Справа № 825/4045/13-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Петрик
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Петрика
І.Й.

Суддів:
Ключковича В.Ю.,

Собківа
Я.М.,

При секретарі: Валяєвій
Х.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на ухвалу Чернігівського
окружного адміністративного суду від 01
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Чернігівського
прикордонного загону про визнання
травми отриманої в службовий час,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Чернігівського прикордонного загону, в
якому просить суд визнати травму,
одержану начальником групи
спеціального та документального
зв'язку Чернігівського прикордонного
загону старшим лейтенантом ОСОБА_3, яка
отримана у службовий час, так,
пов'язаною з виконанням обов'язків
військової служби, одержану внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
трапилася 26.04.2011 року.

Ухвалою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2013 року у відкритті провадження
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить її скасувати та
ухвалити нову, якою справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Відповідно до положень ч.1 ст.41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи у порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з вимог позовної заяви,
позивач ставить питання про визнання
травми, одержаної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
трапилася 26.04.2011 року такої, що отримана
у службовий час та пов'язана з
виконанням обов'язків військової
служби, тобто є вимогою про
встановлення юридичного факту щодо
отримання травми на виробництві.

Згідно з частиною першою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як зазначено у пункті 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень згідно з
пунктом 7 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України суб'єкт владних повноважень -
це орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

В даному випадку необхідність
встановлення юридичного факту виникає
у позові внаслідок відносин позивача
як працівника та відповідача як
роботодавця з питань права працівника
на охорону життя і здоров'я у процесі
трудової діяльності.

Законом України «Про охорону праці»
від 14.10.1992 року № 2694 встановлено, що
обов'язок для роботодавця організувати
та вести облік нещасних випадків
відповідно до положень, що затверджено
Кабінетом Міністрів України за
погодженням з Всеукраїнським
об'єднанням профспілки.

Отже, відповідач, як роботодавець, не
здійснює в даних правовідносинах
управлінських функцій, які є
обов'язковою складовою публічно -
правового спору у розумінні пункту 7
частини першої статті Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до пункту 3 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
між суб'єктами владних повноважень з
приводу реалізації їхньої компетенції
у сфері управління, у тому числі
делегованих повноважень.

Таким чином, за своїм змістом заявлена
позовна вимога не стосується
публічно-правових відносин, оскільки
предметом позову зазначений не порядок
та наслідки реалізації суб'єктом
владних повноважень своїх функцій, а
встановлення факту, що має юридичне
значення для позивача.

Відповідно до статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних відносин,
розглядаються в порядку цивільного
судочинства.

Згідно статті 234 Цивільного
процесуального кодексу України окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини другої статті 256
Цивільного процесуального кодексу
України у судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Зважаючи на викладене, законодавством
передбачено інший порядок судового
вирішення таких вимог, а саме в порядку,
визначеному ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо відмови у
відкритті провадження, а тому
апеляційну скаргу позивача необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін, оскільки
вона ухвалена з дотриманням норм
процесуального права

Керуючись ст. ст. ст. 18, 41, 196, 199, 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2013 року залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки передбачені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.Й. Петрик

Судді:
В.Ю. Ключкович

Я.М. Собків

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.