Справа № 2а-4506/11/1370
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 січня 2014 року Справа № 9104/16282/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі :

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Довгополова О.М., Шинкар
Т.І.,

з участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Львівського швейного підприємства
,,Силует" Українського товариства
глухих на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 08
грудня 2011 року у справі за позовом
Львівського швейного підприємства
,,Силует" Українського товариства
глухих до державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова про скасування податкових
повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В :

15 квітня 2011 року Львівське швейного
підприємства ,,Силует" Українського
товариства глухих (далі - Львівське ШП
,,Силует" УТОГ) звернулось до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції (ДПІ) у
Личаківському районі м. Львова за
№/0/13321 від 11 червня 2010 року та №
/2/1379 від 18 січня 2011 року.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 08 грудня 2011
року в задоволенні позову відмовлено
в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, Львівське ШП ,,Силует"
УТОГ подало апеляційну скаргу,
оскільки вважає, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
першої інстанції не звернув уваги на ті
обставини, що доходи, отримані у
вигляді відсотків від розміщення
депозиту звільняються від
оподаткування податком на прибуток,
оскільки цей вид доходу, отриманий за
договором банківського вкладу
(депозиту) (цивільно-правовим
договором), не визначений серед інших
видів доходів за цивільно-правовими
договорами, що підлягають
оподаткуванню в загальному порядку,
встановленому п.п. 7.12.1 п. 7.12 ст. 7 Закону
України ,,Про оподаткування прибутку
підприємств". Дана обставина, на думку
позивача, доводить правомірність
застосування пільг щодо оподаткування
прибутку, який належить до пасивних
доходів, а саме отриманих відсотків за
договором банківського вкладу
(депозиту).

За таких обставин позивач просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційного суду підтримав
вимоги апеляційної скарги та просить
їх задовольнити в повному обсязі.

Представник податкового органу
заперечив вимоги апеляційної скарги та
просить залишити скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга належить до задоволення з
таких підстав.

З матеріалів справи суд вбачає, що за
наслідками позапланової виїзної
документальної перевірки Львівського
ШП ,,Силует" УТОГ ДПІ у Личаківському
районі м. Львова прийняла податкове
повідомлення-рішення за №/0/13321
від 11 червня 2010 року, яким підприємству
визначено податкове зобов'язання з
податку на прибуток в розмірі 144126,38 грн.
(96084,25 грн. основного платежу та 48042,13
штрафних (фінансових) санкцій).

За наслідками апеляційного оскарження
ДПІ у Личаківському районі м. Львова 18
січня 2011 року прийняла податкове
повідомлення-рішення № /2/1379, яке
містить аналогічні податкові
зобов'язання.

Висновки податкового органу базуються
на тому, що позивач порушив вимоги пп.
4.1.4 п. 4.1 ст. 4, пп. 7.12.1 п. 7.12 ст. 7 Закону
України ,,Про оподаткування прибутку
підприємств", що призвело заниження
податку на прибуток в сумі 96084,50 грн..

В акті перевірки зазначено, що
Львівське ШП ,,Силует" УТОГ протягом 2007
- 2009 років отримувало крім доходів від
продажу товарів (робіт, послуг) інші
доходи, а саме: відсотки банку від
надання в депозит власних грошових
коштів на загальну суму 384338,00 грн.. При
цьому підприємство безпідставно
застосувало до вказаного доходу пільгу
щодо оподаткування прибутку ( т.1 а.с. 11).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відсотки по депозитах не є доходом,
отриманим від продажу товарів (робіт,
послуг), а тому застосування норм
статті 7 Закону ,,Про оподаткування
прибутку підприємств" є таким, що не
відповідає пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4, пп. 7.12.1 п. 7.12
ст. 7 вказаного Закону.

Однак, на думку апеляційного суду, такі
висновки суду першої інстанції
суперечать нормам матеріального права
та є помилковими.

Так, згідно з підпунктом 7.12.1 пункту 7.12
статті 7 Закону України від 28 грудня 1994
року № 334/94-ВР,,Про оподаткування
прибутку підприємств" ( чинного, на час
виникнення спірних правовідносин)
звільняється від оподаткування
прибуток підприємств та організацій,
які засновані громадськими
організаціями інвалідів і є їх повною
власністю, отриманий від продажу
товарів (робіт, послуг), крім
підакцизних товарів, послуг з поставки
підакцизних товарів, отриманих у межах
договорів комісії (консигнації),
поруки, доручення, довірчого
управління, інших цивільно-правових
договорів, що уповноважують такого
платника податку здійснювати поставку
товарів від імені та за дорученням
іншої особи без передання права
власності на такі товари, та прибутку,
одержаного від грального бізнесу, де
протягом попереднього звітного
(податкового) періоду кількість
інвалідів, які мають там основне місце
роботи, становить не менше 50 відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік
за умови, що фонд оплати праці таких
інвалідів становить протягом звітного
періоду не менше 25 відсотків суми
загальних витрат на оплату праці, що
відносяться до складу валових витрат
виробництва (обігу).

Зазначені підприємства та організації
громадських організацій інвалідів
мають право застосовувати цю пільгу за
наявності дозволу на право
користування такою пільгою, який
надається міжвідомчою Комісією з
питань діяльності підприємств та
організацій громадських організацій
інвалідів відповідно до Закону України
,,Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні".

У разі порушення вимог цієї статті
зазначені громадські організації
інвалідів, їх підприємства та
організації зобов'язані сплатити суми
податку за відповідний період,
проіндексовані з урахуванням рівня
інфляції, а також штраф згідно із
законом.

Підприємства та організації, на які
поширюється дія цього підпункту,
реєструються у відповідному органі
податкової служби в порядку,
передбаченому для платників цього
податку.

Аналіз зазначеної норми дає підстави
вважати, що від оподаткування
звільняється прибуток підприємств та
організацій громадських організацій
інвалідів, одержаний від операцій з
використанням майна, яке є їх
власністю.

Матеріалами справи підтверджено та не
заперечується сторонами, що Комісія з
питань діяльності підприємств та
організацій громадських організацій
інвалідів видала Львівському ШП
,,Силует" УТОГ дозволи на право
користування пільгами з оподаткування
згідно з підпунктом 7.12.1 пункту 7.12
статті 7 Закону України ,,Про
оподаткування прибутку підприємств"
на період з 01 жовтня 2006 року по 01 жовтня
2010 року ( т.1 а.с.89-92).

Таким чином, протягом періоду, що
перевірявся, підприємство позивача на
законних підставах користувалось
пільгами щодо оподаткування прибутку.

Під час перевірки встановлено та не
заперечується сторонами факт
отримання підприємством позивача в
період, що перевірявся, доходу у виді
відсотків в загальній сумі 384338,00 грн. по
вкладах власних коштів на депозитних
рахунках.

Пунктом п. 1.13 ст. 1 Закону України ,,Про
оподаткування прибутку підприємств"
визначено, що депозит (вклад) - кошти,
які надаються фізичними чи юридичними
особами в управління резиденту,
визначеному фінансовою організацією
згідно із законодавством України, або
нерезиденту на строк та під процент.
Під процентами, згідно п. 1.10 ст. 1 цього
Закону розуміється доход, який
сплачується (нараховується)
позичальником на користь кредитора у
вигляді плати за використання
залучених на визначений строк коштів
або майна. До процентів включаються,
зокрема платіж за використання коштів,
залучених у депозит.

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1
статті 4 вказаного Закону валовий дохід
включає доходи від спільної діяльності
та у вигляді дивідендів, отриманих від
нерезидентів, процентів, роялті,
володіння борговими вимогами, а також
від здійснення операцій лізингу
(оренди).

На підставі викладеного апеляційний
суд вважає, що звільняються від
оподаткування податком на прибуток
доходи, які не визначені серед переліку
доходів, що підлягають оподаткуванню,
встановленого підпунктом 7.12.1 пункту 7.12
статті 7 Закону України ,,Про
оподаткування прибутку підприємств".

Крім того, згідно з 4.2.16 п. 4.2. ст. 4
Закону України ,,Про оподаткування
прибутку підприємств" не включаються
до складу валового доходу кошти або
майно, що надаються у вигляді
безповоротної допомоги громадським
організаціям інвалідів та
підприємствам і організаціям, що
визначені пунктом 7.12 статті 7 цього
Закону.

Підсумовуючи наведені обставини,
апеляційний суд дійшов висновку про те,
що доходи у виді відсотків банку від
надання в депозит власних грошових
коштів також звільняються від
оподаткування, оскільки вони одержані
з використанням майна (грошових
коштів), яке є власністю позивача.

Суд першої інстанції належної правової
оцінки наведеним обставинам, а тому
дійшов помилкового висновку щодо
безпідставності застосування
підприємством позивача пільг щодо
оподаткування прибутку у виді
відсотків за депозитом.

Таким чином, позивач правомірно
застосував надані йому на законних
підставах пільги щодо оподаткування
прибутку у виді відсотків за депозитом,
а тому оскаржені податкові
повідомлення-рішення про визначення
податкових зобов'язань з податку на
прибуток є протиправними та належать
до скасування.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції при
винесенні постанови допустився
помилки в частині застосування норм
матеріального права, апеляційний суд
визнає правильним апеляцій скаргу
задовольнити, постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. ст.195, 196, п. 3 ч. 1
ст.198, ст. ст. 202, 205, 207, 254 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівського
швейного підприємства ,,Силует"
Українського товариства глухих
задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 08 грудня 2011
року у справі № 2а-4506/11/1370 - скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
державної податкової інспекції (ДПІ) у
Личаківському районі м. Львова за
№/0/13321 від 11 червня 2010 року та №
/2/1379 від 18 січня 2011 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 КАС України - з дня складення
постанови в повному обсязі.

Постанова в повному обсязі складена 22
січня 2014 року.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
О.М. Довгополов

Т.І. Шинкар