Справа № 2а-4475/09/2670
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-4475/09/2670 Головуючий у
1-й інстанції: Маруліна Л.О.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю
секретаря Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 вересня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Національного банку України до
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" про стягнення штрафу у
розмірі 263022,10грн.,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, У червні 2006 року Національний
банк України звернувся до суду з
позовом про стягнення з Акціонерного
комерційного баку «Мрія» штрафу в
розмірі 263 022 грн. 10 коп.

Господарським судом м. Києва
постановою від 22 вересня 2006 року позов
задоволено.

Постановою від 20 грудня 2006 року
Київським апеляційним господарським
судом постанову суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення -
про відмову в задоволенні позову.

Вищим адміністративним судом України
ухвалою від 14 жовтня 2008 року скасовано
постанову апеляційного суду і залишено
у силі постанову суду першої
інстанції.

Верховним Судом України при перегляді
за винятковими обставинами ухвали
касаційного суду постановою від 10
лютого 2009 р. скасовано судові рішення
та направлено справу на новий розгляд
до Окружного адміністративного суду м.
Києва.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 вересня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» на користь
Національного банку України в особі
Головного управління по м. Києву та
Київській області штраф в розмірі 263
022,10 грн.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, представник Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк"
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову. В
своїй апеляційній скарзі апелянти
посилаються на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
залишенню без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою 09 березня 2006 року Комісією з
питань нагляду та регулювання
діяльності банків Національного банку
України було винесено рішення № 47 «Про
накладення штрафу на АКБ «Мрія» за
порушення вимог законодавства, яке
регулює відносини у сфері запобігання
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом» (далі -
Рішення № 47), у якому зазначено, що
Головним управлінням НБУ по м. Києву та
Київській області на виконання листа
НБУ від 02.11.2005 року № 48-011/877-10904-ДСК
здійснено перевірку виконання
позивачем вимог чинного законодавства
України в частині дотримання строків
надання повідомлень про фінансування
операцій, що підлягають обов'язковому
фінансовому моніторингу, Державному
комітету фінансового моніторингу
України (далі Уповноважений орган). У
рішенні вказано, що отримана
інформація засвідчує порушення
Полтавською та Донецькою філіями Банку
вимог законодавства, яке регулює
відносини у сфері запобігання
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом.

Згідно з рішенням загальних зборів
учасників банку від 25.01.2007 р., Відкрите
акціонерне товариство ВТБ Банк є
повним правонаступником Акціонерного
комерційного банку «Мрія», що
підтверджується положеннями статуту.

Рішенням № 47 на ВАТ ВТБ Банк накладено
штраф за порушення останнім вимог ст. 5
Закону України «Про запобігання та
протидію легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом» у
розмірі 500 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що становить 8 500 грн.
00 коп. та за порушення п. 4.2. Положення
про здійснення банками фінансового
моніторингу, затвердженого постановою
правління НБУ від 14.05.2003 року №189 (далі
Положення № 189) штраф у розмірі 0,01%
статутного капіталу за кожний випадок
порушення на загальну суму 254 522 грн. 10
коп., всього на суму 263 022,10 грн. штрафу.

Рішення № 47 листом від 10.03.2006 року №
43-5121/1406 направлено на адресу позивача
з розрахунком суми штрафу та
пропозицією про добровільну сплату.

Станом на час розгляду справи рішення
не виконано, суму штрафу не сплачено.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов прийшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до статті 17 Закону України
від 28 листопада 2002 року N 249-IV «Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом» (в редакції на час
застосування штрафу) Особи, винні у
порушенні вимог цього Закону, несуть
кримінальну, адміністративну та
цивільно-правову відповідальність
згідно із законом. Такі особи також
можуть бути позбавлені права провадити
певні види діяльності згідно із
законодавством. У разі невиконання
(неналежного виконання) суб'єктом
первинного фінансового моніторингу
вимог цього Закону до нього може
застосовуватися в порядку,
встановленому законодавством, штраф у
розмірі до однієї тисячі
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. У випадку відсутності згоди
щодо сплати штрафу рішення про
накладення штрафу чи у його відмові
приймається судом за поданням органу,
що регулює діяльність суб'єкта
первинного фінансового моніторингу та
надає ліцензії або інший спеціальний
дозвіл.

До суб'єктів державного фінансового
моніторингу (за винятком
Уповноваженого органу), які відповідно
до законодавства виконують функції
регулювання та нагляду за суб'єктами
первинного фінансового моніторингу,
відносяться Національний банк України,
Державна комісія з цінних паперів та
фондового ринку, спеціально
уповноважений орган виконавчої влади у
сфері регулювання ринків фінансових
послуг (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом»).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 7 Закону
України № 679-XIV від 20.05.1999 року «Про
Національний банк України» однією з
функцій, що здійснюється Національним
банком є функція здійснення
банківського регулювання та нагляду.

Головна мета банківського регулювання
i нагляду - безпека та фінансова
стабільність банківської системи,
захист інтересів вкладників i
кредиторів. Національний банк здійснює
функції банківського регулювання i
нагляду за діяльністю банків в межах та
порядку, передбачених законодавством
України. Частиною 3 ст. 55 вказаного
закону визначено, що Національний банк
здійснює постійний нагляд за
дотриманням банками, їх пiдроздiлами,
афілійованими та спорідненими особами
банків на території України та за
кордоном, банківськими об'єднаннями,
представництвами та фiлiями іноземних
банків в Україні, а також іншими
юридичними та фізичними особами
банківського законодавства,
нормативно-правових актів
Національного банку i економічних
нормативів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
Рішенням № 47 на ВАТ ВТБ Банк накладено
штраф у розмірі 0,01% статутного капіталу
за кожний випадок порушення на
загальну суму 254 522 грн. 10 коп., всього на
суму 263 022,10 грн. штрафу, який
відповідачем добровільно не сплачено.

Разом з тим, відповідачем оскаржено в
судовому порядку Рішення № 47. Так,
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
березня 2010 року скасовано оскаржуване
рішення №47 про накладення штрафу.

Однак, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 лютого 2011 року постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 01.03.2010 року скасовано та
прийнято нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
Національного банку України про
визнання протиправним та скасування
рішення - відмовлено. Тобто з
врахуванням приписів ст. 254 КАС України
рішення суду, яким Рішення № 47 визнано
чинним та правомірним, набрало
законної сили.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог та стягнення з
відповідача штрафу в розмірі 263 022,10 грн.

З огляду на вищезазначене апеляційна
інстанція приходить до висновку, що суд
першої інстанції правомірно
задовольнив позов.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк"-
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів із дня
складання у повному обсязі, тобто з 21
січня 2014 року шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України у порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.