Справа № 826/18217/13-а
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
Вн. № 27/359
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 січня 2014 року № 826/18217/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську до
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною в особі виробничого
комплексу "Автоливмаш" про стягнення
заборгованості в розмірі 4 411,18 грн
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську звернулося до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із позовом про стягнення з
Державної компанії з утилізації
відходів як вторинної сировини
"Укрекокомресурси" в особі виробничого
комплексу "Автоливмаш" заборгованості
в сумі 4 411,18 грн.

Ухвалою суду від 15.01.2014 р. суд замінив
відповідача - Державну компанію з
утилізації відходів як вторинної
сировини "Укрекокомресурси" - на його
правонаступника - Державне
підприємство з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною в
особі виробничого комплексу
"Автоливмаш".

В судовому засіданні 15.01.2014 р. оголошено
ухвалу про перехід до розгляду справи у
порядку письмового провадження згідно
із ч. 6 ст. 128 КАС України, оскільки до
судового засідання не з'явився
представник позивача, який заявив
клопотання про розгляд справи без
участі представника; судом заслухано
пояснення представника відповідача;
необхідності заслуховувати пояснення
свідка чи експерта немає.

Ознайомившись з матеріалами справи,
заслухавши пояснення представників
відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Виробничий комплекс "Автоливмаш"
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною є платником страхових
внесків до Пенсійного фонду України;
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську.

Виробничий комплекс "Автоливмаш"
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною є відокремленим підрозділом
підприємства без права юридичної
особи.

Позивач - Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську - просить
стягнути з Державної компанії з
утилізації відходів як вторинної
сировини "Укрекокомресурси" в особі
Виробничого комплексу "Автоливмаш"
заборгованість в сумі 4 411,18 грн. з
таких підстав.

Згідно з Прикінцевими положеннями
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV та ч. 6
Інструкції "Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України
19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р.
за № 64/8663 у відповідача виникає
обов'язок сплачувати в установлені
строки 100 % суми фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 2 та
за Списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

Законодавчо передбачений обов'язок
відповідача сплачувати до Пенсійного
фонду витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до чинного законодавства.

Згідно з Інструкцією, відповідач
зобов'язаний вносити до Пенсійного
фонду України кошти на покриття витрат
на пенсії за віком на пільгових умовах
у строки, встановлені зазначеними вище
документами.

Відповідно до п. 6.8 Інструкції,
підприємства щомісячно до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду України
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Відповідач неналежно сплачував
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій по Списку №
1 за період з 01.08.2013 р. по 01.11.2013 р., у
зв'язку з чим виникла заборгованість в
сумі 4 290,51 грн. та по Списку № 2 за
період з 01.08.2013р. по 01.11.2013р., у зв'язку з
чим виникла заборгованість в сумі 120,67
грн.

Доказами про зобов'язання відповідача
сплатити фактичні витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій у
зазначеній сумі є розрахунок суми
відшкодувань фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
направлений відповідачу супровідним
листом № 613/04 від 16.09.2013 р., № 90/04 від
29.01.2013 р.

Оскільки відповідачем не було
добровільно та у строки, встановлені
законодавством, сплачено зазначену
суму відшкодувань фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій у
розмірі 4 411,18 грн., позивач звернувся до
суду із позовом про стягнення з
відповідача зазначеної суми
заборгованості в примусовому порядку.

Відповідач - Державне підприємство з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною в особі
виробничого комплексу "Автоливмаш" -
вважає позовні вимоги безпідставними,
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, з таких
підстав.

Відповідач стверджує, що позивачем не
доведено обставини, на яких
ґрунтуються його вимоги. Позивач вже не
перший раз намагається безпідставно
стягнути з відповідача кошти по сплаті
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій по Списку № 1 та
Списку № 2.

Відповідач зазначає, що заборгованість
в сумі 4 411,18 грн. рахується за громадян
- ОСОБА_1 та ОСОБА_2, і зазначені особи не
мають жодного відношення до
підприємства та його відокремленого
структурного підрозділу.

Відповідач зазначив, що гр. ОСОБА_1 був
співробітником ТОВ "Автоливмаш", яке
згодом було перейменоване на ТОВ
"Машинобудівний завод "Автоливмаш", яке
є окремою юридичною особою.

Також підприємству невідома особа
ОСОБА_2, за яку позивач намагається
стягнути з відповідача грошові кошти.

Надання відповідачем розрахунку суми
заборгованості по відшкодуванню
пільгових пенсій, а також доказів його
направлення, не є достатніми доказами
існування у відповідача
заборгованості.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги є необґрунтованими та не
підлягають до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" Пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу
років, здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності
трудового стажу, передбаченого
Законом України "Про пенсійне
забезпечення". У цьому випадку розміри
пенсій визначаються відповідно до
статті 27 та з урахуванням норм статті 28
цього Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом. Підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів "в"-"е"
та "ж" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" , здійснюється
до 1 січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за
рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 цього
Закону;

2) окремим категоріям працівників
залежно від умов праці за результатами
атестації робочих місць можуть
призначатися пенсії за рахунок коштів
підприємств та організацій, але не
раніше ніж за 5 років до досягнення
віку, передбаченого статтею 26 цього
Закону, в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

3) особам, які працювали на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці та
мали або матимуть право на пенсію
відповідно до статті 100 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", пенсії
призначаються за нормами цього Закону,
виходячи з вимог віку та стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Згідно з матеріалами справи,
заборгованість, яку позивач просить
суд примусово стягнути з відповідача, у
розмірі 4 411,18 грн. рахується по
громадянах: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Як було з'ясовано під час розгляду
справи, позивач вже звертався до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із позовами щодо стягнення з
відповідача заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по Списку № 1 та по Списку № 2.

Так, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
08.06.2010 р. у справі № 2а-12392/09/2670 за позовом
Заступника прокурора міста
Івано-Франківська в інтересах держави
в особі Управління Пенсійного фонду
України в місті Івано-Франківську до
Державної компанії з утилізації
відходів як вторинної сировини
"Укрекокомресурси" в особі ВК
"Автоливмаш" про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за списком № 1 у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.07.2011 р. у
справі № 2а-12392/09/2670 апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду в м.
Івано-Франківську на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 08.06.10 р. у справі № 2а-12392/09/2670
залишено без задоволення. Постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 08.06.10 р. у справі № 2а-12392/09/2670
змінено у мотивувальній частині.
Резолютивну частину постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 08.06.10 р. у справі № 2а- 12392/09/2670
- залишено без змін. Постанова набрала
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які брали
участь у справі.

Київським апеляційним
адміністративним судом було визнано
вимоги до Державної компанії з
утилізації відходів як вторинної
сировини "Укрекокомресурси" в особі ВК
"Автоливмаш" необґрунтованими,
оскільки громадянин ОСОБА_1 не працював
у структурному підрозділі відповідача.

Під час розгляду справи № 2а-12392/09/2670
було встановлено відсутність
підтвердження будь-якого відношення до
відповідача громадянки ОСОБА_2,
відносно якої позивач також заявляє
вимоги щодо стягнення з підприємства
грошових коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03.10.2013 р. у справі №
826/8953/13-а.

У справі № 2а-12392/09/2670 було встановлено,
що між Відкритим акціонерним
товариством "Автоливмаш" (продавець) та
Державною компанією з утилізації
відходів як вторинної сировини
"Укрекокомресурси" та ТОВ "Куфур"
укладено договір купівлі - продажу
цілісного майнового комплексу ВАТ
"Автоливмаш". Компанія та ТОВ "Куфур" є
правонаступниками майнових прав та
зобов'язань ВАТ "Автоливмаш".
Зобов'язання ВАТ "Автоливмаш", які
виникли чи/або будуть виникати після
укладання договору купівлі-продажу та
додаткової угоди № 1 від 25.01.2005 р. є
зобов'язаннями ВАТ "Автоливмаш",
оскільки останнє є окремою юридичною
особою. В подальшому ТОВ "Куфур" змінило
найменування на ТОВ "Автоливмаш", а
згодом ТОВ "Автоливмаш" перейменовано у
ТОВ "Машинобудівний завод "Автоливмаш".

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За таких обставин суд, розглядаючи спір
про стягнення з Державного
підприємства з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною в
особі виробничого комплексу
"Автоливмаш" заборгованості в сумі 4
411,18 грн., враховує висновки, яких дійшов
суд по справі № 2а-12392/09/2670 в порядку ч. 1
ст. 72 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, позивач не довів
правомірність заявлених ним позовних
вимог, які було спростовано доказами,
наявними в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для стягнення з відповідача 4
411,18 грн.

На підставі вищевикладеного, ст. 160-163, 186
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити.

2. Постанова може бути оскаржена в
порядку ст. 186 КАС України.

Суддя
О.В. Головань

Повний текст постанови

виготовлено і підписано 15.01.14 р.