Справа № 806/3787/13-а
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 806/3787/13-a

категорія 6.2.1

25 грудня 2013 р.
м.
Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Шимоновича Р.М.,

за участю
секретаря судового засідання -
Бондаренка Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
прокурора Коростишівського району
Житомирської області до
Коростишівської районної державної
адміністрації, третя особа:
фермерське господарство "Рибацький
стан" про визнання протиправним та
скасування розпоряджень, -

встановив:

Прокурор Коростишівського району
Житомирської області звернувся до суду
з позовом, у якому просив, з урахуванням
заяви про зміну позовних вимог від 03
жовтня 2013 р., визнати протиправними та
скасувати розпорядження голови
Коростишівської районної державної
адміністрації:

- № 70 від 31 січня 2012 р. про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки з метою передачі її в оренду;

- № 213 від 22 травня 2013 р. про внесення
змін до розпорядження голови
райдержадміністрації від 31 січня 2012 р.
№ 70.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що розпорядженням
відповідача № 70 від 31 січня 2012 р. є
незаконним і таким, що прийняте з
порушенням вимог земельного
законодавства. Вважає, що дозвіл на
розроблення проекту землеустрою
надано фермерському господарству
"Рибацький стан", а не громадянину
ОСОБА_1, а тому земельна ділянка
орієнтовною площею 30,00 га, що
знаходиться за межами населеного
пункту с. Струцівка із земель запасу
Щигліївської сільської ради
Коростишівського району Житомирської
області, повинна передаватись тільки
на конкурентних засадах з проведенням
земельних торгів, передбачених ст. 135
Земельного кодексу України. Щодо
розпорядження № 213 від 22 травня 2013 р.
прокурор зазначає, що воно прийняте
після отримання позову прокурора, з
метою приведення у відповідність до
чинного законодавства незаконне
розпорядження № 70 від 31 січня 2012 р.

Прокурор у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала та просила відмовити
у задоволенні позовних вимог
прокурора. Пояснила, що під час
виготовлення проекту розпорядження №
70 від 31 січня 2012 р., у його резулятивній
частині помилково зазначено
фермерське господарство "Рибацький
стан". При виявленні даної описки,
розпорядженням № 213 від 22 травня 2013 р.
внесено зміни до розпорядження голови
райдержадміністрації № 70 від 31 січня
2012 р. Також зазначила, що відповідачем
при прийнятті оскаржуваних
розпоряджень не порушено жодних норм
земельного законодавства, а тому
вважає, що позовні вимоги є
безпідставними.

Представники третьої особи заперечили
проти позовних вимог з підстав,
викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення прокурора,
представників відповідача та третьої
особи, дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 17 січня 2012 р. ОСОБА_1
(директор фермерського господарства
"Рибацький стан") звернувся до голови
Коростишівської районної державної
адміністрації з заявою про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення в оренду
земельних ділянок орієнтовною площею
30,0000 га для ведення фермерського
господарства із земель
сільськогосподарського призначення,
що перебувають у запасі в межах
Щигліївської сільської ради за межами
с. Струцівка Коростишівського району
Житомирської області (а.с. 7).

Розглянувши заяву директора
фермерського господарства "Рибацький
стан", Коростишівська районна державна
адміністрація розпорядженням № 70 від 31
січня 2012 р. надала дозвіл фермерському
господарству "Рибацький стан" на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення, з
метою передачі її в оренду для ведення
фермерського господарства,
орієнтовною площею 30,0000 га, що
знаходиться за межами населеного
пункту с. Струцівка із земель запасу
Щигліївської сільської ради
Коростишівського району Житомирської
області (а.с. 6).

18 травня 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до
голови Коростишівської районної
державної адміністрації з заявою про
внесення змін у розпорядження № 851 від
02 грудня 2011 р. та № 70 від 31 січня 2012
р.(а.с. 43).

Розпорядженням голови Коростишівської
районної державної адміністрації № 213
від 22 травня 2013 р. викладено
розпорядження № 70 від 31.01.2012 р. "Про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки з метою передачі її в оренду" у
наступній редакції: "надати дозвіл
громадянину ОСОБА_1 на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення,
орієнтовною площею 30,0000 га, що
знаходиться за межами населеного
пункту с. Струцівка із земель запасу
Щигліївської сільської ради
Коростишівського району Житомирської
області" (а.с. 98).

Перевіряючи оскаржувані розпорядження
на відповідність до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), суд встановив
наступне.

Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу
України, до повноважень місцевих
державних адміністрацій у галузі
земельних відносин належить: а)
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом; б) участь у розробленні та
забезпеченні виконання
загальнодержавних і регіональних
(республіканських) програм з питань
використання та охорони земель; в)
координація здійснення землеустрою та
державного контролю за використанням
та охороною земель; г) підготовка
висновків щодо надання або вилучення
(викупу) земельних ділянок; ґ) викуп
земельних ділянок для суспільних
потреб у межах, визначених законом; д)
підготовка висновків щодо
встановлення та зміни меж сіл, селищ,
районів, районів у містах та міст; е)
здійснення контролю за використанням
коштів, що надходять у порядку
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
пов'язаних із вилученням (викупом)
земельних ділянок; є) координація
діяльності державних органів
земельних ресурсів; ж) вирішення інших
питань у галузі земельних відносин
відповідно до закону.

Згідно із ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу
України, районні державні
адміністрації на їхній території
передають земельні ділянки із земель
державної власності, крім випадків,
визначених частинами четвертою і
восьмою цієї статті, у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для: а)
ведення водного господарства; б)
будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини сьомої цієї
статті; в) індивідуального дачного
будівництва.

Приписами ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу
України визначено, що передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Пунктом 15 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу
України встановлено, що не підлягають
продажу на конкурентних засадах
(земельних торгах) земельні ділянки
державної чи комунальної власності або
права на них у разі: передачі
громадянам земельних ділянок для
ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів,
для сінокосіння і випасання худоби, для
городництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України
"Про місцеві державні адміністрації",
голови місцевих державних
адміністрацій видають розпорядження
одноособово і несуть за них
відповідальність згідно із
законодавством.

Як свідчать матеріали справи, заява
ОСОБА_1 від 17 січня 2012 р. зареєстрована
відповідачем у Журналу реєстрації
звернень громадян земельні питання 2012
рік (а.с. 121-122), що у свою чергу свідчить
про те, що при виготовленні
розпорядження № 70 від 31 січня 2012р.,
відповідачем дійсно було допущено
описку, а саме: у резулятивній частині
розпорядження зазначено "фермерське
господарство "Рибацький стан" замість
"ОСОБА_1".

Також, у ході судового розгляду
встановлено, що 18 червня 2013 р. ОСОБА_1
уклав договір № 77 про надання послу з
ПП "Експерт-1" (а.с. 123).

Згідно п. 1 даного договору, Виконавець
зобов'язується за завданням Замовника
виконати з дотриманням вимог
законодавства послуги, в порядку та на
умовах, визначених цим Договором, а
саме: проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки з метою
передачі її в оренду для ведення
фермерського господарства за межами
населеного пункту с. Щигліївка.

В рішенні Конституційного суду України
від 16 квітня 2009р. по справі № 1-9/2009
роз'яснено, що органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення, оскільки це є
"гарантією стабільності суспільних
відносин" між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення. Крім того, суд зазначив, що
ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Суд вважає, що оскаржувані
розпорядження є такими, що вичерпали
свою дію, оскільки ОСОБА_1 укладено
договір на розроблення технічної
документації. Адміністративний акт,
який вичерпав свою дію, не може бути
скасований чи змінений, а захист прав
особи може здійснюватись лише в
напрямку подолання негативних
наслідків, що виникли внаслідок
прийняття такого адміністративного
акта.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

В постанові Верховного Суду України
від 05 березня 2012 р. по справі № 21-423а11
сформульовано правову позицію,
відповідно до якої ненормативні
правові акти органів місцевого
самоврядування, як акти одноразового
застосування, не можуть бути скасовані
чи змінені цими органами після їх
виконання.

Оскільки оскаржувані розпорядження
повністю виконані як з боку
Коростишівської районної державної
адміністрації, так і з боку ОСОБА_1, суд
вважає, що позовні вимоги прокурора не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог прокурора
Коростишівського району Житомирської
області відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
тексту постанови.

Головуючий суддя
Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 08
січня 2014 р.