Справа № 2а-2040/10/0470
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

22 січня 2014 року м. Київ
В/800/49/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Конюшка К.В.

Гончар Л.Я.

Калашнікової О.В.

Сороки М.О.

Черпіцької Л.Т.

перевіривши матеріали заяви
Дніпропетровської митниці Міндоходів

про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від 12
червня 2013 року (№К/800/9704/13)

у справі

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат»

до Дніпропетровської митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області

про визнання протиправним
рішення, скасування картки відмови в
прийнятті митної декларації,
повернення надмірно сплачених
платежів

В С Т А Н О В И В :

До Вищого адміністративного суду
України надійшла заява
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від
12.06.2013 (№К/800/9704/13).

ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний
комбінат» звернулось до суду з позовом
до Дніпропетровської митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області
про визнання протиправним рішення
Криворізької митниці про визначення
митної вартості товарів від 01.12.2009
№113000010/2009/000302/1; скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України від 01.12.2009 № 113050000/9/000769;
стягнення з Державного бюджету України
в особі Головного управління
Державного казначейства у
Дніпропетровській області кошти на
відшкодування шкоди у вигляді надмірно
сплаченого податку на додану вартість
у розмірі 41 243, 49 грн. та ввізного мита в
розмірі 14 435, 22 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.09.2011, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13.11.2012, у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 12.06.2013 (№К/800/9704/13)
рішення судів попередніх інстанцій
скасовано та прийнято нове - про
задоволення позову.

У заяві про перегляд зазначеної
постанови Вищого адміністративного
суду України заявник вказує на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до положень статей 239-2 та 240
КАС України Вищий адміністративний суд
України перевіряє відповідність заяви
про перегляд судових рішень вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до пункту 4 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13.12.2010 № 2 «Про судову
практику застосування статей 235- 240
Кодексу адміністративного судочинства
України» під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права необхідно
розуміти, зокрема:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Відповідно до вимог пункту 3 частини
першої статті 239-1 КАС України до заяви
мають бути додані копії різних за
змістом судових рішень, в яких має
місце неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

У цьому випадку до заяви відповідачем
додано копії різних за змістом рішень
суду касаційної інстанції у подібних
правовідносинах, зокрема, рішення від
12.06.2013 у цій справі та рішення від 10.12.2013
у касаційному провадженні № К/800/29091/13.

Зі змісту цих рішень убачається
неоднакове застосування положень
Порядку повернення платникам податків
коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, діючого на час
спірних правовідносин, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 №618, та Порядку взаємодії митних
органів з органами Державного
казначейства України в процесі
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи,
затвердженого наказом Державної
митної служби, Державного казначейства
України від 20.07.2007 №611/147, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах в
частині стягнення з Державного бюджету
України надмірно сплаченого податку на
додану вартість та ввізного мита.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку про наявність підстав
для допуску цієї справи до провадження
для перегляду Верховним Судом України.

Керуючись статтями 165, 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву Дніпропетровської
митниці Міндоходів про допуск справи
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним рішення,
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації, повернення надмірно
сплачених платежів до провадження для
перегляду Верховним Судом України
постанови Вищого адміністративного
суду України від 12 червня 2013 року
(№К/800/9704/13).

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.