Справа № 813/9593/13-а
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/9593/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий суддя
секретар судового засідання
розгляну у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом прокурора Сколівського району
Львівської області про визнання
протиправним та скасування рішення
Сколівської районної ради Львівської
Суть справи.
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Прокурора Сколівського
району Львівської області (далі -
прокурор Сколівського району) до
Сколівської районної ради Львівської
області (далі - Сколівська районна рада)
про визнання протиправним та
скасування рішення Сколівської
районної ради Львівської області № 401
від 02.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішення № 401 від 02.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні» прийняте з перевищенням
встановленої Конституцією України та
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» компетенції
відповідача, оскільки Сколівська
районна рада Львівської області не
вправі вирішувати питання, які не
відносяться безпосередньо до її
відання, оскільки таке не пов'язане з
життєдіяльністю територіальної
громади відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці. Відтак, таке рішення є
протиправним та належить скасувати.

Прокурор у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві. Просив позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечив у повному
обсязі з підстав, викладених у
запереченні за вх. № 41 ел. від 17.01.2014
року /а.с.43-44/. Зазначив, що вимоги
позивача не відповідають дійсним
обставинам справи. Зазначив, що
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачений
Конституцією України, Законом України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», Законом України «Про статус
депутатів місцевих рад» та чинним
регламентом Сколівської районної ради
Львівської області. Просив суд
відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухав пояснення представників
сторін, з'ясував обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги і
заперечення та ті, які мають інше
значення для вирішення справи, повно,
всебічно та об'єктивно дослідив докази
у справі, та -

в с т а н о в и в :

02.12.2013 року відбулося засідання ХХХІІ
позачергової сесії Сколівської
районної ради VІ - го скликання, на якому
прийняте рішення № 400 від 02.12.2013 року
/а.с.10/ «Про порядок денний ХХХІІ - ої
позачергової сесії районної ради»,
відповідно до п. 1 якого розглянуте
питання про суспільно-політичну
ситуацію в Україні.

За результатами розгляду
вищевказаного питання, Сколівська
районна рада, керуючись ст. 44
Конституції України та ст. 43 Закону
України «Про місцеве самоврядування»,
прийняла рішення № 401 «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні» від 02.12.2013 року.

Відповідно до вищевказаного рішення
Сколівська районна рада вирішила
наступне:

1. засудити дії органів центральної
влади України щодо злочинного розгону
Євромайдану в м. Києві 30.11.2013 року.

2. підтримати ініціативу лідерів трьох
опозиційних сил щодо створення Штабу
національного супротиву та проект
резолюції народного віча в м. Києві 1
грудня 2013 року.

3. голові районної ради забезпечити
оприлюднення рішення Сколівської
районної ради в засобах масової
інформації.

4. контроль за виконанням рішення
покласти на голову районної ради /а.с.11/.

Прокуратурою Сколівського району
Львівської області проведено
перевірку в порядку нагляду за
додержанням вимог Конституції України,
вимог Закону України «Про місцеве
самоврядування» законності прийнятого
Сколівською районною радою рішення №
401 від 02.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні». Не погоджуючись із таким та
вважаючи його протиправним, прокурор
Сколівського району звернувся із
адміністративним позовом до суду.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів,
відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України,
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Відповідно до ст. 121 Конституції
України на прокуратуру покладено
обов'язок представляти інтереси
держави у суді, у випадках передбачених
законом.

Прокурор самостійно визначає підстави
для представництва в судах, форму його
здійснення і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії
судочинства в порядку, передбаченому
процесуальним законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
19 Закону України № 1789-ХІІ «Про
прокуратуру» (далі - Закон № 1789-ХІІ,
Закон України «Про прокуратуру») від
05.11.1991 року (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є, зокрема,
відповідність актів, що видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 23 Закону №
1798-ХІІ прокурор, без внесення подання,
може звернутися до суду щодо визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Статтею 36-1 цього ж Закону передбачено,
що підставою представництва у суді
інтересів держави є: наявність
порушень або загрози порушень
інтересів держави. У вказаній нормі
Закону також передбачено, що однією із
форм представництва прокурором є
звернення до суду з позовами (заявами,
поданнями).

Згідно з ч. 2 ст. 60 КАС України прокурор
здійснює в суді представництво
інтересів громадянина або держави в
порядку, встановленому цим Кодексом та
іншими законами, і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії
адміністративного процесу.

Рішенням Конституційного Суду України
від 08.04.1999 (справа № 1-1/99) визначено, що
державні інтереси закріплюються як
нормами Конституції України, так і
нормами інших правових актів. Інтереси
держави відрізняються від інтересів
інших учасників суспільних відносин. В
основі перших завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних та
інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону,
гарантування державної, економічної,
інформаційної, екологічної безпеки,
охорону землі як національного
багатства, захист прав усіх суб'єктів
права власності та господарювання
тощо.

У зв'язку з відсутністю органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
прокурор, відповідно до ст.60 КАС
України, у цьому випадку має статус
позивача.

Відтак, звернення прокурора із
адміністративним позовом до суду є
таким, що здійснене у порядку, спосіб та
з підстав, передбачених чинним
законодавством.

Відповідно до преамбули Закону України
№ 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21.05.1997 року (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) цей Закон відповідно до
Конституції України визначає систему
та гарантії місцевого самоврядування в
Україні, засади організації та
діяльності, правового статусу і
відповідальності органів та посадових
осіб місцевого самоврядування (далі -
Закон № 280/97-ВР, Закон України «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 280/97-ВР
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами. Обласні та районні ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ, міст,
у межах повноважень, визначених
Конституцією України, цим та іншими
законами, а також повноважень,
переданих їм сільськими, селищними,
міськими радами (ч. 2 ст.10 Закону №
280/97-ВР).

Згідно зі ст. 140 Конституції України
місцеве самоврядування - це право
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Відповідно до позиції, викладеної в
рішенні Конституційного суду України
від 26 березня 2002 року, конституційному
змісту інституту місцевого
самоврядування притаманні принаймні
дві найважливіші ознаки. Це -
самостійність територіальної громади,
органів місцевого самоврядування у
вирішенні певного кола питань і те, що
предметами відання місцевого
самоврядування є не будь-які питання
суспільного життя, а питання саме
місцевого значення, тобто такі, які
пов'язані передусім з життєдіяльністю
територіальних громад. Перелік таких
питань визначено у Конституції України
та Законі України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21 травня
1997 року №280/97-ВР (справа № 6-рп/2002).

Згідно зі ст. 24 Закону № 280/97-ВР правовий
статус місцевого самоврядування в
Україні визначається Конституцією
України, цим та іншими Законами, які не
повинні суперечити положенням цього ж
Закону.

Органи місцевого самоврядування при
вирішенні питань місцевого значення,
віднесених до їхньої компетенції, є
суб'єктами владних повноважень, які
виконують владні управлінські функції,
зокрема, нормотворчу, координаційну,
дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.
Конституція України визначає, що
предметом відання місцевого
самоврядування є не будь-які питання
суспільного життя, а питання місцевого
значення.

Таким чином, до відання Сколівської
районної ради належить вирішення
питань виключно місцевого значення,
пов'язані із життєдіяльністю
територіальної громади Сколівського
району.

Щодо наявності чи відсутності правових
підстав для прийняття рішення № 401 від
02.12.2013 року, суд керувався наступним.

Главою 4 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено
повноваження районних і обласних рад.

Статтею 43 Закону № 280/97-ВР встановлено
вичерпний перелік питань, що
вирішуються, зокрема, районними радами,
виключно на їх пленарних засіданнях та
визначено питання виключної
компетенції районних рад.

Суд бере до уваги покликання
відповідача, що Сколівська районна
рада вправі приймати до розгляду і
вирішувати на пленарних засіданнях й
інші питання, віднесені до відання ради
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та іншими
законами, однак, як справедливо у
судовому засіданні зазначив прокурор,
вказана стаття не встановлює
повноважень районної ради щодо надання
оцінки дій органів центральної влади
України, підтримання ініціатив лідерів
трьох опозиційних сил щодо створення
Штабу національного супротиву та
проект резолюції народного віча в м.
Києві 1 грудня 2013 року. На думку суду,
компетенція районних рад є правовою
формою виразу їх функцій, вона водночас
служить і правовим засобом їх
реалізації. Варто зазначити, що Закон №
280/97-ВР закріплює можливість вирішення
не будь-яких інших питань, а тільки тих,
які законодавчо віднесені до
повноважень відповідної ради.

Представником відповідача не наведено
норм матеріального права, які б
наділяли районну раду повноваженнями
вирішувати на пленарних засіданнях
питання, викладені в оскаржуваному
рішенні.

Також, відповідно до ст. 46 Закону №
280/97-ВР районна рада проводить свою
роботу сесійно. Сесія складається з
пленарних засідань ради, а також
засідань постійних комісій ради. Сесія
районної ради повинна бути також
скликана за пропозицією не менш як
однієї третини депутатів від
загального складу ради.

Порядок скликання чергової та
позачергової сесії ради визначається
регламентом ради з урахуванням вимог
Закону України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності».

Відповідно до ст. 5 Регламенту
Сколівської районної ради (далі -
Регламент) /а.с.30-35/ районна рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень, здійснює
контроль за їх виконанням. Рішення
районної ради, прийняті в межах наданих
їй повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
території Сколівського району
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на території
району.

Згідно зі ст. 10 Регламенту діяльність
районної ради, її органів здійснюється
згідно з планом роботи, який
розробляється з врахуванням
пропозицій голови районної ради,
президії ради, постійних комісій,
депутатів та фракцій (груп).

Відповідно до статей 12, 13 Регламенту
сесія ради є основною
організаційно-правовою формою
діяльності ради. Вона складається з
пленарних засідань ради, засідань
постійних комісій, а також засідань
інших комісій, створених радою. Сесії
ради скликаються в міру необхідності,
але не менше одного разу на квартал.

Статтею 20 Регламенту передбачено, що
сесії скликаються головою районної
ради. У разі неможливості скликання
головою ради сесії, сесія скликається
заступником голови районної ради за
погодженням з президією. У разі, якщо
голова або заступник голови районної
ради у двотижневий строк не скликають
сесію на вимогу не менше як однієї
третини депутатів від загального
складу ради чи голови Сколівської
районної державної адміністрації,
сесія може бути скликана депутатами
ради, які становлять не менш як одну
третину складу ради, або однією із
постійних депутатських комісій ради.

Відповідно до ст. 21 Регламенту рішення
про скликання чергової сесії ради
доводиться до відома депутатів і
населення як за 10 днів до сесії, у
виняткових випадках - не пізніше як за
день до сесії із зазначенням часу
скликання і місця проведення. Про місце
і час проведення засідань ради та
питань, які передбачається внести на
розгляд ради, депутатам повідомляється
виконавчим апаратом через районний
часопис «Бойківська думка»,
індивідуально, а також через сільські
ради за місцем проживання. Позачергові
сесії скликаються за ініціативою
голови ради, не менше як однієї третини
депутатів від загального складу
районної ради, постійною комісією ради
чи головою Сколівської районної
державної адміністрації. Пропозиції
про скликання позачергової сесії
районної ради, підписані ініціаторами,
подаються президії ради з зазначенням
питань і, за звичайних обставин, з
проектами документів, розгляд яких
пропонується; при цьому підпис
депутата не може бути відкликано.

Позачергова сесія районної ради за
звичайних обставин скликається не
пізніше як у десятиденний термін після
надходження пропозиції про її
скликання. Про позачергову сесію
повідомляється відповідно до правил,
зазначених в ст. 21 цього Регламенту.

Відповідно до ст. 70 Регламенту рада не
може приймати рішення, які суперечать
Конституції України, чинним законам
України, ратифікованим міжнародним
договорам чи угодам та цьому
Регламенту.

Відповідно до статей 98, 99 Регламенту
засідання ради протоколюються. Ведення
протоколу засідання здійснює
секретаріат ради. Протокол засідання
ради підписується головуючим на
засіданні. У протоколі засідання ради
зазначається: дата, час і місце
засідання, кількість депутатів,
присутніх на засіданні, питання
порядку денного внесені на розгляд;
назви документів, поширених серед
депутатів для цього засідання;
прізвище головуючого на засіданні і
виступаючих; всі внесені на
голосування питання і пропозиції,
спосіб їх вирішення; повні результати
голосування і прийняті рішення.
Засідання ради записуються на магнітну
стрічку, яка зберігається
секретаріатом протягом року.

До порядку засідання додається:
інформація про поіменну реєстрацію
присутніх на засіданні депутатів;
інформація про реєстрацію запрошених;
результати поіменного та таємного
голосування; повні результати
голосування; висновки комісіє ради з
питань, які розглядаються на засіданні;
тексти не виголошених виступів
депутатів; окремі думки депутатів щодо
прийнятих радою рішень.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представником відповідача до
матеріалів справи не долучено
звернення депутатів Сколівської
районної ради про проведення
позачергової сесії районної ради 02.12.2013
року, а також магнітної стрічки, на яку
відбувався запис пленарного засідання
позачергової сесії районної ради від
02.12.2013 року, оскільки такий не
проводився. Представник відповідача
зазначив, що результати роботи
лічильної комісії відображені у
протоколі сесії.

Відтак, судом встановлено, що на
виконання ст. 43 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» та
Регламенту Сколівської районної ради,
відповідачем не дотримано процедури
прийняття рішення № 401 від 02.12.2013 року
«Про суспільно-політичну ситуацію в
Україні».

Отже, згідно з нормами Конституції
України та Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» органи
місцевого самоврядування здійснюючи
владу і самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. До відання відповідача
належить вирішення питань виключно
місцевого значення, які пов'язані з
життєдіяльністю місцевої
територіальної громади. Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» і Конституцією України, до
повноважень органів місцевого
самоврядування не віднесено вирішення
питань щодо оцінки дій державних
органів влади, підтримання ініціативи
опозиційних сил та проектів резолюції
народних віче.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи вищевикладене,
рішення прийняте без урахування вимог
Конституції України, Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», Регламенту Сколівської
районної ради та з порушенням
передбачених ч. 3 ст. 2 КАС України
критеріїв.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Докази подані
позивачем переконують у підставності
позовних вимог.

Таким чином, прийняте Сколівською
районною радою рішення не відповідає
вимогам статті 19 Конституції України
та виходить за межі повноважень,
наданих районним радам Законом України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», а позовні вимоги прокурора
належить задовольнити.

Відповідно до положень статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати не підлягають
стягненню зі сторін.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 94, 158-163,167
КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та
скасувати рішення Сколівської
районної ради Львівської області № 401
від 02.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні».

3. Судові витрати зі сторін не
стягувати.

Постанова може бути оскаржена, згідно
зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів
з дня її проголошення чи отримання
копії постанови, шляхом подання
апеляційної скарги до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст. 254 КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано о 15.30 год. 25.01.2014 року.

Суддя
Кравців О.Р.