Справа № 2а-461/12
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-461/12
Головуючий у 1-й інстанції: Ісаєвська
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві на постанову
Печерського районного суду м.Києва від
06 лютого 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Заступника начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві Алєксєєнка Івана
Олександровича, третя особа: Інспекція
Державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві про визнання
неправомірними дій, скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення та закриття
провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до
Печерського районного суду міста Києва
із адміністративним позовом до
Заступника начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві Алєксєєнка Івана
Олександровича, третя особа: Інспекція
Державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві, в якому просила
визнати неправомірними дії
відповідача в частині притягнення її
до адміністративної відповідальності,
скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення № 616
від 07 листопада 2012 року, винесену
заступником начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві Алексєєнко
Іваном Олександровичем та закрити
провадження у справі про
адміністративне правопорушення.

Постановою Печерського районного суду
міста Києва від 06 лютого 2013 року позов
задоволено частково.

Скасовано постанову по справі про
адміністративне правопорушення № 616
від 07 листопада 2012 року винесену
заступником начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві Алексєєнко
Іваном Олександровичем щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 за ч. 12 ст. 96
КУпАП, а провадження у
адміністративній справі закрито.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким повністю відмовити в
задоволенні вимог даного позову.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
07.11.2012 року заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Алексєєнко Іваном
Олександровичем було винесено
постанову № 616, якою притягнуто до
адміністративної відповідальності
громадянку ОСОБА_2, визнано її винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96
КУпАП та накладено штраф у розмірі 6800,00
грн.

Підставою для притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
стала наявність вчинення порушень у
сфері містобудівної діяльності, в
частині експлуатації об'єкта ІІ
категорії складності - садового
будинку (літера «А-ІІ»), двох навісів
(літера «Б», літера «Г») та альтанку
(літера «В») на АДРЕСА_1 Садівничого
товариства «Трикотажник» (далі - СТ
«Трикотажник») у Дарницькому районі м.
Києва, які за даними технічного
паспорту БТІ були самовільно
збудованими у 1999 році та не прийняті в
експлуатацію.

За результатами перевірки
відповідачем було складено акт
перевірки від 02.11.2012 року, в якому
зафіксовано порушення вимог ч. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Так, під час розгляду справи про
адміністративне правопорушення було
встановлено, що позивач згідно
договору купівлі-продажу від 08 грудня
2004 року набула права власності на
земельну ділянку площею 0,0418 гектари,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення якої ведення
садівництва. На вказаній земельній
ділянці було збудовано садовий будинок
площею 138 м/кв., що складається з
тамбура площею 2,2 м/кв., коридору площею
12,2 м/кв., кухні-їдальні площею 33,4 м/кв,
санвузла площею 5.4 м/кв., гаражу площею
22,8 м/кв., підсобного приміщення площею
8,0 м/кв., санвузла площею 5,7 м/кв.,
житлової кімнати площею 8,6 м/кв.,
житлової кімнати площею 11,1 м/кв,
житлової кімнати площею 10,3 м/кв; (літера
«А»), навісу (літера «Б»), альтанки
(літера «В»), навісу (літера «Г»).

20 липня 2012 року Приватним
підприємством «АКТИВ ІНВЕСТ» було
виготовлено звіт про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж.

23 липня 2012 року позивач звернувся до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві із заявою про реєстрацію та
прийом в експлуатацію самочинно
збудованих будинків та цього ж дня
отримав відповідь про повернення
декларації щодо готовності об'єкта до
експлуатації та відмови в реєстрації
декларації.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Правові та організаційні засади
здійснення архітектурної діяльності
визначаються законом України «Про
архітектурну діяльність» від 20 травня
1999 року N 687-XIV.

Відповідно до ст. 10 вказаного Закону,
для забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності
встановлюються Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон
№ 3038-VI).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 вказаного
Закону, замовником є фізична або
юридична особа, яка має намір щодо
забудови території (однієї чи
декількох земельних ділянок) і подала в
установленому законодавством порядку
відповідну заяву.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону № 3038, суб'єктами
містобудування є органи виконавчої
влади, Верховна Рада Автономної
Республіки Крим, Рада міністрів
Автономної Республіки Крим,органи
місцевого самоврядування, фізичні та
юридичні особи.

Згідно з частинами першою та другою
ст. 41 Закону № 3038, державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року
(далі - Порядок), державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Держархбудінспекцією та
її територіальними органами.

Пунктом 2 зазначеного Порядку
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням: вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції; порядку здійснення
авторського і технічного нагляду,
ведення загального та (або) спеціальних
журналів обліку виконання робіт,
виконавчої документації, складення
актів на виконані будівельно-монтажні
та пусконалагоджувальні роботи; інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, про
наявність факту порушення позивачем
вимог частини 8 статті 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» відповідачу стало відомо з
моменту надходження первинної заяви
позивача від 23.07.2012 року про реєстрацію
та прийом в експлуатацію самочинно
збудованих ним об'єктів.

Відповідно до частини 1 статті 38 КУпАП,
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через два місяці
з дня вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - два місяці
з дня його виявлення, за винятком
випадків, коли справи про
адміністративні правопорушення
відповідно до цього Кодексу підвідомчі
суду (судді).

В контексті положень ст.38 КУпАП чітко
вбачається, що дана стаття врегульовує
включно строки щодо накладення
уповноваженими органами (посадовими
особами) адміністративного стягнення,
які визначені в ст.24 КУпАП.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю в разі
закінчення на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
строків, передбачених ст.38 цього
Кодексу.

Зважаючи на те, що про порушення норм
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» відповідач
та третя особа дізналися саме з моменту
подачі позивачем заяви про реєстрацію
та прийом в експлуатацію самочинно
збудованих об'єктів (будинків), то на
момент винесення оскаржуваної
постанови застосуванню підлягали
положення ст. 247 КУпАП по причині
закінчення строків притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності.

Таким чином, апелянтом не було надано
доказів на підтвердження заявлених ним
вимог, а тому доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що
постановлене у справі рішення суду
першої інстанції ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень матеріального і
процесуального закону, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи, доводи викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю м.Києва - залишити без
задоволення.

Постанову Печерського районного суду
міста Києва від 06 лютого 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків Л.П.
Борисюк І.Й. Петрик

Повний текст ухвали виготовлено -
16.12.13р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.