Справа № 736/1854/13-а
Суддя: Чурупченко М. І.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 736/1854/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року
м.
Корюківка

Корюківський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого -судді Чурупченка
М.І.,

при секретарі - Макуха О.О.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідачів, державних
реєстраторів - Биша Ю.А., Бардакової О.М.,

представника третьої особи -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Корюківка у приміщенні
суду справу за позовною заявою ОСОБА_5
до Державного кадастрового
реєстратора Відділу Держземагенства у
Корюківському районі Чернігівської
області про визнання їх бездіяльності
протиправною, щодо не перенесення
відомостей про земельні ділянки до
Державного земельного кадастру,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_5 звернулась до суду з
даним позовом посилаючись на те, що
вона випадково дізналась, що у
Державному земельному кадастрі
відсутні відомості про земельні
ділянки з кадастровими номерами:

- :05:097:0047 (сіножать пай №230, площа
0,44 га), яка належить їй на підставі
державного акта серії ЧН №088707,
виданого на підставі розпорядження
Корюківської районної державної
адміністрації від 01.12.2003 року за №567,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право
користування землею, договорів оренди
землі за №650 від 07.05.2004 року;

- :05:067:0045 (пасовище пай №196, площа
0,14 га), яка належить їй на підставі
державного акта серії ЧН №086000,
виданого на підставі розпорядження
Корюківської районної державної
адміністрації від 01.12.2003 року за №567,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право
користування землею, договорів оренди
землі за №651 від 07.05.2004 року;

- :05:010:0004 (рілля пай №173, площа 2,77
га), яка належить їй на підставі
державного акта серії ЧН №110072,
виданого на підставі розпорядження
Корюківської районної державної
адміністрації від 01.12.2003 року за №567,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право
користування землею, договорів оренди
землі за №652 від 07.05.2004 року.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 3
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» в редакції станом
на 01.01.2013 року, права на нерухоме майно,
що виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними.

Крім того, законодавець в п.4
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613 -
VI встановив, що :У разі якщо земельні
ділянки, обмеження у їх використанні
зареєстровані до набрання чинності цим
Законом у Державному реєстрі земель,
відомості про такі земельні ділянки,
обмеження підлягають перенесенню до
Державного земельного кадастру в
автоматизованому порядку, без подання
заяв про це їх власниками,
користувачами та без стягнення плати
за таке перенесення».

Відповідач в порушення зазначених
вимог закону, протиправно не переніс до
Державного земельного кадастру
відомості про спірні земельні ділянки,
зареєстровані у Державному реєстрі
земель.

Із чого вважає, що державою не
визнається право власності ОСОБА_5 на
земельні ділянки з кадастровими
номерами :05:097:0047, :05:067:0045,
:05:010:0004, тому звернулась до суду і
просить визнати бездіяльність
відповідача протиправною, щодо не
перенесення відомостей про
вищевказані земельні ділянки до
Державного земельного кадастру, а
також зобов'язати перенести до
Державного земельного кадастру
відомості про ці земельні ділянки.
Також просить звільнити її від сплати
судового збору, оскільки за віком і
матеріальним станом не може його
сплати, а також встановити 10-тиденний
строк для подання відповідачем звіту
про виконання постанови.

Позивач в судове засідання не
з'явилась.

Представник позивача позов підтримав
повністю і просить його задовольнити,
оскільки вважає що є всі підстави для
його задоволення, так як законодавчо це
передбачено.

Биша Ю.А. та Бардакова О.М. на яких
покладено обов'язки державних
кадастрових реєстраторів відділу
Держземагенства у Корюківському
районі Чернігівської області проти
позову заперечують і вказують, що у них
нема повноважень щодо перенесення
відомостей про земельні ділянки до
Державного земельного кадастру.

Представник третьої особи Відділу
Держземагенства у Корюківському
районі Чернігівської області позов не
визнала та просить відмовити у його
задоволенні та надала письмові
клопотання у якому просить, залишити
позовну заяву ОСОБА_5 без розгляду, та
зазначила, що п.2 ст. 106 КАСУ передбачає,
що на підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів. Зазначив, що відповідно до п.69
Порядку ведення Державного земельного
кадастру, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2012
року №1051, внесення відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру
здійснюється за заявою. Громадянка
ОСОБА_5 до Відділу з відповідною заявою
не зверталась за отриманням
адміністративних послуг по внесенню
даних до Державного земельного
кадастру.

Також до суду було надано клопотання в
якому, Відділом Держземагенства у
Корюківському районі Чернігівської
області повідомляє наступне, -
відомості з Державного земельного
кадастру у формі витягів надаються
відповідно до Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051,
пункту 175 якого передбачає вичерпне
коло суб'єктів, які мають право на
отримання витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку. Також, надання технічної
документації може порушити права інших
громадян, що були включені до даної
документації. Відповідно до Положення
про Відділ Держкомзему у Корюківському
районі, ні до 01.01.2013 року ні по
теперішній час у Відділі
Держземагенства у Корюківському
районі не було і немає повноважень щодо
перенесення відомостей у Державний
реєстр земель про земельні ділянки, що
були зареєстровані до набрання
чинності ЗУ «Про державний земельний
кадастр», а саме до 01.01.2013 року.

Судом встановлено, що відповідно
Закону України «Про Державний
земельний кадастр» підставами щодо
внесення відомостей до Державного
замельного кадастру є:

1. Відомості про межі земельної ділянки
вносяться до Державного земельного
кадастру:

на підставі відповідної документації
із землеустрою щодо формування
земельних ділянок - у випадках,
визначених статтею 791 Земельного
кодексу України, при їх формуванні;

на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) - у разі
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки за її фактичним
використанням відповідно до статті 107
Земельного кодексу України;

на підставі проектів землеустрою щодо
впорядкування існуючих землеволодінь -
у разі зміни меж суміжних земельних
ділянок їх власниками.

2. Відомості про цільове призначення
земельних ділянок вносяться до
Державного земельного кадастру:

а) щодо категорії земель:

на підставі відповідної документації
із землеустрою, яка розробляється при
формуванні земельних ділянок, - щодо
земельних ділянок, які формуються;

на підставі проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, яким
передбачена зміна її цільового
призначення;

б) щодо виду використання земельної
ділянки в межах певної категорії
земель:

на підставі відповідної документації
із землеустрою, яка розробляється при
формуванні земельних ділянок, - щодо
земельних ділянок, які формуються;

на підставі письмової заяви власника
(користувача) земельної ділянки
державної чи комунальної власності, - у
разі зміни виду використання земельної
ділянки (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони);

на підставі проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, яким
передбачена зміна її цільового
призначення.

3. Відомості про економічну оцінку
земель вносяться до Державного
земельного кадастру на підставі
затвердженої технічної документації з
такої оцінки.

4. Відомості про угіддя земельної
ділянки вносяться до Державного
земельного кадастру:

на підставі відповідної документації
із землеустрою, яка розробляється при
формуванні земельних ділянок, - щодо
земельних ділянок, які формуються;

на підставі проектів землеустрою, що
забезпечують еколого-економічне
обґрунтування сівозміни та
впорядкування угідь (щодо земель
сільськогосподарського призначення),
проектів землеустрою щодо
впорядкування існуючих землеволодінь
та землекористувань (щодо земель інших
категорій).

5. Відомості про обмеження у
використанні земель вносяться до
Державного земельного кадастру на
підставі схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
створення нових та впорядкування
існуючих землеволодінь і
землекористувань, проектів
землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь,
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), іншої
документації із землеустрою.

6. Відомості про межі частини земельної
ділянки, на яку поширюється право
суборенди, сервітуту, вносяться до
Державного земельного кадастру на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
частини земельної ділянки, на яку
поширюється право суборенди,
сервітуту.

7. Відомості про нормативну грошову
оцінку земель вносяться до Державного
земельного кадастру на підставі
технічної документації з такої оцінки.

8. Відомості про межі
адміністративно-територіальних
одиниць вносяться до Державного
земельного кадастру на підставі
проектів землеустрою щодо
встановлення та зміни меж
адміністративно-територіальних
одиниць.

9. Відомості про розподіл земель між
власниками та користувачами вносяться
до Державного земельного кадастру
відповідно до даних Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно.

10. Відомості про бонітування ґрунтів
вносяться до Державного земельного
кадастру на підставі затвердженої
технічної документації з бонітування
ґрунтів.

11. Відомості про державний кордон
України вносяться до Державного
земельного кадастру на підставі
документації із землеустрою щодо
встановлення в натурі (на місцевості)
державного кордону України,
розробленої відповідно до актів
(міжнародних договорів) щодо
демаркації та делімітації державного
кордону України.

12. Органи державної влади (крім
Верховної Ради України) та органи
місцевого самоврядування у строк не
пізніше п'яти робочих днів після
прийняття рішень про затвердження
документації із землеустрою і
технічної документації з оцінки
земель, яка згідно з цією статтею є
підставою для внесення відомостей до
Державного земельного кадастру,
надають центральному органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
відповідно до їх компетенції
засвідчені копії вказаних рішень для
внесення відповідної інформації до
Державного земельного кадастру.

(частина дванадцята статті 21 із
змінами, внесеними згідно із Законом
України від 16.10.2012 р. N 5462-VI)

13. Документація із землеустрою і
технічна документація з оцінки земель
подається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
відповідно до їх повноважень,
визначених цим Законом, разом з
електронним документом, що містить
результати робіт із землеустрою та
оцінки земель.

(частина тринадцята статті 21 із
змінами, внесеними згідно із Законом
України від 16.10.2012 р. N 5462-VI)

14. Внесення відомостей до Державного
земельного кадастру здійснюється у
строк, що не перевищує чотирнадцяти
робочих днів з дня отримання
відповідних документів, якщо цим
Законом не встановлено інший строк для
здійснення цих дій.

15. Відомості вносяться одночасно до
документів Державного земельного
кадастру у текстовій та графічній
формі.

16. Подання документації із землеустрою
до центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері земельних відносин, для внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру здійснюється розробником
такої документації, якщо інше не
встановлено договором на виконання
робіт із землеустрою.

(частина шістнадцята статті 21 із
змінами, внесеними згідно із Законом
України від 16.10.2012 р. N 5462-VI)

17. Інформація про дату реєстрації заяв
про внесення відомостей до Державного
земельного кадастру, вхідний номер,
стислий зміст заяви, а також інформація
про наслідки її розгляду підлягає
оприлюдненню на офіційному веб-сайті
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

18. Внесені відомості зберігаються у
Державному земельному кадастрі
постійно.

Позивач вказує, що випадково
дізналась про те, що відсутні відомості
про її земельні ділянки у Державному
земельному кадастрі, у Відділу
Держземагенства у Корюківському
районі, але з заявою про внесення не
звернулась, але суду надані докази
того, що земельним ділянкам позивача
присвоєно кадастрові номери.

Земельні відносини регулюються
Конституцією України, Законом України
від 07.07.2011 №3613-VI "Про державний
земельний кадастр", Земельним кодексом
України, а також прийнятими відповідно
до них нормативно-правовими актами.

Згідно з вимогами статті 1 Закону
України "Про державний земельний
кадастр" кадастровий номер земельної
ділянки - індивідуальна, що не
повторюється на всій території
України, послідовність цифр та знаків,
яка присвоюється земельній ділянці під
час її державної реєстрації і
зберігається за нею протягом усього
часу існування.

Відповідно до статті 11 вказаного
Закону відомості про об'єкти
Державного земельного кадастру під час
внесення їх до Державного земельного
кадастру мають відповідати існуючим
характеристикам об'єктів у натурі (на
місцевості), визначеним з точністю
відповідно до державних стандартів,
норм та правил, технічних регламентів.

Статтею 15 Закону України "Про державний
земельний кадастр" передбачено, що до
Державного земельного кадастру
включаються такі відомості про
земельні ділянки: кадастровий номер;
місце розташування; опис меж; площа;
міри ліній периметру; координати
поворотних точок меж; дані про
прив'язку поворотних точок меж до
пунктів державної геодезичної мережі
тощо. Крім того, згідно з вимогами
статті 16 цього Закону кадастровий
номер земельної ділянки є її
ідентифікатором у Державному
земельному кадастрі.

Відповідно до статті 21 Закону України
"Про державний земельний кадастр"
відомості про межі земельної ділянки
вносяться до Державного земельного
кадастру: на підставі відповідної
документації із землеустрою щодо
формування земельних ділянок - у
випадках, визначених статтею 79-1
Земельного кодексу України, при їх
формуванні; на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) - у разі встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки за
її фактичним використанням відповідно
до статті 107 Земельного кодексу
України; на підставі проектів
землеустрою щодо впорядкування
існуючих землеволодінь - у разі зміни
меж суміжних земельних ділянок їх
власниками. Відомості вносяться
одночасно до документів Державного
земельного кадастру у текстовій та
графічній формі. Подання документації
із землеустрою до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
для внесення відомостей до Державного
земельного кадастру здійснюється
розробником такої документації, якщо
інше не встановлено договором на
виконання робіт із землеустрою.
Внесені відомості зберігаються у
Державному земельному кадастрі
постійно.

Державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється при її формуванні шляхом
відкриття Поземельної книги на таку
ділянку. Державна реєстрація земельних
ділянок здійснюється за місцем їх
розташування відповідним Державним
кадастровим реєстратором центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері земельних
відносин ( статті 24 Закону України "Про
державний земельний кадастр").

Відповідно до частини третьої статті 24
Закону України "Про державний
земельний кадастр" для державної
реєстрації земельної ділянки
Державному кадастровому реєстратору,
який здійснює таку реєстрацію,
подаються: заява за формою,
встановленою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
земельних відносин; оригінал
документації із землеустрою, яка є
підставою для формування земельної
ділянки; документація із землеустрою,
яка є підставою для формування
земельної ділянки у формі електронного
документа; документ, що підтверджує
оплату послуг з державної реєстрації
земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Таким чином, оскільки позивач не
звертався з будь-якою вимогою до
відповідачів про внесення чи
перенесення в Державний земельний
кадастр відомостей про свої земельні
ділянки, не надав належної
докуме5нтації, тому ознак
протиправності в діях відповідачів
судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також
те, що протиправність відповідача не
встановлена, тому у задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

Оскільки позивач пенсіонер,
отримує лише мінімальну пенсію,
проживає одна, має похилий вік, має
хворобливий стан, вимушена звертатись
до лікарні та витрачати кошти на
лікування, що підтверджено
відповідними доказами, тому відповідно
до ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий
збір» її слід звільнити від оплати
судового збору ці ці витрати віднести
за рахунок держави.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 124 Конституції України,
Законом України «Про Державний
земельний кадастр», статтями 69, 70, 71, 94,
158 - 163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до
Державного кадастрового реєстратора
Відділу Держземагенства у
Корюківському районі Чернігівської
області про визнання їх бездіяльності
протиправною, щодо не перенесення
відомостей про її земельні ділянки до
Державного земельного кадастру -
відмовити.

Звільнити позивача від сплати
судового збору на підставі ч.2 ст. 8
Закону України «Про судовий збір» і ці
витрати віднести за рахунок держави.

Копію постанови виготовленої у повному
обсязі надати сторонам по справі до
відому.

На постанову суду протягом десяти
днів з дня її проголошення може бути
подана апеляційна скарга. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
М. І. Чурупченко