Справа № 826/10523/13-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 01 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Київської міської ради,
Заступника директора - начальника
управління інформаційно - технічного
забезпечення Департаменту земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) Іващенка
Віктора Михайловича, про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до Київської
міської ради (далі - Відповідач 1),
Заступника директора - начальника
управління інформаційно - технічного
забезпечення Департаменту земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) Іващенка
Віктора Михайловича (далі - Відповідач
2), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії
відповідача 1 щодо порушення процедури
розгляду клопотань про надання
безоплатно у власність земельних
ділянок для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у межах норм
безоплатної приватизації згідно з
нормами 118 Земельного кодексу України
та не винесення на розгляд сесії
Київської міської ради клопотання
ОСОБА_2 про надання безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка);

- зобов'язати відповідача 1 винести на
засідання чергової сесії Київської
міської ради та розглянути подане
позивачем клопотання про виділення та
передачу у власність земельної ділянки
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибної ділянки) у межах
норм безоплатної приватизації
орієнтовною площею 0,10 га в межах м.
Києва;

- визнати протиправними дії
відповідача 2 щодо розгляду клопотання
позивача про надання безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка);

- зобов'язати відповідача 1 та
відповідача 2 відшкодувати солідарно
на користь позивача шкоду, завдану
протиправними діями відповідачів у
розмірі 20000,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
жовтня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав неповного з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 01 жовтня 2013 року та
ухвалити нове судове рішення про
задоволення позову.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача 2 у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Представник відповідача 1 у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач звернувся до Київської міської
ради з клопотанням в порядку ст. 118
Земельного кодексу України, в якому
просив визначити без його погодження
та виділити земельну ділянку
орієнтовним розміром до 0,10 га в межах м.
Києва з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд; розглянути це питання на сесії
ради у встановлений законодавством
місячний термін з прийняттям
об'єктивного і обґрунтованого рішення.

До клопотання позивачем були додані:
копія паспорту та ідентифікаційного
коду; графічні матеріали, які на його
думку відповідають вимогам чинного
законодавства; копія договору
доручення від 14.03.2013 року №70/03/13-зд.

За дорученням заступника Київського
міського голови, Департаментом
земельних ресурсів листом від 10 квітня
2013 року № на згадане клопотання
позивачу надані відповідні роз'яснення
по суті порушеного ним питання.

За даними цього листа клопотання не
відповідає вимогам рішення Київської
міської ради від 28 лютого 2013 року №63/9120
«Про Тимчасовий порядок передачі
(надання) земельних ділянок у
користування або у власність із земель
комунальної власності в місті Києві».

В подальшому позивач повторно
звернувся з клопотанням до Київської
міської ради з аналогічним проханням,
проте листом від 30.05.2013 року №5
позивачу відмовлено у задоволенні
вказаного клопотання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
подане позивачем клопотання про
отримання безоплатно у власність
земельної ділянки розглянуто
відповідачами в спосіб, порядок та
строки, передбачені чинним
законодавством України,
протиправності дій відповідачів при
розгляді клопотання в ході розгляду
справи судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 140 Конституції України
передбачено, що особливості здійснення
місцевого самоврядування в м. Києві та
м. Севастополі визначаються окремими
законами України.

Відповідно до пункту 2 статті 22 Закону
України «Про столицю України -
місто-герой Київ», у зв'язку зі
здійсненням м. Києвом функцій столиці
України Київська міська рада та
Київська міська державна
адміністрація, кожна в межах своєї
компетенції, встановленої законами
України, мають право, зокрема,
визначати особливості
землекористування та використання
інших природних ресурсів.

Згідно пп. 1 п. а) ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належать: власні (самоврядні)
повноваження, а саме, підготовка і
внесення на розгляд ради пропозицій
щодо надання під забудову та для інших
потреб земель, що перебувають у
власності територіальних громад.

Статтею 144 Конституції України
визначено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Згідно Положення про Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
затвердженого рішенням Київської
міської ради від 19 грудня 2002 року №182/342,
Департамент є структурним підрозділом
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) та згідно з
законодавством забезпечує виконання
повноважень Київської міської ради та
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) у сфері земельних
відносин, є підзвітним та
підконтрольним Київській міській раді
та виконавчому органу Київської
міської ради (Київській міській
державній адміністрації),
безпосередньо підпорядковується
Київському міському голові, а з питань
управління землями державної
власності, розпорядження якими
здійснює виконавчий орган Київської
міської ради (Київська міська державна
адміністрація) - виконавчому органу
Київської міської ради (Київській
міській державній адміністрації).

Відповідно до частини 6 статті 118
Земельного кодексу України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

З метою забезпечення вирішення питань
землекористування, Київська міська
рада рішенням від 28 лютого 2013 року
№63/9120 затвердила Тимчасовий порядок
передачі (надання) земельних ділянок у
користування або у власність із земель
комунальної власності в місті Києві
(далі Порядок).

Аналогічні положення містяться також у
Порядку, зокрема, з пунктів 1, 2 статті 21
якого вбачається, що громадяни,
зацікавлені в одержанні земельної
ділянки у межах м. Києва для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
індивідуального гаражного та дачного
будівництва чи ведення садівництва,
подають безпосередньо до Київської
міської ради клопотання, у якому
зазначаються цільове призначення
ділянки, орієнтовний розмір і місце
розташування земельної ділянки (далі -
клопотання) та згода на обробку в ПК
«Кадастр» персональних даних,
зазначених у клопотанні та доданих до
нього документах.

Також вказаним Порядком визначено
перелік документів, які додаються до
клопотання, в тому числі: викопіювання
з кадастрової карти (плану) або інші
графічні матеріали у масштабі не менше
1:2000, на яких зазначено бажане місце
розташування та розмір земельної
ділянки; витяг з містобудівного
кадастру; витяг з міського земельного
кадастру та ін. (пункт 3 статті 21
Порядку).

Отже, законодавцем визначено зміст
клопотання про надання у власність
земельної ділянки у межах м. Києва для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
і перелік документів, які до нього
долучаються.

При цьому, Тимчасовий порядок передачі
(надання) земельних ділянок у
користування або у власність із земель
комунальної власності в місті Києві
затверджено Київською міською радою з
метою визначення порядку передачі
(надання) земельних ділянок в
користування або у власність із земель
комунальної власності та відповідно до
Земельного кодексу України. Зазначений
Порядок у встановлений законом спосіб
неправомірним не визнавався, а відтак є
чинним та обов'язковим для виконання.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивачем були подані клопотання до
Київради про надання їй земельної
ділянки у межах м. Києва для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд. Проте, до клопотань
позивачем не було долучено, зокрема:
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали у
масштабі не менше 1:2000, на яких
зазначено бажане місце розташування та
розмір земельної ділянки. Дана
обставина позивачем не спростовується.

Згідно положень частин четвертої,
п'ятої та восьмої статті 21 Положення
секретаріат Київської міської ради
разом з дорученням (резолюцією)
Київського міського голови або
заступника міського голови - секретаря
Київради у день надходження клопотання
або протягом наступного робочого дня
надсилає його через приймальню
Київради з земельних питань для
опрацювання до Департаменту земельних
ресурсів. У разі невідповідності
клопотання та складу доданих до нього
документів вимогам цього Порядку
клопотання по суті не розглядається
Департаментом земельних ресурсів, про
що громадянин інформується
відповідним листом протягом семи
робочих днів з дня надходження
клопотання з секретаріату Київської
міської ради. Департамент земельних
ресурсів за результатами опрацювання
клопотання та висновку Департаменту
містобудування та архітектури готує
проект рішення Київської міської ради
про надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою або проект
відмови у наданні такого дозволу, який
приймається Київською міською радою в
порядку, встановленому Регламентом
Київської міської ради, та у строки,
встановлені законодавством.

Отже, як вірно зазначено судом першої
інстанції, оскільки клопотання
позивача повернуті на доопрацювання,
проект відповідного рішення Київської
міської ради не готувався, відповідно
на розгляд сесії Київської міської
ради не передавався.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
клопотання позивача розглянуті у
визначеному законом порядку та в межах
компетенції Департаменту земельних
ресурсів Виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації).

Крім того, як вбачається з листа
відповідача 2, позивачу було
запропоновано отримати більш детальну
інформацію на особистому прийомі в
Департаменті, або повідомити про
необхідність отримання додаткової
інформації письмово, проте, таким
правом позивач не скористався.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову в частині визнання
протиправними дій відповідача 1 та
відповідача 2 щодо порушення процедури
розгляду клопотання про надання
позивачу безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка).

У зв'язку із наведеним суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову в частині
зобов'язання відповідача 1 винести на
засідання сесії ради та розглянути
клопотання позивача про надання
безоплатно у власність земельної
ділянки.

Щодо позовних вимог про відшкодування
матеріальної шкоди колегія суддів
зазначає наступне.

Так, позивач просить суд зобов'язати
відповідача 1 та відповідача 2 сплатити
на його користь матеріальну шкоду,
завдану їх протиправними діями, у
розмірі 20000,00 грн., що пов'язана з
необхідністю звернення до фахівців у
галузі права, що володіють
спеціальними знаннями у сфері
земельного законодавства.

Статтею 56 Конституції України
гарантовано право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної чи
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час апеляційного розгляду справи,
колегія суддів враховує Постанову
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року №4 «Про судову практику
у справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», згідно з п. 4 якого
позивач повинен зазначити у чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно, з
яких міркувань він виходить,
визначаючи розмір моральної шкоди, та
якими доказами це підтверджується.
Пунктом 5 цієї Постанови визначено, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Отже, обов'язковими умовами
відшкодування шкоди з державного
бюджету згідно вказаних статей є
неправомірність дій відповідного
органу та наявність причинно -
наслідкового зв'язку між такими діями
та завданою шкодою.

Колегія суддів також вважає, що
позивачем як під час розгляду справи
судом першої та апеляційної інстанції
не доведено жодних порушень його прав
та законних інтересів, а також не
надано жодних доказів в обґрунтування
розміру заявленої до відшкодування
шкоди у розмірі 20000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
20.01.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

.

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.