Справа № 801/11080/13-а
Суддя: Сидоренко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2014 р. (16:05) Справа №801/11080/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді Сидоренка Д.В., при
секретарі Леоновій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Феодосійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в АР
Крим

до Публічного акціонерного товариства
«Феодосійський механічний завод»

про стягнення 1457251,62 грн.
заборгованості,

Обставини справи: Феодосійська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в АР
Крим звернулась до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Феодосійський механічний
завод» 1457251,62 грн. податкового боргу, у
тому числі 72477,22 грн. з податку на додану
вартість та 1384774,40 грн. з земельного
податку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем не сплачуються у
визначені законом строки узгоджені
податкові зобов'язання.

Позивач явку свого представника в
судове засідання 23.01.2014 року не
забезпечив, в адміністративному позові
просив розглянути справу за його
відсутності.

Відповідач явку свого представника у
судове засідання не забезпечив, про
час, дату та місце його проведення
повідомлений належним чином.
Клопотання про відкладення розгляду
справи або розгляд справи за його
відсутності до суду не надав, про
причини неявки суд не повідомив.
Відповідачем 23.01.2014 року до суду було
надано заперечення на позову заяву, в
якому він з позовними вимогами не
погодився та просив відмовити у їх
задоволенні, посилаючись на порушення
позивачем строку звернення до
адміністративного суду.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
встановлені Податковим кодексом
України (далі по тексту - ПК України).

Пунктом 41.1 статті 41 ПК України
визначено, що контролюючими органами є
органи доходів і зборів - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Згідно із пунктом 20.1 статті 20 ПК
України податкові органи мають право,
зокрема, проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення (п.п.20.1.4);
визначати у порядку, встановленому цим
Кодексом, суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків
(п.п.20.1.8); застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи
(п.п.20.1.9).

Пунктом 16.1 статті 16 ПК України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів; сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно з п. 46. 1 ст. 46 ПК України
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 ПК України).

Відповідно до п. 54. 1 ст. 54 ПК України
крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом (п.
57.1 ст. 57 ПК України).

Пунктом 58.1 статті 58 ПК України
встановлено, що у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту
14.1 статті 14 ПК України податковим
повідомленням-рішенням є письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Відповідно до пункту 58.2 статті 58
ПК України податкове
повідомлення-рішення надсилається
(вручається) за кожним окремим
податком, збором та/або разом із
штрафними санкціями, передбаченими цим
Кодексом, а також за кожною штрафною
(фінансовою) санкцією за порушення норм
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на такий
контролюючий орган, та/або пенею за
порушення строків розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 54.5 статті 54 ПК України
якщо згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи,
24.04.1992 року було проведено державну
реєстрацію юридичної особи -
Публічного акціонерного товариства
«Феодосійський механічний завод»
(правонаступник Відкритого
акціонерного товариства
«Феодосійський механічний завод»),
відомості про що внесенні до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Ці дані
підтверджуються наявними в матеріалах
справи витягом з ЄДРПОУ серії АГ№163340
від 16.09.2013 року та Ідентифікаційними
даними (а.с.4-9).

Відповідач перебуває на податковому
обліку з 27.05.1996 року за №122, що
підтверджується витягом з ЄДРПОУ серії
АГ№163340 від 16.09.2013 року та
Ідентифікаційними даними (а.с.4-9).

Таким чином, ПАТ «Феодосійський
механічний завод» є суб'єктом
господарювання, платником податків, у
зв'язку з чим зобов'язане виконувати
обов'язки, покладені на нього законами
у зв'язку із здійснення господарської
діяльності, у тому числі стосовно
нарахування та сплати податків до
бюджету.

Проте, всупереч вимогам
законодавства відповідачем не
здійснюється у визначені строки та
обсязі сплата податкових зобов'язань.

Згідно з наявними в матеріалах справи
документами за відповідачем наявна
сума податкового боргу у розмірі 1457251,62
грн. податкового боргу, у тому числі
72477,22 грн. з податку на додану вартість
та 1384774,40 грн. з земельного податку.

Відносно наявної за відповідачем суми
податкового боргу з земельного податку
суд зазначає наступне.

Порядок справляння плати за землю, у
тому числі земельного податку з
юридичних осіб визначений Розділом
ХІІІ Податкового кодексу України.

Згідно із ст. 269 ПК України платниками
податку є власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв) та
землекористувачі.

Статтею 286 ПК України визначено, що
підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру.

Відповідні центральні органи
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів та державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
щомісяця, але не пізніше 10 числа
наступного місяця, а також за запитом
відповідного органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Платник плати за землю має право
подавати щомісяця нову звітну
податкову декларацію, що звільняє його
від обов'язку подання податкової
декларації не пізніше 20 лютого
поточного року, протягом 20 календарних
днів місяця, що настає за звітним.

За нововідведені земельні ділянки або
за новоукладеними договорами оренди
землі платник плати за землю подає
податкову декларацію протягом 20
календарних днів місяця, що настає за
звітним.

Згідно із ст. 285 ПК України базовим
податковим (звітним) періодом для плати
за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік
починається 1 січня і закінчується 31
грудня того ж року (для новостворених
підприємств та організацій, а також у
зв'язку із набуттям права власності
та/або користування на нові земельні
ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до ст. 287 ПК України власники
землі та землекористувачі сплачують
плату за землю з дня виникнення права
власності або права користування
земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або
права користування земельною ділянкою
плата за землю сплачується за
фактичний період перебування землі у
власності або користуванні у поточному
році.

Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Податкове зобов'язання з плати за
землю, визначене у новій звітній
податковій декларації, у тому числі за
нововідведені земельні ділянки,
сплачується власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Враховуючи вимоги податкового
законодавства, відповідачем до
податкового органу були надані
податкові декларації з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плати
за земельні ділянки державної або
комунальної власності):

уточнююча декларація за 2010 рік №
від 23.09.2011 року (а.с.13-14) на суму 394742,53 грн.
(частково проведена оплата на суму
118110,42 грн., залишок заборгованості -
276632,11 грн.),

звітна декларація за 2011 рік №1933 від
28.01.2011 року (а.с.15-16) на суму 402583,60 грн., у
тому числі 33548,63 грн. щомісячно з січня
по листопад 2011 року та 33548,67 грн. за
грудень 2011 року (не проведена оплата
самостійно визначених зобов'язань за
період з серпня по грудень 2011 року на
суму 167743,19 грн.),

уточнююча декларація за 2011 рік №
від 15.06.2011 року (а.с.18-19), якою розмір
земельного податку, що підлягає сплаті
щомісяця, збільшено на суму 376,60 грн. (не
проведена оплата самостійно
визначених зобов'язань за період з
серпня по грудень 2011 року на суму 1882,99
грн.),

уточнююча декларація за 2011 рік №
від 16.09.2011 року (а.с.20-21), якою розмір
земельного податку, що підлягає сплаті
щомісяця, збільшено на суму 22857,14 грн.
(не проведена оплата самостійно
визначених зобов'язань за період з
серпня по грудень 2011 року на суму 114285,69
грн.),

звітна декларація за 2012 рік № від
05.10.2012 року (а.с.29-31) на суму 407102,75 грн., у
тому числі 33925,23 грн. щомісяця з січня по
листопад 2012 року та 33925,22 грн. за грудень
2012 року (не проведена оплата самостійно
визначених зобов'язань за період з
січня по грудень 2012 року на суму 407102,75
грн.),

звітна декларація за 2013 рік № від
24.01.2013 року, в якій визначено суму
земельного податку, що підлягає сплаті
щомісяця, у розмірі 34786,39 (не проведена
оплата самостійно визначених
зобов'язань за період з січня по
вересень 2013 року на загальну суму 313077,51
грн.).

Таким чином, за період з січня 2011 року
по вересень 2013 року за відповідачем
утворилась сума податкового органу з
земельного податку у розмірі 1280724,24грн.
внаслідок не проведення оплати
самостійно узгоджених зобов'язань.

Крім того, за відповідачем наявна сума
податкового боргу з земельного податку
у розмірі 104050,16 грн., що самостійно
визначена контролюючим органом.

Так, за наслідками камеральної
перевірки звітності з плати за землю за
2010-2011 роки ПАТ «Феодосійський
механічний завод» встановлено
порушення статті 287 ПК України
внаслідок не сплати грошового
зобов'язання у встановлені терміни, про
що складено акт №2627/15-3/01423062 від 22.12.2011
року (а.с.27-28).

За наслідками перевірки, враховуючи
виявлені порушення, податковим органом
були прийняті податкові
повідомлення-рішення:

№ від 20.01.2012 року (а.с.22), в якому
визначено суму штрафних санкцій у
розмірі 97410,07 грн.,

№ від 20.01.2012 року (а.с.24), в якому
визначено суму штрафних санкцій у
розмірі 5678,24 грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення були направлені
на адресу відповідача рекомендованим
листом та отримані останнім 03.02.2012 року,
про що свідчить відмітка на
повідомленні про вручення поштового
відправлення №945 (зворотній бік,
а.с.22).

Крім того, у зв'язку з несвоєчасною
сплатою самостійно узгодженого
податкового зобов'язання до
відповідача застосовані штрафні
санкції у розмірі 961,85 грн. згідно із
податковим повідомленням-рішенням
№ від 28.02.2013 року (а.с.33).

Вказане податкове
повідомлення-рішення було направлено
на адресу відповідача рекомендованим
листом та отримано останнім 20.03.2013 року,
про що свідчить відмітка на
повідомленні про вручення поштового
відправлення №59 (а.с.34).

У визначені законодавством строки
відповідачем податкові
повідомлення-рішення оскаржені не
були, однак, визначена у них сума
податкових зобов'язань не була
сплачена.

Отже, внаслідок несплати узгоджених
податкових зобов'язань, за
відповідачем утворився податковий
борг із сплати за землю у розмірі 1384774,40
грн., у тому числі 1280724,24 грн. за основним
платежем та 104050,16 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Матеріалами справи також
підтверджується наявність за
відповідачем податкового боргу з
податку на додану вартість.

Порядок оподаткування з податку на
додану вартість визначений Розділом V
Податкового кодексу України.

Згідно із ст. 203 цього Розділу податкова
декларація подається за базовий
звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Як вбачається з матеріалів справи в
порядку податкової звітності
відповідачем до податкового органу
були надані податкові декларації з
податку на додану вартість (а.с.38-43,
47-50,53-56, 61-82):

звітна декларація №903491221 від 20.06.2012
року за травень 2012 року на суму 1426,00
грн.,

звітна декларація № від 13.07.2012
року за червень 2012 року на суму 13527,00
грн.,

звітна декларація від 20.08.2012 року
за липень 2012 року на суму 1872,00 грн.,

уточнюючий розрахунок від 08.11.2012
року за листопад 2012 року (з
виправленими показниками за липень 2011
року) на суму 1277,00 грн.,

уточнюючий розрахунок № від
09.11.2012 року за листопад 2012 року (з
виправленими показниками за березень
2012 року) на суму 2513,00 грн. та штраф - 75,00
грн.,

звітна декларація № від 20.11.2012
року за жовтень 2012 року на суму 5287,00
грн.,

звітна декларація № від 19.12.2012
року за листопад 2012 року на суму 4908,00
грн.,

звітна декларація № від 22.04.2013
року за березень 2013 року на суму 147,00
грн.,

звітна декларація від 20.05.2013 року
за квітень 2013 року на суму 1578,00 грн.,

уточнюючий розрахунок № від
04.06.2013 року за червень 2013 року (з
виправленими показниками за липень 2012
року) на суму 3135,00 грн., штраф - 94,00 грн.,

уточнюючий розрахунок №90333392 від 04.06.2013
року за червень 2013 року (з виправленими
показниками за квітень 2012 року) на суму
1267,00 грн., штраф - 38,00 грн.,

уточнюючий розрахунок № від
04.06.2013 року за червень 2013 року (з
виправленими показниками за березень
2012 року) на суму 406,00 грн., штраф - 12,00 грн.,

звітна декларація № від 19.06.2013
року за травень 2013 року на суму 3052,00
грн.,

уточнюючий розрахунок № від
16.07.2013 року за липень 2013 року (з
виправленими показниками за березень
2012 року) на суму 406,00 грн.,

уточнюючий розрахунок №0 від
16.07.2013 року за липень 2013 року (з
виправленими показниками за липень 2012
року) на суму 3135,00 грн.,

звітна декларація № від 15.08.2013
року за липень 2013 року на суму 1321,00 грн.,

звітна декларація № від 18.09.2013
року за серпень 2013 року на суму 18713,00
грн.,

звітна декларація № від 10.10.2013
року за вересень 2013 року на суму 922,00
грн.

Сума самостійно узгоджених податкових
зобов'язань за період з травня 2012 року
по вересень 2013 року сплачена
відповідачем частково у розмірі 1305,31
грн., несплаченою залишилась сума
заборгованості у розмірі 60264,69 грн.

Крім того, за відповідачем наявна сума
податкового боргу по штрафним санкціям
за несвоєчасну сплату податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 12212,53 грн., у тому числі:

11267,00 грн. згідно з податковим
повідомленням-рішенням № від
05.09.2012 року. Отримане платником податку
05.09.2012 року, про що свідчить відмітка на
корінці цього рішення (а.с.44).

320,00 грн. згідно з податковим
повідомленням-рішенням № від
05.09.2012 року. Отримане платником податку
05.09.2012 року, про що свідчить відмітка на
корінці цього рішення (а.с.44).

170,00 грн. згідно з податковим
повідомленням-рішенням № від
08.11.2012 року. Отримане платником податку
08.11.2012 року, про що свідчить відмітка на
корінці цього рішення (а.с.51).

455,40 грн. згідно з податковим
повідомленням-рішенням № від
08.02.2013 року (а.с.58). Отримане платником
податку 21.02.2013 року, про що свідчить
відмітка на повідомленні про вручення
поштового відправлення №535
(зворотній бік а.с.57).

У визначені законодавством строки
відповідачем податкові
повідомлення-рішення оскаржені не
були, однак, визначена у них сума
податкових зобов'язань не була
сплачена.

Отже, внаслідок несплати узгоджених
податкових зобов'язань, за
відповідачем утворився податковий
борг із податку на додану вартість у
розмірі 72477,22 грн., у тому числі 60264,69 грн.
за основним платежем та 12212,53 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 ПК України сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання є податковим
боргом.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення (п. 59.1
ст. 59ПК України).

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59
ПК України).

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення (п. 59.4
ст. 59 ПК України).

Таким чином, несплачена платником
податків сума податкового боргу є
узгодженою з моменту отримання ним
податкової вимоги.

На підставі зазначеного вище,
позивачем на адресу відповідача була
направлена вимога № 53-15 від 21.06.2013 року
(а.с.83).

Під час розгляду справи судом не
встановлено обставин щодо оскарження
вимоги № 53-15 від 21.06.2013 року, а також
сплати визначеної у ній суми
заборгованості.

В порядку ст. 71 КАС України
відповідачем не надані докази сплати
заборгованості у розмірі 1457251,62 грн., у
тому числі 72477,22 грн. з податку на додану
вартість та 1384774,40 грн. з земельного
податку.

Що стосується заперечень відповідача
відносно порушення позивачем строків
звернення до суду із позовом про
стягнення з нього податкового боргу, то
суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 99 КАС України
передбачено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
строк звернення до суду може бути
передбачено як цим Кодексом, так і
іншими законами.

Порядок стягнення з платника податку
суми податкового боргу визначений
положеннями Податкового кодексу
України.

Стаття 102 Податкового кодексу України
визначає строки давності та порядок їх
застосування. Відповідно до пункту 102.4
пункту 102 ПК України у разі якщо грошове
зобов'язання нараховане контролюючим
органом до закінчення строку давності,
визначеного у пункті 102.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
такого грошового зобов'язання, може
бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

З огляду на зазначене вище, строк
стягнення з платника податку
податкового боргу становить 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу.

Податковий борг у розмірі 1457251,62 грн.
утворився за відповідачем в період з
квітня 2011 року по вересень 2013 року.

Зазначене вище свідчить про те, що
позивачем було дотримано законодавчо
встановлених соків для звернення із
позовом до суду про стягнення з
відповідача податкового боргу.

Права органів доходів і зборів на час
розгляду справи передбачені ст. 20
Податкового кодексу України.

Згідно з п.п. 20.1.18 та 201.1.19 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
визначати у порядку, встановленому цим
Кодексом, суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податного боргу або його частини.

Отже, враховуючи встановлені під час
розгляду обставини щодо наявності за
відповідачем суми податкового боргу,
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні, яке відбулось
23.01.2014 року, оголошено вступну та
резолютивну части постанови.

Відповідно до вимог ст. 163 КАС України
постанову оформлено та підписано 28.01.2014
року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 160-163,167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Феодосійський механічний завод» (98114,
АР Крим, м. Феодосія, вул. Чкалова, 86)
податковий борг у розмірі 1457251,62 грн., у
тому числі 72477,22 грн. з податку на додану
вартість (14010100) та 1384774,40 грн. з
земельного податку (13050100) з рахунків у
банках, обслуговуючих ПАТ
«Феодосійський механічний завод».

Постанова набирає законної сили
через 10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Сидоренко Д.В.