Справа № К/9991/57965/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/57965/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Апеляційного суду Донецької області
від 15 липня 2011 року у справі №2-3518/10 за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька про
поновлення порушеного права та
зобов'язання перевести на пенсію за
вислугою років, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька з
позовом про поновлення порушеного
права та зобов'язання перевести на
пенсію за вислугою років.

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 30 липня 2010 року,
позов задоволено. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька
перевести ОСОБА_4 на пенсію за вислугою
років.

Постановою Апеляційного суду
Донецької області від 15 липня 2011 року
рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 30 липня 2010 року
скасовано. Прийнято нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Апеляційного суду Донецької області
від 15 липня 2011 року ОСОБА_4 звернувся з
касаційною скаргою, у якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

За змістом статті 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач працював в
Донецькій державній авіакомпанії
«Донбас-Східні авіалінії України»
льотчиком.

23.12.2002р. був звільнений за власним
бажанням за ст.38 КЗпП України у зв'язку
з виходом на пенсію за вислугою років.

26.12.2002р. позивачеві була призначена
пенсія за вислугою років, як працівнику
льотного та льотно - випробного складу,
відповідно до ст.54 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

28.12.2002р. був прийнятий на посаду
командира повітряного судна, пілотом
першого класу ПС ЯК-42 2 АЕ льотної
служби.

02.02.2008р. по досягненню пенсійного віку
та маючи право на вибір пенсії,
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» перейшов на
пенсію за віком на підставі особистої
заяви.

На теперішній час позивач працює в ТОВ
«Авіакомпанія Донбасаеро» на посаді
диспетчера, відповідно до наказу від
22.12.2009р. №436/л.

Позивач звернувся із заявою до
відповідача про переведення його на
пенсію за вислугою років, однак йому
було відмовлено.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги виходив з
неправомірності дій відповідача та
наявності права позивача на пенсію за
вислугою років, відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Натомість суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог вмотивував свої
висновки тим, що позивач втратив право
на пенсію за вислугою років, оскільки
працював і продовжує працювати на
посаді, яка виключає право отримувати
пенсію за вислугою років.

Колегія суддів, погоджується із
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» особам, які
мають одночасно право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором, за винятком
пенсій інвалідам внаслідок поранення,
контузії або каліцтва, що їх вони
дістали при захисті Батьківщини чи при
виконанні інших обов'язків військової
служби, або внаслідок захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті чи
з виконанням інтернаціонального
обов'язку.

Згідно ст.7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» звернення за
призначенням пенсії може
здійснюватися у будь-який час після
виникнення права на пенсію. При цьому
пенсії за віком і по інвалідності
призначаються незалежно від того,
припинено роботу на час звернення за
пенсією чи вона продовжується. Пенсії
за вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на цю
пенсію.

Статтею 51 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що пенсії
за вислугу років встановлюються
окремим категоріям громадян, зайнятих
на роботах, виконання яких призводить
до втрати професійної працездатності
або придатності до настання віку, що
дає право на пенсію за віком.

У статті 54 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» зазначені окремі
категорії працівників авіації і
льотно-випробного складу, які мають
право на пенсію за вислугу років.

Отже, пенсія за вислугу років
призначається при залишенні роботи,
яка дає право на цю пенсію. У разі
влаштування на роботу за посадою, яка
дає право на пенсію за вислугу років,
виплата пенсії припиняється на весь
період роботи на цій посаді.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку, що у позивача
відсутні обов'язкові умови, що дають
право на пенсію за вислугою років.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами попередніх
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Апеляційного
суду Донецької області від 15 липня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: