Справа № 803/63/14
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

20 січня 2014 року Справа № 803/63/14

Суддя Волинського окружного
адміністративного суду Сорока Ю.Ю.,
вивчивши позовну заяву суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Ягодинської митниці
Міндоходів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Волинській області
про стягнення матеріальних збитків,

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 звернулась з
адміністративним позовом до
Ягодинської митниці Міндоходів
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Волинській області про
стягнення матеріальних збитків в
розмірі 9 889, 03 грн.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 вважає, що їй
завдано матеріальних збитків за оплату
юридичних послуг, пов'язаних із
поданням позовних заяв, апеляційних та
касаційних скарг, представництвом
інтересів позивача у судових
засіданнях в розмірі 6 711 гривень, а
також 3 178 гривень 03 копійки сплачених
відсотків за користування кредитними
коштами.

В обґрунтування власної позиції
позивачем в позовній заві зазначено, що
26.05.2008 року позивачем на територію
України було ввезено м'ясо куряче
механічної обвалки в кількості 19 996 кг,
за контрактом від 01.05.2008 року №1/РL.

Волинською митницею 26.05.2008 року
відмовлено позивачу в митному
оформленні товару, видано картку
відмови від 26.05.2008 року №201010000/2008/000190 та
прийнято рішення про визначення митної
вартості №36-Д від 26.05.2008 року, яким
митна вартість товару була визначена,
виходячи із ціни 0, 94 євро за 1 кг. В
зв'язку з цим, 27.05.2008 року позивачем було
подано нову ВМД №201010005/8/0125/52, в якій
ціну товару визначено за резервним
методом, виходячи із ціни, зазначеної у
рішенні Волинської митниці від 26.05.2008
року. Отже, позивачем було надмірно
сплачено до держаного бюджету 26 712, 82
грн.

Позивачем було подано до
господарського суду Волинської
області позовну заяву про визнання
нечинними рішення про визначення
митної вартості від 26.05.2008 року, картки
відмові в прийнятті митної декларації
від 26.05.2008 року та стягненню 26 712, 82 грн.

Постановою Господарського суду
Волинської області від 28.07.2008 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
18.12.2008 року, у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 19.01.2012 року постанову
Господарського суду Волинської
області від 28.07.2008 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18.12.2008 року
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позов задоволено, визнано
протиправними та скасовані рішення про
визначення митної вартості від 26.05.2008
року №36-Л та картку відмови в прийнятті
митної декларації №201010000/2008/000190.

Крім того, 29 березня 2012 року позивачем
надано Ягодинській митниці документи
для митного оформлення товару (свіжі
яблука) згідно контракту
купівлі-продажу №13/2012/ РL, зокрема, ВМД
№205070000/2012/013728 в якій заявлена митна
вартість товару визначена, виходячи із
договірної ціни 0, 54 доларів США за 1 кг.
Проте, митним органом видана картка
відмови від 29.03.2012 року №205070000/2/00297 та
прийнято рішення про визначення митної
вартості від 29.03.2012 року №205070000/2012/000421/2,
яким визначено митну вартість товару,
виходячи із ціни 1, 54 долара США за 1 кг. З
метою запобігання псування товару та
нарахування штрафних санкцій за
можливий простій автомобіля позивачем
29.03.2012 року подано повторно ВМД
№205070000/2012/013831, в якій задекларовано
митну вартість товару, виходячи із
ціни, визначеної митним органом.

Таким чином, позивачем було надмірно
сплачено до держаного бюджету 31 940 грн.

Позивачем було подано до Волинського
окружного адміністративного суду
позовну заяву про визнання нечинним
рішення про визначення митної вартості
товару №205070000/2012/000421/2 від 29.03.2012 року та
картки відмови в прийнятті митної
декларації №205070000/2/00297 від 29.03.2012 року.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 04.05.2012 року
№2а/0370/1056/12, залишеною без змін Ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.11.2012 року
та Вищого адміністративного суду,
позов задоволено, визнано
протиправними та скасовано рішення
Ягодинської митниці від 29.03.2012 року та
картку відмови від 29.03.2012 року.

З урахуванням викладеного, в
результаті неправомірних дій митниці,
позивачем понесені додаткові витрати
за оплату юридичних послуг, пов'язаних
із поданням зазначених вище позовних
заяв, апеляційних та касаційних скарг,
представництвом інтересів позивача у
судових засіданнях в розмірі 6 711
гривень, що на думку позивача є її
збитками.

Крім того, на думку позивача,
Ягодинською митницею Міндоходів
України слід відшкодувати позивачу, як
збитки, відсотки за користування
кредитними коштами в розмірі 3 178, 03 грн.,
оскільки згідно кредитного договору
№86911КЗ, укладеного ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України" з
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1,
банк надав позичальнику кредит з ціллю
фінансування обігових коштів з
процентною ставкою 19, 3% річних.
Відповідно до п.п.3.2.1 ліміт кредитної
лінії - 700 000 грн., кінцевий термін
погашення кредит 30 вересня 2012 року.

Однак, у зв'язку із протиправними діями
працівників митниці та прийняття
незаконного рішення про визначення
вартості товару, позивач зобов'язаний
був здійснити митні платежі в значно
більших розмірах, виходячи із ціни
товару, визначеної Ягодинською
митницею, у зв'язку з чим використав
кредитні кошти для сплати митних
платежів та як наслідок позивач
сплатив банку відсотки за користування
кредитними коштами в розмірі 3 178, 03 грн.

02.11.2013 року позивачем було направлено
на адресу Ягодинської митниці
Міндоходів України вимогу про
відшкодування збитків в розмірі 9 889, 03
грн., проте збитків не відшкодовано.

Однак, дана справа не підлягає розгляду
в порядку адміністративного
судочинства з огляду на наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно частини 2 статті 21 КАС України
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Частиною 2 статті 17 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

В свою чергу, питання про відшкодування
збитків, інші способи відшкодування
майнової шкоди, а також моральної шкоди
регулюються актами цивільного
законодавства, зокрема, Цивільним
кодексом України, а тому розгляд вимоги
про відшкодування збитків в порядку
адміністративного судочинства
допускається в одному провадженні лише
в поєднанні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 не поєднує вимогу
про відшкодування збитків з вимогою
вирішити публічно-правовий спір, а
відтак, з урахуванням статей 17 та 21 КАС
України даний спір не підлягає
вирішенню в порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до пункту 1 ч.1 та ч.6 ст.109 КАС
України суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
лише, якщо: заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства. У разі
відмови у відкритті провадження в
адміністративній справі з підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
цієї статті, суд повинен роз'яснити
позивачеві, до юрисдикції якого суду
віднесено розгляд такої справи.

Згідно із статтею ч.1 ст.1
Господарського процесуального кодексу
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

З урахуванням наведеного справа за
позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до
Ягодинської митниці Міндоходів
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Волинській області про
стягнення матеріальних збитків в
розмірі 9 889, 03 грн. підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у
відкритті провадження в
адміністративній справі за даним
позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 слід
відмовити.

Крім того, згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі відмови у відкритті
провадження у справі.

Частиною другою статті 7 вказаного
Закону визначено, що у випадках,
установлених пунктом 1 частини першої
цієї статті, судовий збір повертається
в розмірі переплаченої суми; в інших
випадках, установлених частиною першою
цієї статті, - повністю.

Отже, у зв'язку із відмовою у відкритті
провадження у справі, судовий збір в
розмірі 182, 70 грн., сплачений відповідно
до платіжного доручення від 15 січня 2014
року №35, підлягає поверненню позивачу
повністю.

Керуючись статтею 109 КАС України,
статтею 7 Закону України "Про судовий
збір",

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 до Ягодинської
митниці Міндоходів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Волинській області
про стягнення матеріальних збитків.

Повернути суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичній особі ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
судовий збір в розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) гривні 70 копійок,
сплачений відповідно до платіжного
доручення від 15 січня 2014 року №35.

Повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самими
позовними вимогами, щодо яких
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати
особі, яка подала заяву, разом із
позовною заявою та усіма доданими до
неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст.186 КАС України,
якщо таку апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ю.Ю. Сорока