Справа № 804/15014/13-а
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2013-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 р. Справа № 804/15014/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретарі
судового засідання без участі
сторінВласенка Д.О. Пасічнику Т.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області до
Відділення фонду виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Павлоград Дніпропетровської області
про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного Фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області
13.11.2013 року звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення фонду виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Павлограді Дніпропетровської області,
в якому просить включити до актів
щомісячної звірки витрати на виплату і
доставку пенсії пенсіонеру ОСОБА_3 за
період з 01.07.2013 року по 30.09.2013 року на
суму 450,00 грн., понесені позивачем та
зобов'язати відповідача починаючи з
01.07.2013 року включати пенсіонера ОСОБА_3
до акту щомісячної звірки витрат
відповідно до Порядку.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що відповідач відмовляється
від прийняття до заліку витрат на
виплату і доставку пенсії по
інвалідності за період з 01.07.2013 року по
30.09.2013 року, у зв'язку з чим позивачем не
доотримано коштів на загальну суму 450,00
грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надавши клопотання про розгляд справи
в порядку письмового провадження.

Відповідач також в судове засідання не
прибув, заперечень проти заявлених
позовних вимог та доказів на їх
підтвердження суду не надав.

Відповідно до ч. 6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вищевказане, суд ухвалив
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд доходить висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області складено
акти щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.07.2013 року по
30.09.2013 року, та направлено до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Павлоград
Дніпропетровської області.

Відповідачем не прийнято до заліку
витрати, пов'язані із виплатою пенсій
потерпілим, які отримали травми
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, працюючи на
підприємствах країн СНД, а саме ОСОБА_3

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до положень частини 2 статті
24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

З моменту набрання чинності Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
обов'язок відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема виплати йому пенсії по
інвалідності покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Зокрема, відповідно до частини 2 статті
7 Закону України «Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені
потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом у рахунок його
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що громадянам України
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення. За змістом цієї норми
взаємні розрахунки між державами
можуть проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Виходячи з наведеного страховиком,
який має виплачувати пенсії по
інвалідності, внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання на підприємствах,
розташованих на території країн
колишнього СРСР, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків. Він
також має відшкодовувати витрати в
разі виплати такої пенсії органами
Пенсійного фонду України.

Взаємини сторін щодо відшкодування
вказаних вище виплат регулюються
Порядком, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року №5-4/4 (далі-Порядок № 5-4),
відповідно до пункту 4 якого
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, відповідно до пункту 4
Порядку не передбачено відшкодування
витрат на виплату щомісячної державної
адресної допомоги, а тому і витрати на
виплати та доставку цього виду пенсій
Фондом соціального страхування не
відшкодовується.

Пунктом 5 вказаного Порядку
передбачено, що органи Пенсійного
фонду України щомісяця до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності, проводять з
органами Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань звірку витрат за особовими
справами потерпілих, складають акт
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачені ці
пенсії, у якому вказують загальну суму
витрат, що підлягає відшкодуванню, та
до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його головним
управлінням фондів. Акт надсилається
головним управлінням фондів для
здійснення відшкодувань на рівні їх
центральних органів.

Аналіз наведених положень вказаного
дозволяє суду дійти висновку, що
обраний позивачем спосіб захисту
порушеного права є таким, що не
відповідає змісту прав Пенсійного
Фонду України, оскільки ним
встановлено правило підписання актів
звірки розрахунків лише у разі
відсутності спору між сторонами. У разі
незгоди на підписання актів з боку
органів Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
спір має вирішуватись у судовому
порядку шляхом пред'явлення вимоги про
стягнення, а не про зобов'язання
вчинити дії щодо включення до актів
звірки витрат на виплату та доставку
пенсії.

Згідно із частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог Управління Пенсійного
фонду України в м.Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області.

Керуючись статями 11, 70-72, 86, 128, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Управління пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області до
Відділення фонду виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Павлоград Дніпропетровської області
про зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
тексту постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.О. Власенко