Справа № 523/4376/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/800/46029/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси на ухвалу
Суворовського районного суду м. Одеси
від 05 квітня 2013 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2013
року

у справі № 523/4376/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Одеси

до ОСОБА_2

про стягнення надміру
сплачених сум пенсійних виплат

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 05.04.2013, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08.08.2013,
залишено без розгляду
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси до ОСОБА_2
про стягнення надміру сплачених сум
пенсійних виплат.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій, Управління
ПФУ оскаржив їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення судами норм
процесуального права, направивши
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду позову по суті.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
строк звернення до суду пропущено з
поважних причин, оскільки відрахування
з пенсії відповідача за рішенням
позивача від 23.09.2011 на даний час
призупинено, а тому стягнути борг, який
залишився, немає можливості. Крім того,
позивач у своїй скарзі зазначає, що
неодноразово намагався вирішити спір в
адміністративному порядку.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом 1
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, у квітні 2013 року Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси (далі -
Управління ПФУ) звернулось до
Суворовського районного суду м. Одеси з
адміністративним позовом до ОСОБА_2 про
стягнення надміру сплачених сум
пенсійних виплат.

Позов обґрунтовано тим, що 23.09.2011
Управлінням ПФУ прийнято рішення про
утримання сум пенсій, надміру
сплачених пенсіонеру в розмірі 3 205,56
грн. Переплата виникла через
застосування показника
середньомісячної заробітної плати для
обчислення пенсії за 2010 рік, замість 2006
року.

Залишаючи позов без розгляду, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що підстав для визнання
причин пропуску позивачем строку
звернення до адміністративного суду
поважними немає.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується зі вказаним висновком
судів попередніх інстанцій з огляду на
таке.

Відповідно до частини першої статті 100
КАС України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Частиною першою статті 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
установлено, що суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

У цьому випадку Управління ПФУ обрало
один із передбачених законодавством
способів реалізації свого права на
стягнення надміру сплачених коштів -
шляхом прийняття відповідного рішення
від 23.09.2011.

Ураховуючи те, що жодних фактів, які б
вказували на неможливість подальшого
відрахування коштів з пенсії
відповідача за рішенням Управління ПФУ
від 23.09.2011 не установлено, причини
пропущення строку звернення до суду з
цим позовом, право на яке виникло у 2011
році, через наявність інших спорів та
намагання в адміністративному порядку
повернути надміру сплачені кошти не
можна визнати поважними, суд
касаційної інстанції вважає
правомірним рішення суду першої
інстанції про залишення позову без
розгляду.

Зважаючи на викладене, доводи
касаційної скарги спростовуються вище
переліченими нормами права та
установленими обставинами справи, у
зв'язку з чим відсутні підстави для її
задоволення та скасування чи зміни
рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси залишити
без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Одеси від 05 квітня 2013 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2013
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 КАС
України.