в
добровільному порядку, на думку
позивача, є відсутність державного
асигнування.

Так, Європейським Судом з прав людини у
справі «Кечко проти України»
зазначено, що органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань.

Відповідно до статті 32 Європейської
Конвенції захист прав і основоположних
свобод, юрисдикція Європейського Суду
з прав людини поширюється на всі
питання тлумачення і застосування
Конвенції та протоколів до неї.

Відповідно до пункту 1 Закону України
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, першого протоколу та протоколів
№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна
повністю визнає на своїй території
юрисдикцію Європейського Суду з прав
людини в усіх питаннях, що стосуються
тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно статті 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини», суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Суду як джерело права.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відсутність державного асигнування не
є поважною причиною для невиконання
пенсійним органом рішення суду, що
набрало законної сили.

Реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Аналогічна правова позиція
узгоджується з практикою Вищого
адміністративного суду України
викладену в ухвалах від 17.12.13р. у справі
№К/9991/4996/12, від 24.10.13р. у справі
№К/9991/6432/12, від 12.12.13р. у справі
№К/9991/9003/12.

За наведених обставин, відсутні
підстави для висновку про порушення
судом вимог закону, та, як наслідок,
відсутні правові підстави для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У Х
В А Л И В:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.08.13р. у
справі №825/2744/13-а - залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.08.13р. у
справі №825/2744/13-а - без змін.

Дана ухвала набирає законної через
п'ять днів після направлення її копії
особами, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Пилипенко О.Є.