Справа № 816/5698/13-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 р.Справа № 816/5698/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

прокурора Демченка Д.А.

представника третьої особи Дубинки Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою заступника прокурора
Полтавської області на ухвалу
Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013р.
по справі № 816/5698/13-а

за позовом Прокурора Диканського
району Полтавської області

до Диканської районної державної
адміністрації Полтавської області
третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю "Культурне
рибно-мисливське господарство "Чиста
хвиля"

про визнання протиправними та
нечинними розпоряджень,

ВСТАНОВИЛА:

24 вересня 2013 року прокурор Диканського
району Полтавської області звернувся
до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Диканської районної державної
адміністрації Полтавської області про
визнання протиправними та нечинними
розпоряджень від 17.10.2011 року № 305-з "Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації", від 04.04.2012 року
№ 168-з "Про затвердження технічної
документації із землеустрою на
території Водянобалківської сільської
ради" та № 169-з "Про затвердження
технічної документації із землеустрою
на території Диканської селищної ради",
від 14.01.2013 року № 3 "Про скасування
деяких розпоряджень голови
райдержадміністрації".

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2013
року до участі у справі в якості
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет позову, на
стороні відповідача залучено
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Культурне
рибно-мисливське господарство "Чиста
хвиля".

12 листопада 2013 року до Полтавського
окружного адміністративного суду
надійшли доповнення до заперечень від
третьої особи, відповідно до яких
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Культурне
рибно-мисливське господарство "Чиста
хвиля" просило суд залишити позовну
заяву прокурора Диканського району
Полтавської області - без розгляду, у
зв'язку з пропущенням позивачем строку
звернення до суду.

Також, в ході судового розгляду справи
судом поставлено на обговорення
питання про закриття провадження у
справі в частині позовних вимог щодо
визнання протиправним та нечинним
розпорядження від 14.01.2013 року № 3 "Про
скасування деяких розпоряджень голови
райдержадміністрації", оскільки з
наявних в матеріалах справи доказів
встановлено, що позивачем заявлено про
відмову від позову в цій частині.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013 року
провадження у справі за позовом
прокурора Диканського району
Полтавської області до Диканської
районної державної адміністрації
Полтавської області, третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Культурне
рибно-мисливське господарство "Чиста
хвиля" про визнання протиправними та
нечинними розпоряджень у частині
позовних вимог щодо визнання
протиправним та нечинним
розпорядження від 14.01.2013 року № 3 "Про
скасування деяких розпоряджень голови
райдержадміністрації" - закрито.

Адміністративний позов прокурора
Диканського району Полтавської
області до Диканської районної
державної адміністрації Полтавської
області, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Культурне
рибно-мисливське господарство "Чиста
хвиля" про визнання протиправними та
нечинними розпоряджень у частині
позовних вимог щодо визнання
протиправними та нечинними
розпоряджень від 17.10.2011 року № 305-з "Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації", від 04.04.2012 року
№ 168-з "Про затвердження технічної
документації із землеустрою на
території Водянобалківської сільської
ради" та № 169-з "Про затвердження
технічної документації із землеустрою
на території Диканської селищної ради"
- залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, заступником прокурора
Полтавської області подано апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
апелянт просить суд апеляційної
інстанції ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від
12.11.2013 року у справі № 816/5698/13-а в частині
залишення без розгляду позову
прокурора Диканського району
Полтавської області - скасувати і
направити справу для продовження
розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги апелянт зазначив, що прокурором
Диканського району винесено постанову
про проведення перевірки у порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів від 17.01.2013 року № 8 щодо
використання земель лісового,
рекреаційного призначення та водного
фонду.

На час винесення постанови, з наявної у
прокуратурі Диканського району
інформації, не можливо встановити
правовий режим спірної земельної
ділянки, що передавалась КРМГ "Чиста
Хвиля" та відповідно прийти до висновку
щодо наявності порушення вимог
земельного законодавства або
відсутності таких. Оскільки прокурор
не є спеціалістом у галузі земельного
законодавства та враховуючи, що є
спеціальний орган державного контролю
- Державна сільськогосподарська
інспекція у Полтавській області,
прокурором району, на підставі частини
І пункту 3 статті 20 Закону України "Про
прокуратуру", направлено через
прокуратуру Полтавської області
вимогу начальнику Державної інспекції
сільського господарства в Полтавській
області про залучення спеціалістів для
проведення вказаної перевірки.

З метою з'ясування обставин Державній
інспекції сільського господарства в
Полтавській області прокуратурою
району 04.02.2013 та 25.02.2013 року
направлялись додаткові матеріали, що
стосувались оренди земель водного
фонду КРМГ "Чиста Хвиля".

У подальшому листом Державної
інспекції сільського господарства в
Полтавській області від 22.04.2013 року №
01-14/1967 повідомлено прокуратуру
Диканського району про результати
проведеної перевірки з висновками щодо
невідповідності 25 розпоряджень голови
Диканської райдержадміністрації
вимогам чинного законодавства, а саме
ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України,
у тому числі щодо протиправності
розпорядження голови Диканської
райдержадміністрації від 17.10.2011 року
№305-з "Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації".
Додано відповідні матеріали, на
підтвердження вказаних висновків на 203
аркушах. Серед направлених матеріалів
був акт перевірки, який підтверджував
порушення норм земельного
законодавства посадовими особами
Диканської райдержадміністрації при
наданні в оренду земель водного фонду
КРМГ "Чиста Хвиля" на території
Диканського району.

Таким чином, про те що розпорядження
голови Диканської районної державної
адміністрації "Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою" від 17.10.2011 року № 305-з, не
відповідає вимогам чинного
законодавства, органам прокуратури
стало відомо з акту перевірки
Держсільгоспінспекції у Полтавській
області, який був направлений до
прокуратури Диканського району листом
від 22.04.2013 року №01-14/1967, та отриманий
відповідно 24.04.2013 року.

Після отримання висновків
спеціалістів Держсільгоспінспекції у
Полтавській області з відповідними
матеріалами, прокурором Диканського
району зроблено висновок про наявність
підстав представництва інтересів
держави та прийнято рішення про
звернення з адміністративним позовом
до суду щодо визнання протиправними та
скасування спірних розпоряджень та
визнання недійсними договорів оренди
земельних ділянок наданих у
користування КРМГ "Чиста Хвиля".

Отже, з врахуванням вищезазначеного,
прокурор Диканського району звернувся
23.09.2013 року з адміністративним позовом
до Полтавського окружного
адміністративного суду у межах строку
позовної давності.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення прокурора
та представника третьої особи,
перевіривши, в межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції
та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення
адміністративного позову без розгляду,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до адміністративного
суду, передбачений ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, який обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.

За висновком суду першої інстанції,
позивачем не доведено поважність
причин пропуску строку звернення до
суду, що зумовило застосування судом
наслідків пропущення строку звернення
до суду, визначених ст.100, ч. 9 ст. 155 КАС
України, та відповідно залишення
адміністративного позову без розгляду.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.

Строк у шість місяців, у даній
категорії справ, визнано законодавцем
достатнім для того, щоб суб'єкт владних
повноважень звернувся з позовом до
суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 60 КАС України, у
випадках, встановлених законом,
Уповноважений Верховної Ради України з
прав людини, органи державної влади,
органи місцевого самоврядування,
фізичні та юридичні особи можуть
звертатися до адміністративного суду
із адміністративними позовами про
захист прав, свобод та інтересів інших
осіб і брати участь у цих справах.

З метою представництва інтересів
громадянина або держави в
адміністративному суді прокурор в
межах повноважень, визначених законом,
окрім іншого, звертається до суду з
адміністративним позовом (поданням).

Рішенням Конституційного Суду України
від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 визначено,
що під представництвом прокуратурою
інтересів держави треба розуміти
правовідносини, в яких прокурор,
реалізуючи визначені Конституцією
України повноваження, вчиняє в суді
процесуальні дії з метою захисту
інтересів держави з урахуванням того,
що "інтереси держави" є оціночним
поняттям, у зв'язку із чим прокурор чи
його заступник у кожному конкретному
випадку самостійно визначає з
посиланням на законодавство підставу
позову та зазначає, у чому саме
відбулося чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 36-1 Закону України
"Про прокуратуру", представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

За наявності підстав, передбачених
частинами другою - четвертою цієї
статті, з метою представництва
громадянина або держави прокурор має
право в порядку, передбаченому
процесуальним законом, зокрема,
звертатися до суду з позовами (заявами,
поданнями).

Разом з тим, надання законом прокурору
права на представництво інтересів
держави в суді не ставить його у
привілейоване, порівняно з іншими
учасниками судового процесу, становище
щодо участі у розгляді справи в суді,
включаючи застосування процесуального
строку, в межах якого можлива
реалізація права на представництво
інтересів держави в суді шляхом
звернення з адміністративним позовом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
підставою для звернення до суду з даним
позовом в частині скасування
розпоряджень голови Диканської
районної державної адміністрації від
17.10.2011 року № 305-з, та від 04.04.2012 року №
168-з та № 169-з слугував Акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства Державної інспекції
сільського господарства в Полтавській
області від 31.01.2013 року, в якому
державним інспектором зроблено
висновки про те, що спірні
розпорядження голови Диканської
районної державної адміністрації
прийнято з порушенням норм чинного
земельного законодавства України.

На думку позивача, перебіг строку
звернення до суду слід відраховувати
від дати отримання прокурором
Диканського району Полтавської
області листа Державної інспекції
сільського господарства в Полтавській
області від 22.04.2013 року № 01-14/1967, яким
Державною інспекцією сільського
господарства в Полтавській області
направлено позивачу Акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 31.01.2013 року, тобто з
24.04.2013 року. (а.с. 21-22, т.1).

За таких обставин, позивач вважає, що
ним дотримано строк звернення до суду з
адміністративним позовом,
встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України.

Надаючи правову оцінку доводам
позивача, колегія суддів виходить з
наступного.

Так, при здійсненні прокурорського
нагляду за додержанням і застосуванням
законів відповідно до статті 20 Закону
України "Про прокуратуру" (далі - Закон)
прокурор має право:

1) безперешкодно за посвідченням, що
підтверджує займану посаду, входити у
приміщення органів державної влади та
органів місцевого самоврядування,
військових частин, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форм власності без особливих
перепусток, де такі запроваджено;

2) витребовувати від органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, військових частин,
державних підприємств, установ та
організацій рішення, розпорядження,
інструкції, накази та інші акти і
документи, одержувати інформацію про
стан законності і заходи щодо її
забезпечення, мати доступ до
відповідних інформаційних баз даних
державних органів;

3) вимагати від керівників та
колегіальних органів проведення
перевірок, ревізій діяльності
підпорядкованих і підконтрольних
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, а також
виділення спеціалістів для проведення
перевірок, відомчих і позавідомчих
експертиз;

4) мати доступ до документів і
матеріалів, необхідних для проведення
перевірки, у тому числі за письмовою
вимогою, і таких, що містять комерційну
таємницю або інформацію з обмеженим
доступом. Письмово вимагати подання в
прокуратуру у визначений ним розумний
строк зазначених документів та
матеріалів, видачі необхідних довідок,
у тому числі щодо операцій і рахунків
юридичних осіб та інших організацій,
для вирішення питань, пов'язаних з
перевіркою. Отримання від банків
інформації, яка містить банківську
таємницю, здійснюється у порядку та
обсязі, встановлених Законом України
"Про банки і банківську діяльність";

5) отримувати від посадових та
службових осіб і громадян усні або
письмові пояснення, в тому числі шляхом
виклику відповідної особи до органу
прокуратури.

При цьому слід враховувати, що дії,
передбачені пунктами 3, 4 та 5 частини
першої цієї статті, можуть бути вчинені
виключно під час проведення перевірки
в порядку, передбаченому статтею 21
Закону.

Статтею 21 Закону врегульовано порядок
проведення органами прокуратури
перевірок.

Згідно з положеннями цієї статті
Закону перевірки органами прокуратури
проводяться: за письмовими зверненнями
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, депутатів
усіх рівнів, фізичних та юридичних
осіб; за власною ініціативою прокурора.

При цьому перевірки за заявами
фізичних чи юридичних осіб,
зверненнями та запитами депутатів усіх
рівнів, крім заяв та повідомлень про
кримінальне правопорушення,
проводяться лише у разі їх
попереднього розгляду компетентними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами або
неприйняття ними у встановлені строки
рішень з цих питань.

У разі якщо захист прав і свобод людини
і громадянина та інтересів держави
згідно із законом є компетенцією
відповідних органів державного
нагляду (контролю), перевірки
проводяться з обов'язковим наданням
оцінки щодо законності їх діяльності. У
зв'язку з бездіяльністю уповноваженого
органу державного нагляду (контролю)
або відсутністю такого органу
вживаються відповідні заходи
прокурорського реагування, спрямовані
на забезпечення захисту прав і свобод
людини і громадянина, інтересів
держави.

Для здійснення перевірки прокурор
повинен прийняти постанову, в якій
зазначає підстави, що свідчать про
можливі порушення законності, та
обґрунтовує необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону.

З матеріалів справи встановлено, що
07.12.2012 року до прокуратури Диканського
району Полтавської області надійшов
лист Полтавського обласного
управління водних ресурсів від 07.12.2012
року щодо дотримання умов користування
водними об'єктами на території
Диканського району. Прокуратурою
району опрацьовано договори оренди
водних об'єктів та земель водного
фонду.

17.01.2013 року прокуратурою Диканського
району Полтавської області прийнято
постанову "Про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів" якою
установлено, що землі водного фонду
надавались в оренду строком до одного
року. У подальшому неодноразово
укладались додаткові угоди на вказаний
термін. Деякі договори оренди землі не
проходили державну реєстрацію,
зокрема, договір оренди землі № 4 від
04.01.2011 року. Також, земельні ділянки
водного фонду надавались у оренду з
порушенням процедури, а саме: без
проведення аукціону. Так, Диканською
районною державною адміністрацією у
порушення вимог Земельного кодексу
України, Закону України "Про оренду
землі" надано земельну ділянку ТОВ
"Культурне рибно-мисливське
господарство "Чиста хвиля". Указане
свідчить про можливі порушення вимог
Земельного та Водного кодексів
України, Закону України "Про оренду
землі" та іншого земельного
законодавства Диканською районною
державною адміністрацією.

Також, 17.01.2013 року прокурором
Диканського району Полтавської
області, в порядку ст. ст. 8, 20 Закону
України "Про прокуратуру" прийнято
вимогу № 74-130 для начальника Державної
інспекції сільського господарства в
Полтавській області Авраменку В.В. про
виділення спеціаліста до 25 січня 2013
року для проведення спільної перевірки
дотримання вимог Земельного та Водного
кодексів України, Закону України "Про
оренду землі" та іншого земельного
законодавства. Виділення спеціаліста
зумовлене тим, що працівники
прокуратури не володіють достатнім
обсягом знань для вказаної перевірки.
Згідно зазначеної вимоги,
спеціалістові необхідно надати
відповідь з питань дотримання
Диканською районною державною
адміністрацією порядку надання в
оренду земель водного фонду,
додержання вимог земельного
законодавства при укладанні договорів
оренди земель, та інших питань в межах
повноважень. (а.с. 162, т. 1).

Зазначену вимогу надіслано на адресу
Державної інспекції сільського
господарства в Полтавській області
листом за підписом заступника
прокурора Полтавської області від
22.01.2013 року за вих. № 05-3-50вих.13 (а.с. 161).

31 січня 2013 року Державною інспекцією
сільського господарства в Полтавській
області складено Акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства в якому зроблено
висновки про, що в тому числі спірні
розпорядження голови Диканської
районної державної адміністрації
прийнятті з порушенням норм чинного
земельного законодавства України (а.с.
163-164, т. 1).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.

Враховуючи, що підставою для звернення
прокурора Диканського району
Полтавської області до суду з даним
позовом слугували безпосередньо саме
висновки акту перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
31.01.2013 року, яким встановлено порушення,
колегія суддів дійшла висновку, що днем
виникнення підстав на звернення
позивача з адміністративним позовом є
31.01.2013 року - день складання державним
інспектором сільського господарства в
Полтавській області зазначеного акту
перевірки, а отже саме з цієї дати
починається перебіг шестимісячного
строку звернення до суду з
адміністративним позовом, оскільки ч. 2
ст. 99 КАС України при обчисленні строку
звернення до суду з адміністративним
позовом суб'єкту владних повноважень
не містить, на відмінність від ч. 1 цієї
статті, приписів щодо обчислення
строків звернення до суду з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до пп. 1.1. Порядку планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства, державний
нагляд (контроль) з питань перевірки
стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства здійснюється Державною
інспекцією сільського господарства
України та її територіальними органами
(далі - інспекційні органи) відповідно
до статей 152 та 188 Земельного кодексу
України, статей 5, 6, 9, 10 Закону України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель",
статей 181 та 19 Закону України "Про
охорону земель", пунктів 4, 5 Положення
про Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України від 13 квітня
2011 року N 459, пунктів 4, 6 Положення про
державну інспекцію сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 23 грудня 2011
року N 770, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 січня
2012 року за N 34/20347.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що
згідно пп. 3.5. цього Порядку, строк
здійснення позапланового заходу
відповідно до вимог Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" не може перевищувати
десяти робочих днів, а щодо суб'єктів
малого підприємництва - двох робочих
днів, якщо інше не передбачено законом.
Продовження строку здійснення
позапланового заходу не допускається.

Як свідчать матеріали справи, за
результатом отримання листа
заступника прокурора Полтавської
області від 22.01.2013 року та вимоги
прокурора Диканського району
Полтавської області від 17.01.2013 року №
74-130вих-13, перевірку дотримання вимог
земельного законодавства Диканською
районною державною адміністрацією
Полтавської області здійснено
Державною інспекцією сільського
господарства в Полтавській області у
строк, визначений цим Порядком.

Проте, прокурор Диканського району
Полтавської області не скористався
наданим йому Законом України "Про
прокуратуру" правом на звернення до
Державної інспекції сільського
господарства в Полтавській області з
вимогою щодо надання висновку
зазначеного акту перевірки, за
наслідком спливу строку встановленого
для проведення відповідних перевірок
уповноваженим органом державного
нагляду (контролю).

За таких обставин, колегія суддів
вважає безпідставними доводи позивача
стосовно того, що органам прокуратури
стало відомо про те, що розпорядження
голови Диканської районної державної
адміністрації "Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою" від 17.10.2011 року № 305-з, не
відповідає вимогам чинного
законодавства, саме 24.04.2013 року - з акту
перевірки Держсільгоспінспекції у
Полтавській області, який був
направлений до прокуратури
Диканського району листом від 22.04.2013
року № 01-14/1967, та отриманий відповідно
24.04.2013 року.

При цьому, з наявної в матеріалах
справи копії листа Державної інспекції
сільського господарства у Полтавській
області від 22.04.2013 року № 01-14/1967 не
вбачається, що саме цим листом
Державною інспекцією сільського
господарства в Полтавській області
було направлено на адресу прокуратури
Диканського району Полтавської
області акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 31.01.2013
року, проведеної відносно Диканської
районної державної адміністрації
Полтавської області згідно вимоги
прокурора від 17.01.2013 року. Зазначений
лист містить лише посилання на
повернення позивачу документів, що
були надані для опрацювання під час
проведення перевірки. (а.с. 167, т.1).

Посилання апелянта на перелік
документів та матеріалів направлених
прокуратурі Диканського району
Полтавської області колегія суддів не
приймає, оскільки даний перелік
складено державним інспектором
сільського господарства в Полтавській
області на вимогу позивача від 19.11.2013
року за вих. № 129-14-13, тобто за
відсутності вказаних документів у
розпорядженні державного інспектора.
При цьому, як встановлено в судовому
засіданні суду першої інстанції, акти з
описом документів, що були надані для
опрацювання Державній інспекції
сільського господарства в Полтавській
області під час проведення перевірки,
між позивачем та інспекцією не
складались.

Також колегія суддів не приймає
посилання позивача та апелянта на
листи від 04.02.2013 та 25.02.2013 року, які
направлялись Державній інспекції
сільського господарства в Полтавській
області прокуратурою району разом з
додатковими матеріалами, що
стосувались оренди земель водного
фонду КРМГ "Чиста Хвиля", з метою
з'ясування обставин, оскільки такі
матеріали направлялись поза межами
проведеної Державною інспекцією
сільського господарства в Полтавській
області перевірки.

Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено
наслідки пропущення строків звернення
до адміністративного суду.
Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала (частина
1 статті 100 Кодексу адміністративного
судочинства України). Позовна заява
може бути залишена без розгляду як на
стадії вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи (частина 2
статті 100 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Встановлення процесуальних строків
законом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Слід зазначити, що поважними причинами
пропуску строку звернення до суду
можуть бути визнані лише такі
обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення особи та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
процесуальних дій, які повинні бути
підтверджені належними доказами.

Однак, позивачем ні до суду першої
інстанції, ні до суду апеляційної
інстанції не надано доказів поважності
пропуску строку для звернення до
адміністративного суду з позовом щодо
скасування спірних розпоряджень.

Згідно з пунктом 9 частини першої
статті 155 Кодексу адміністративного
судочинства України суд своєю ухвалою
залишає позовну заяву без розгляду,
якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

З огляду на встановлені у справі
обставини, колегія суддів вважає
вірним та обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про наявність підстав
для залишення позовної заяви у частині
позовних вимог щодо визнання
протиправними та нечинними
розпоряджень від 17.10.2011 року № 305-з "Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації", від 04.04.2012 року
№ 168-з "Про затвердження технічної
документації із землеустрою на
території Водянобалківської сільської
ради" та № 169-з "Про затвердження
технічної документації із землеустрою
на території Диканської селищної ради"
- без розгляду.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвала Полтавського
окружного адміністративного суду від
12.11.2013 року, в частині залишення
позовних вимог без розгляду,
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги заступника
прокурора Полтавської області
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
підтверджує, що, при судового рішення у
справі, суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Полтавської області
залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013р. по
справі № 816/5698/13-а в частині залишення
позову без розгляду - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлено 20.01.2014 року