Справа № 2-а-10401/08/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2013-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2013 р.Справа № 2-а-10401/08/2170

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Кравченко К.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Інтернешнл
Херсон» на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 20
червня 2011 року по справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні до ОСОБА_2, товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Інтернешнл Херсон», третя особа УДАІ
УМВС України в Херсонській області,
акціонерний комерційний банк»
Правекс-Банк» про стягнення
недоплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2008 року управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Херсона звернулось до Херсонського
окружного адміністративного суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа УДАІ
УМВС України в Херсонській області про
стягнення несплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в загальній сумі 3 755,66 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від 16
жовтня 2009 року в якості другого
відповідача по справі було залучено
товариство з обмеженою
відповідальністю «Авто Інтернешнл
Херсон».

Постановою від 20 червня 2011 року
Херсонський окружний адміністративний
суд частково задовольнив
адміністративний позов, стягнув з ТОВ
«Авто Інтернешнл Херсон» на користь
управління Пенсійного Фонду України в
Суворовському районі м. Херсона 3 755,66
грн.

Не погоджуючись з постановою суду
ТОВ «Авто Інтернешнл Херсон» подало
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати оскаржену постанову та
ухвалити нову, якою повністю відмовити
у задоволенні адміністративного
позову.

Вимоги апеляційної скарги
апелянт обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального права, внаслідок того, що
при продажу товариством автомобіля
ОСОБА_2 був сплачений збір обов'язкове
державне пенсійне страхування, що
підтверджено відповідним платіжним
документом, за наявності якого третя
особа провела реєстрацію права
власності на транспортний засіб за
ОСОБА_2

Управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні, яке є
правонаступником управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона,
надало письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких з посиланням
на дотримання судом першої інстанції
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржену постанову -
без змін..

ОСОБА_2, УДАІ УМВС України в Херсонській
області, акціонерний комерційний банк»
Правекс-Банк» письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надали.

Ухвалюючи постанову про часткове
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції встановив, що згідно
довідки-рахунку від 19 вересня 2007 р.
ОСОБА_2 придбав у ТОВ «Авто Інтернешнл
Херсон» легковий автомобіль Suzuki Grand
Vitara (а.с. 30).

Комісією у складі представників
органів Пенсійного Фонду України в
Херсонській області проведено
позапланову перевірку щодо
перерахування збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій при відчужені нових легкових
автомобілів за період з 01 січня 2007 року
по 31 березня 2008 року, результати якої
відображені в акті № 20 від 09 червня 2008
року.

Перевіркою встановлено, що за
результатами перевірки реєстраційних
справ нових легкових автомобілів,
реєстрів МВ РЕР м. Херсона УДАІ по
реєстрації транспортних засобів та
виписок Головного управління
Державного казначейства України у
Херсонській області щодо фактичного
надходження коштів від операцій по
відчуженню легкових автомобілів за
вказаний період, по певним справам
виявлені розбіжності між сумами збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій при відчужені
нових легкових автомобілів,
зазначеними у квитанціях платників,
які знаходяться у реєстраційних
справах МВ РЕР м. Херсона УДАІ, та
фактичними сумами цього збору, що
надійшли на рахунок УПФУ.

Дані по виявленим розбіжностям
наведені у додатку №2 до акту
перевірки, відповідно до якого дата
перерахування коштів - 20 вересня 2007
року; підлягало сплаті та наявна
квитанція на дану суму - 4 017,50 грн.; ПІБ
покупця - ОСОБА_2; № платіжного
доручення - 2383/з390; назва банківської
установи - ХФ АКБ "Правексбанк";
фактична дата надходження коштів - 20
вересня 2007 року; фактично надійшло
збору - 261,84 грн.; розбіжність між сумою,
що підлягала сплаті, та сумою, яка
фактично надійшла - 3 755,66 грн.

Вказані у додатку № 2 розмір збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, який підлягав сплаті з
операції по реалізації ОСОБА_2
легкового автомобіля, яка не поступила
до УПФУ, не оспорюється сторонами.

Таким чином, суд першої інстанції
встановив доведеність факту, що з
операції купівлі-продажу легкового
автомобіля Suzuki Grand Vitara, яка проведена
між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Інтернешнл
Херсон», збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування фактично був
сплачений в сумі 261,84 грн., а тому сума
недоплати цього збору від зазначеної
операції складає 3 755,66 грн.

Оскільки Закон України «Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» обов'язок по сплаті збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкових
автомобілів покладає саме на продавця
автомобіля, який здійснює таке
відчуження, суд першої інстанції
встановив, що відповідальною особою за
несплату збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операції по
реалізації ОСОБА_2 легкового
автомобіля є продавець цього
автомобіля, тобто ТОВ «Авто Інтернешнл
Херсон», а тому пред'явлення даного
позову до ОСОБА_2 є безпідставним.

Суд першої інстанції встановив, що
об'єктом оподаткування для платників
збору, є вартість легкового автомобіля,
але перевіркою встановлено, що
зазначена в квитанції сума не
відповідає сумі, яка фактично надійшла
до УПФУ.

Згідно наданої банком заяви на переказ
готівки № 2383/з390 від 20 вересня 2007 через
банк від імені ОСОБА_2 була проведена
оплата збору до пенсійного Фонду в сумі
261,84 грн. Докази того, що така
невідповідність суми, яка не надійшла
до УПФУ, та виникла внаслідок
невиконання банком свого обов'язку по
повному перерахуванню вказаного збору
до Пенсійного фонду - відсутні.

Оскільки відсутні докази виконання ТОВ
«Авто Інтернешнл Херсон» свого
обов'язку по сплаті збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції по реалізації
ОСОБА_2, легкового автомобіля в сумі 4
017,50грн. суд першої інстанції встановив,
що цю суму несплаченого збору в розмірі
3 755,66 грн. необхідно стягнути з ТОВ
«Авто Інтернешнл Херсон».

Суд першої інстанції встановив, що
придбаний ОСОБА_2 у ТОВ «Авто
Інтернешнл Херсон» автомобіль був
зареєстрований в органах
Державтоінспекції. Документами, які
підтверджують факт сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), але
діюча в Україні система державної
реєстрації транспортних засобів
дозволяє проводити реєстраційні дії на
підставі наданих платіжних документів
встановленої форми, посвідчених
банківськими установами, про сплату
податків і зборів без встановлення
самого факту надходження цих коштів до
відповідних бюджетів та фондів.
Перевірка підрозділами
Державтоінспекції під час реєстрації
транспортних засобів платіжних
документів на їх справжність, а також
встановлення факту надходження
податків та зборів до відповідних
бюджетів та фондів, законодавством не
передбачена, у зв'язку з чим суд першої
інстанції встановив, що реєстрація за
ОСОБА_2 автомобіля могла бути проведена
на підставі платіжного документа про
сплату збору до УПФУ без підтвердження
самого факту надходження цього збору
до УПФУ.

Оскільки сума в квитанції ПАТ КБ
"Правекс-Банк" про сплату збору до
пенсійного фонду, яка знаходиться в
реєстраційній справі на придбаний
ОСОБА_2 автомобіль, не відповідає сумі в
наданій банком заяві на переказ
готівки №2384/з390 від 20 вересня 2007 р., яка
фактично поступила до УПФУ, суд першої
інстанції встановив, що реєстрація за
ОСОБА_2 вказаного автомобіля була
проведена на підставі платіжного
документа про сплату збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що не відповідає
дійсності, тобто є підробленим.

Також суд першої інстанції встановив,
що даний факт є предметом
розслідування в кримінальній справі
№2500038-08, згідно наданого суду листа
слідчого управління УМВС України в
Херсонській області від 31 березня 2010
року № 8/3156, але винні в підробці
платіжних документів на час розгляду
справи слідчими органами не виявлені, у
зв'язку з чим факт державної реєстрації
за ОСОБА_2 придбаного у ТОВ «Авто
Інтернешнл Херсон» автомобіля не може
бути беззаперечним доказом виконання
ТОВ «Авто Інтернешнл Херсон» свого
обов'язку по сплаті збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Сторони, належним чином повідомлені
про час та місце апеляційного розгляду
справи, у судове засідання не з'явились,
у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст.
197 КАС України справа розглянута в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга може бути
задоволена.

Судом першої інстанції у справі
з'ясовано, що комісією у складі
представників органів Пенсійного
фонду України в Херсонській області
проведено позапланову перевірку щодо
перерахування збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій при відчужені нових легкових
автомобілів за період з 01 січня 2007 року
по 31 березня 2008 року, результати якої
відображені в акті № 20 від 09.06.2008 року.

З акту перевірки вбачається, що за
результатами перевірки реєстраційних
справ нових легкових автомобілів,
реєстрів МВ РЕР м. Херсона УДАІ по
реєстрації транспортних засобів та
виписок Головного управління
Державного казначейства України у
Херсонській області щодо фактичного
надходження коштів від операцій по
відчуженню легкових автомобілів за
вказаний період, виявлені розбіжності
між сумами збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій при відчужені нових легкових
автомобілів, зазначеними у квитанціях
платників, які знаходяться у
реєстраційних справах МВ РЕР м. Херсона
УДАІ, та фактичними сумами цього збору,
що надійшли на рахунок УПФУ.

З додатку № 2 до акту перевірки
вбачається розбіжність між сумою, що
підлягала сплаті, та сумою, яка
фактично не надійшла до пенсійного
органу. В реєстраційних справах МВ РЕР
м. Херсона УДАІ є в наявності квитанції
про сплату власниками автомобілів
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування в повному обсязі, у тому
числі і квитанція про сплату ОСОБА_2 20
вересня 2007 року зазначеного збору в
сумі 4 017,50 грн., проте фактично до
позивача надійшло збору 261,84 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
належним відповідачем у справах даної
категорії є продавець легкових
автомобілів, оскільки, на його думку,
обов'язок по сплаті збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій відчуження
легкових автомобілів покладено на
продавця, а саме на ТОВ «Авто
Інтернешнл Херсон».

Апеляційний суд вважає такий висновок
правильним, проте зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду
України, яке міститься в постанові від 1
листопада 1996 року № 9 (пункт 5)
зазначено, що судам необхідно виходити
з того, що нормативно-правові акти
будь-якого державного чи іншого органу
(акти Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону. Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

Пунктом 7 статті 1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», якою визначено виключний
перелік осіб - платників збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, передбачено, що
платниками збору є юридичні та фізичні
особи при відчуженні легкових
автомобілів, крім легкових
автомобілів, якими забезпечуються
інваліди, та тих автомобілів, які
переходять у власність спадкоємцям за
законом.

Натомість, відповідно до пункту 12
Порядку сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.11.1998 року №1740,
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій з відчуження легкових
автомобілів є підприємства, установи
та організації всіх форм власності, а
також фізичні особи, які набувають
право власності на легкові автомобілі
шляхом купівлі легкових автомобілів, у
тому числі у виробників або
торгівельних організацій (крім
випадків забезпечення автомобілями
інвалідів згідно із законодавством).

Суд першої інстанції звернув належну
увагу на зазначену суперечність між
законом і підзаконним актом, які
по-різному врегульовують одне й те саме
питання, та зробив правильний висновок,
що відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», який має вищу юридичну
силу, ніж підзаконний нормативний акт,
платником збору є та особа, яка
відчужує легковий автомобіль, в даному
випадку, ТОВ «Авто Інтернешнл Херсон».

Разом з цим, поза увагою суду першої
інстанції залишилась та обставина, що в
матеріалах реєстраційної справи є в
наявності копія квитанції про сплату
ОСОБА_2 4 017,50 грн. збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, що
становить 3% від вартості автомобіля,
придбаного за договором, укладеним між
ТОВ «Авто Інтернешнл Херсон» та ОСОБА_2
тобто фактично зазначений збір до
Пенсійного фонду сплачено, хоча і не
належною особою.

В матеріалах справи відсутні докази
несплати ОСОБА_2, грошових коштів,
відомості про те, що квитанція є
підробленою пенсійним органом як в
суді першої інстанції так і при
апеляційному оскаржені, не надані.

Сплата збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі 3% від
об'єкта оподаткування, визначеного п.6
ст. 2 Закону України «Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», однією зі сторін
договору купівлі-продажу, унеможливлює
стягнення цієї ж суми з другої сторони,
оскільки це призведе до подвійного
оподаткування.

Аналогічна правова позиція викладена й
в ухвалах Вищого адміністративного
суду України від 06 серпня 2013 р. по
справі №К/800/21577/13 (№ в ЄДРСР 32897591), від 20
червня 2013 р. по справі № К/9991/6131/12 (№ в
ЄДРСР 32300427).

Враховуючи викладене, апеляційний суд
дійшов висновку, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору, у
зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України, апеляційна скарга має бути
задоволена, оскаржена постанова -
скасована та ухвалена нова про відмову
у задоволенні адміністративного
позову.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 3
ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.ст. 207, 212, ч. 5 ст.
254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Інтернешнл Херсон» задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2011
року скасувати та ухвалити нову, якою
відмовити у задоволенні
адміністративного позову управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П.Шеметенко