Справа № 825/15/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2014 року
Чернігів Справа № 825/15/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Якуш І.В.,

позивача
- ОСОБА_1,

представника відповідача
- Косаревої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-Західній залізниці про
визнання протиправними і скасування
наказів та поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

21.04.2011 позивач, ОСОБА_1, звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Міністерства внутрішніх
справ України на Південно-Західній
залізниці (надалі - УМВС України на
Південно-Західній залізниці), в якому, з
урахуванням збільшення позовних вимог,
просив суд: визнати протиправним та
скасувати наказ УМВС України на
Південно-Західній залізниці № 290 о/с
від 01.10.2010 щодо притягнення його до
дисциплінарної відповідальності;
визнати протиправним та скасувати
наказ УМВС України на
Південно-Західній залізниці № 291 о/с
від 04.10.2010 в частині його звільнення в
запас Збройних сил за п. 64 «є» (за
порушення дисципліни); поновити його на
посаді заступника командира 2-го взводу
1-ї роти батальйону патрульної служби
при УМВС України на Південно-Західній
залізниці; зобов'язати УМВС України на
Південно-Західній залізниці виплатити
позивачу середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 16.05.2011,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.09.2013, позовні вимоги було
задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27.11.2013 справу направлено на
новий розгляд до суду першої
інстанції.

Позовна заява мотивована тим, що накази
№ 291 о/с від 04.10.2010 та № 290 о/с від 01.10.2010
винесені з порушенням вимог Закону
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України»,
Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України та Кодексу
законів про працю України, в частині
порушення порядку проведення
службового розслідування та
звільнення позивача в період
тимчасової непрацездатності.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що УМВС України на
Південно-Західній залізниці під час
видання наказу про звільнення, не було
відомо про перебування ОСОБА_1 у стані
тимчасової непрацездатності.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На виконання вимог ухвали Вищого
адміністративного суду України від
27 листопада 2013 року, судом
розглянуто питання щодо пропуску
позивачем строку звернення до суду.
Ухвалою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року клопотання ОСОБА_1 про поновлення
строку звернення до суду задоволено.
Поновлено строк звернення до суду у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до УМВС України на
Південно-Західній залізниці про
визнання протиправними і скасування
наказів та поновлення на посаді.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив
службу на посаді заступника командира
2-го взводу 1-ї роти батальйону
патрульної служби при УМВС України на
Південно-Західній залізниці.

Згідно наказу УМВС України на
Південно-Західній залізниці № 283 о/с
від 30.09.2010 позивачу було присвоєно
чергове спеціальне звання - лейтенант
міліції.

З 01.10.2010 по 12.11.2010 ОСОБА_1 знаходився на
амбулаторному лікуванні в Ніжинській
вузловій поліклініці
Південно-Західної залізниці з
діагнозом - перелом лівої променевої
кістки, що підтверджується копіями
листків непрацездатності, наявними в
матеріалах справи.

13.11.2010 після виходу позивача на роботу,
останній був повідомлений, що наказом
УМВС України на Південно-Західній
залізниці № 291 о/с від 04.10.2010 його
звільнено з посиланням на п. 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх Справ, з підстави -
дисциплінарний наказ УМВС України на
Південно-Західній залізниці № 290 о/с
від 01.10.2010.

Позивач звернувся до МВС України з
проханням повідомити останнього про
причини звільнення, вказавши на
допущені порушення під час звільнення,
та переглянути обставини звільнення та
поновити його на службі.

Листом від 28.03.2011 ОСОБА_1 повідомлено, що
за дорученням МВС України відділ
кадрового забезпечення УМВС України на
Південно-Західній залізниці розглянув
його звернення та проведеною
перевіркою підстав для поновлення його
на службу в органи внутрішніх справ не
встановив.

Вважаючи винесені накази та звільнення
протиправними, позивач звернувся до
суду за захистом своїх прав.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України орган державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до частин 1, 6 статті 43
Конституції України кожен має право на
працю, що включає можливість заробляти
собі на життя працею, яку він вільно
обирає або на яку вільно погоджується.
Громадянам гарантується захист від
незаконного звільнення.

Загальні правила звільнення з посад,
передбачені нормами Кодексу законів
про працю України, відповідно до
частини 3 статті 40 якого, не
допускається звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці.

Дана норма є імперативною та забороняє
власнику звільняти працівника в період
його тимчасової непрацездатності.

Особливості проведення службових
розслідувань, застосувань
дисциплінарних стягнень та звільнень
працівників органів внутрішніх справ
визначені Законом України «Про
міліцію», Законом України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України», Інструкцією
про порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженої наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 06.12.1991 № 552 тощо.

Згідно частини 1 статті 25 Закону
України «Про міліцію» працівник
міліції у межах повноважень, наданих
цим Законом та іншими законодавчими
актами, самостійно приймає рішення і
несе за свої протиправні дії або
бездіяльність дисциплінарну чи
кримінальну відповідальність.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначаються Законом України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» від 22.02.2006
року № 3460-IV (надалі - Закон № 3460-IV).

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 3460-IV
службова дисципліна - це дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.
Дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни.

Відповідно до статей 5, 12 Закону № 3460-IV
за вчинення дисциплінарних проступків
особи рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом. На осіб рядового
і начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Закону № 3460-IV визначено
порядок накладення дисциплінарних
стягнень. Так, з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
один місяць. Забороняється проводити
службове розслідування особам, які є
підлеглими порушника, а також особам -
співучасникам проступку або
зацікавленим у наслідках
розслідування. Розслідування
проводиться за участю безпосереднього
начальника порушника. Порядок
проведення службового розслідування
встановлюється міністром внутрішніх
справ України. Перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.
Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ. Зміст наказу
доводиться до відома особи рядового
або начальницького складу, яку
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності, під підпис. При
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації.

Відповідно до пункту 10 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженої наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 06.12.1991 №552 при проведенні
службового розслідування повному,
об'єктивному і всебічному дослідженню
підлягають: подія порушення (час, місце,
спосіб, інші обставини); наявність вини
працівника органів внутрішніх справ у
скоєнні порушення, мета та мотиви
порушення; обставини, які впливають на
ступінь і характер відповідальності
порушника як ті, що пом'якшують чи
обтяжують його відповідальність;
характеристика особи, яка скоїла
порушення (ставлення до служби,
поведінка до порушення); причини та
умови, що сприяли скоєнню порушення;
характер і розмір нанесених порушенням
збитків. Згідно пункту 14 Інструкції
посадова особа при проведенні
службового розслідування зобов'язана:
вжити всіх законних заходів щодо
встановлення обставин, зазначених у п.
10 цієї Інструкції; роз'яснювати
заявникам і особам, стосовно яких
проводять службове розслідування, їхні
права, забезпечувати здійснення цих
прав у межах своєї компетенції,
вирішувати в ході розслідування та
після його закінчення спірні питання,
розглядати заяви та клопотання;
скласти за результатами службового
розслідування висновок і подати його
на розгляд і затвердження керівнику
органу внутрішніх справ або його
заступнику; ознайомити із затвердженим
висновком службового розслідування
особу, стосовно якої воно проводилося.
Пунктом 15 визначено, що особа, стосовно
якої проводиться службове
розслідування має право, зокрема,
давати усні та письмові пояснення,
заявляти клопотання, надавати докази
стосовно обставин, що досліджувалися;
знайомитись з висновком чи витягом
службового розслідування, оскаржувати
затверджений висновок службового
розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, з
30.09.2010 по 01.10.2010 було проведено службове
розслідування та 01.10.2010 начальником
УМВС України на Південно-Західній
залізниці затверджено висновок
службового розслідування по факту
порушення службової дисципліни
працівниками УМВС України на
Південно-Західній залізниці і винесено
наказ №290 о/с про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників УМВС України на
Південно-Західній залізниці.

Згідно пункту 1 вказаного наказу за
вчинення дисциплінарного проступку, що
виразилось у невиконанні вимог наказів
МВС України від 04.10.2003 № 1155 «Про
вдосконалення реагування на
повідомлення про злочини, інші
правопорушення і події та забезпечення
оперативного інформування в органах і
підрозділах внутрішніх справ України»,
від 14.04.2004 № 400 «Про порядок приймання,
реєстрації та розгляду в органах і
підрозділах внутрішніх справ України
заяв і повідомлень про злочини, що
вчинені або готуються», порушення
вимог статті 1, статті 7 Закону № 3460-IV,
заступник командира 2-го взводу 1-ї роти
батальйону патрульної служби при УМВС
України на Південно-Західній залізниці
молодший лейтенант міліції ОСОБА_1
підлягав звільненню за п. 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Проте, дані про призначення службового
розслідування в матеріалах справи
відсутні, на рапорті про допущення
позивачем порушення службової
дисципліни відсутні будь-які резолюції
щодо проведення службового
розслідування та відмітка про його
вхідну реєстрацію. Також в порушення
вимог Закону № 3460-IV та Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України в матеріалах службового
розслідування відсутня характеристика
ОСОБА_1 Фактично саме службове
розслідування складається з рапорту,
пояснень та висновку.

Крім того, перед накладенням
дисциплінарного стягнення у позивача
не відбирались пояснення, а надавались
ним лише з приводу проведення
розслідування по затриманню особи.

Крім того, позивач не був ознайомлений
з висновком службового розслідування
та з наказом № 290 о/с від 01.10.2010, що стало
порушенням пункту 15 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України та фактично був
позбавлений можливості прийняти
участь у процесі службового
розслідування та скористатися правами
визначеними пунктом 15 Інструкції.

Суд також не приймає до уваги посилання
представника відповідача на те, що
управлінню не було відомо про
перебування ОСОБА_1 на лікарняному,
оскільки, не вихід працівника міліції
на службу без поважних причин тягне за
собою проведення службового
розслідування, яке проведено не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідачем допущено порушення вимог
чинного законодавства під час
проведення службового розслідування,
тому наказ № 290 о/с від 01.10.2010 щодо
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності та наказ №291 о/с від
04.10.2010 про звільнення ОСОБА_1 в запас (з
постановкою на військовий облік) за п. 64
п.п. «є» (за порушення дисципліни) є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Положеннями частини 1 статті 235 Кодексу
Законів про працю України встановлено,
що у разі звільнення без законної
підстави або незаконного переведення
на іншу роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до частини 2 статті 235
Кодексу законів про працю України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік.

Відповідно до статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справ керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Судом при вирішенні вищевказаного
адміністративного позову було взято до
уваги положення частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В той же час, згідно з частиною 2 статті
71 цього Кодексу в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
своїх рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 до УМВС України на
Південно-Західній залізниці є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до пункту 2, 3 частини 1
статті 256 Кодексу адміністративного
судочинства України негайно
виконуються постанови суду про
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
суми стягнення за один місяць та
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби.

За таких умов, суд приходить до
висновку про наявність достатніх
правових підстав для негайного
виконання рішення суду в частині
поновлення ОСОБА_1 на посаді та
стягнення заробітної плати, у межах
суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 9, 69-71, 158-163, 167, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, Чернігівський окружний
адміністративний суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
наказ управління Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-Західній залізниці № 290 о/с
від 01.10.2010 щодо притягнення лейтенанта
міліції ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності.

Визнати протиправним та скасувати
наказ управління Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-Західній залізниці № 291 о/с
від 04.10.2010 в частині звільнення
лейтенанта міліції ОСОБА_1 в запас (з
постановкою на військовий облік) за п. 64
п.п. «є» (за порушення дисципліни).

Поновити лейтенанта міліції ОСОБА_1 на
посаді заступника командира 2-го взводу
1-ї роти батальйону патрульної служби
при Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-Західній залізниці.

Зобов'язати управління Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-Західній залізниці виплатити
ОСОБА_1 середній заробіток під час
вимушеного прогулу.

Постанова суду в частині стягнення
заробітної плати у межах суми
стягнення за один місяць та поновлення
на посаді підлягає негайному
виконанню.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя
В.І. Д'яков