Справа № 826/17921/13-а
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2014 року 08:30
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі судді Саніна Б.В., при
секретарі судового засідання
Борисовій Т.М., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
«Греса-Групп»доІнспекції з питань
захисту прав споживачів у місті
Києвіпровизнання неправомірною та
скасування постанови,ВСТАНОВИВ:
До судді Окружного адміністративного
суду м. Києва Саніна Б.В. надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Греса-Групп» (надалі - Позивач/ТОВ
«Греса-Групп») до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у місті Києві
(надалі - Відповідач/Інспекція), в якому
просить суд:
1. Визнати недійсною з моменту
прийняття постанову Відповідача від
18.06.2013 р. №000051 про накладення штрафних
санкцій у розмірі 25 500 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14.11.2013 р. провадження
по справі було відкрито та призначено
справу до судового розгляду.
В судове засідання з'явився
представник Позивача, який позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив їх задовольнити в повному
обсязі із підстав, викладених в
адміністративному позові, зокрема,
зазначив про безпідставно винесену
Відповідачем постанову №000051 від 18.06.2013
р. про накладення стягнень (надалі -
Постанова №000051), оскільки прийнята на
підставі хибних висновків Інспекції,
викладених в акті перевірки
характеристик продукції від 03.06.2013 р.
№000109 (надалі - Акт №000109) та за
відсутністю порушень з боку Позивача
законодавства про захист прав
споживачів. Крім того, зазначив про те,
що Відповідач невірно визначив розмір
штрафу, накладеного оскаржуваною
постановою на ТОВ «Греса-Групп», що
також є підставою для її скасування.

В судове засідання з'явився
представник Відповідача, щодо
заявлених вимог заперечував в повному
обсязі, просив в задоволенні позовних
вимог відмовити із підстав, викладених
в письмових запереченнях, зокрема
зазначив про дотримання положень
чинного законодавства під час
проведення перевірки та винесення
оскаржуваної Постанови №000051. При цьому
вказує на порушення Позивачем положень
Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
КМУ від 29.08.2009 р. №785 (надалі - Технічний
регламент №785), п.3 дод.3 до Технічного
регламенту безпеки низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою КМУ від 29.10.2009
р. №1149 (надалі - Технічний регламент
№1149), Правил застосування
національного знака відповідності,
затвердженого постановою КМУ від 29.11.2001
р. №1599 (надалі - Правила №1599), Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» від
02.12.2010 р. №2735-VI (надалі - Закон №2735), а
також Закону України «Про загальну
безпечність нехарчової продукції» від
02.12.2010 р. №2736-VI (надалі - Закон №2736).

В судовому засіданні було допитано в
якості свідка заступника начальника
відділу ринкового нагляду Інспекції
ОСОБА_1 як службову особу, який проводив
перевірку ТОВ «Греса-Групп» та складав
Акт №000109.

Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема "Іззетов проти України", "Пискал
проти України", "Майстер проти України",
"Субот проти України", "Крюков проти
України", "Крат проти України", "Сокор
проти України", "Кобченко проти
України", "Шульга проти України", "Лагун
проти України", "Буряк проти України",
"ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик
проти України" суду потрібно
дотримуватись розумного строку для
судового провадження.

Відповідно до положень ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) справа
розглядається в письмовому
провадженні на підставі наявних в
матеріалах справи документів.

Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення сторін та
свідків, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 20.05.2013 р. по 03.06.2013 р. на підставі
наказу №105 від 22.02.2013 р. та направлення
№000094 від 22.02.2013 р., а також доручення
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів від 13.02.2013 р.
№658-3-7/6, відповідно до ст.23 Закону №2735
Інспекцією була проведена позапланова
перевірка з питань відповідності
побутової техніки, що вводиться в обіг
ТОВ «Греса-Групп» на відповідність
вимогам технічних регламентів, які
розповсюджуються на зазначену
продукцію - електричний проточний
водонагрівач «ATMOR» Basic 3500, за
результатами якої було складено Акт
№000109.

Під час проведення перевірки Позивачем
були надані документи та матеріали
щодо електричного проточного
водонагрівача «ATMOR» Basic 3500, зокрема:
декларації про відповідність вимогам
Технічного регламенту №1149 за
реєстраційними номерами UA.001.D.04647-12 від
26.01.2012 р., UA.001.D.07951-12 від 14.09.2012 р.;
декларацію про відповідність вимогам
Технічного регламенту №785 за
реєстраційним номером UA.001.D.03709-11 від
27.10.2011 р.; сертифікати відповідності (з
додатками) UA1.001.001878-12 та UA1.003.0111914-11;
протоколи випробувань №3223-5-2011 від
27.10.2011 р. та №2108-1-2012 від 13.09.2012 р.; схема
вузлів та деталей; керівництво з
експлуатації; висновок державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи.

З огляду на вказаний Акт №000109,
перевіркою було зафіксовано порушення
Позивачем вимог законодавства, а саме
щодо електричного проточного
водонагрівача «ATMOR» Basic 3500:

ь не надано повного складу
технічної документації, яка повинна
надавати можливість оцінити
відповідність електрообладнання
вимогам Технічних регламентів та
включати процес проектування,
виробництва та функціонування
електрообладнання, наявність яких
передбачена п.3 дод.3 Технічного
регламенту №1149 та п.15 Технічного
регламенту №785, а саме відсутні:
загальні конструкторські та виробничі
креслення; електричні схеми та схеми
вузлів, деталей тощо; описи та
пояснення, необхідні для розуміння
зазначених креслень та схем і
функціонування електрообладнання;
перелік стандартів, які повністю або
частково застосовано, та описи
прийнятих рішень для забезпечення
положень щодо безпечності, визначених
у Технічному регламенті, якщо
стандарти не було застосовано;
результати виконаних проектних
розрахунків проведених перевірок тощо.

ь порушення п.1 Правил №1599.

Водночас, 03.06.2013 р. на підставі Акту
№000109 Інспекцією було складено
протокол №000048 про виявлені порушення
вимог ст.44 Закону №2735 та ст.15 Закону
№2736 (надалі - Протокол №000048), в якому
зафіксовано, що даний протокол
складено на підставі Акту №000109 в
зв'язку із тим, що ТОВ «Греса-Групп» є
особою, що відповідальна за введення в
обіг продукції, яка не відповідає
встановленими вимогам п.15 Технічного
регламенту №785, п.3 дод.3 Технічного
регламенту №1149 та Правилам №1599, за що
передбачена відповідальність згідно з
п.2 ч.2 ст.44 Закону №2735.

При цьому, в Акті №000109 та Протоколі
№000048, заступником начальника відділу
ринкового нагляду ІПЗПС у м. Києві
ОСОБА_1 зафіксовано про відмову
керівника та/або уповноваженого
представника суб'єкта господарювання
підписати дані документи.

Згідно із цим, 18.06.2013 р. Відповідачем
була прийнята Постанова №000051, якою на
ТОВ «Греса-Групп» (м. Київ, вул.
Ніжинська, 29-б) накладено штраф у
розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян у сумі 25 500,00 грн. з
15-денним терміном сплати, яка, в свою
чергу, була направлена Інспекцією
через поштове відділення 18.06.2013 р. вих.
№07-17-03/1686.

Позивач, вважаючи, що Відповідачем було
порушено права та охоронювані законом
інтереси ТОВ «Греса-Групп» під час
винесення постанов №866 та №867, а тому
оскаржив їх в судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Нормативно-правовим актом, який
установлює правові та організаційні
засади введення в обіг в Україні
нехарчової продукції і забезпечення її
безпечності є Закон №2736.

Відповідно до ст.11 Закону №2736 (в
редакції, чинній на момент виникнення
правовідносин) державний ринковий
нагляд за додержанням виробниками та
розповсюджувачами продукції загальної
вимоги щодо безпечності продукції
забезпечується шляхом здійснення
державного ринкового нагляду, а також
державного контролю продукції при її
ввезенні на митну територію України.
Організація та порядок здійснення
державного ринкового нагляду, а також
державного контролю продукції під час
її ввезення на митну територію України
визначаються Законом №2735 та Митним
кодексом України.

Водночас, нормативно-правовим актом,
який встановлює правові та
організаційні засади здійснення
державного ринкового нагляду і
контролю нехарчової продукції є Закон
№2735.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2735 (в
редакції, чинній на момент виникнення
правовідносин) дія цього Закону
поширюється на відносини щодо:
здійснення ринкового нагляду за
продукцією, що охоплюється
встановленими вимогами, крім видів
продукції, зазначених у ч.5 цієї статті;
здійснення контролю всієї продукції,
крім видів продукції, зазначених у ч.5
цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №2735
ринковий нагляд здійснюється органами
ринкового нагляду в межах сфер їх
відповідальності. Органи ринкового
нагляду становлять єдину систему.

Постановою Кабінету Міністрів України
№573 від 01.06.2011 р. затверджено Перелік
органів державного ринкового нагляду
та сфер їх відповідальності, в якому
визначено, що до сфери
відповідальності Держспоживінспекції,
зокрема, відноситься: низьковольтне
електричне обладнання за Технічним
регламентом №1149 та обладнання за
Технічним регламентом №785.

Пунктами 3-5, 11 та 17 ч.1 ст.11 Закону №2735
передбачено, що з метою здійснення
ринкового нагляду органи ринкового
нагляду в межах сфер їх
відповідальності: здійснюють у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, моніторинг причин і
кількості звернень споживачів
(користувачів) про захист їх права на
безпечність продукції, причин і
кількості нещасних випадків та
випадків заподіяння шкоди здоров'ю
людей внаслідок споживання продукції
(користування нею); проводять перевірки
характеристик продукції, в тому числі
відбирають зразки продукції та
забезпечують проведення їх експертизи
(випробування); перевіряють додержання
вимог щодо представлення продукції за
місцем проведення ярмарки, виставки,
показу чи демонстрації в інший спосіб
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам, а у визначених
цим Законом випадках видають приписи
про негайне усунення порушень вимог
щодо представлення такої продукції та
приймають рішення про негайне
припинення представлення цієї
продукції за місцем проведення
відповідного ярмарку, виставки, показу
чи демонстрації в інший спосіб
продукції, проводять перевірки
виконання суб'єктами господарювання
відповідних приписів та рішень;
вживають у порядку, визначеному цим та
іншими законами України, заходів щодо
притягнення до відповідальності осіб,
винних у вчиненні порушень вимог цього
Закону та встановлених вимог;
інформують державні органи, органи
місцевого самоврядування та
громадськість про результати
здійснення ринкового нагляду.

Відповідно до Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів, затвердженого указом
Президента України №465/2011 від 13.04.2011 р.
Державна інспекція України з питань
захисту прав споживачів є спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів. При цьому,
відповідно до п.7 вищевказаного
Положення, а також п.1 Положення про
інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України №206 від 09.11.2011 р.
(надалі - Положення №206)
Держспоживінспекція України здійснює
свої повноваження через територіальні
інспекції.

Держспоживінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює державний ринковий
нагляд у межах сфери своєї
відповідальності та здійснює у межах
своєї компетенції державний нагляд за
додержанням технічних регламентів,
стандартів, норм і правил (пп.3 та пп.4 п.4
Положення №206).

В пп.1, пп.3, пп.7, п.17 та п.22 п.6 Положення
№206 визначено, що Держспоживінспекція
України має право: перевіряти у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; одержувати безоплатно від
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, що
перевіряються, копії необхідних
документів, які характеризують якість
продукції, сировини, матеріалів,
комплектувальних виробів, що
використовуються для виробництва
такої продукції; забороняти суб'єктам
господарювання сфери торгівлі і послуг
реалізацію споживачам продукції;
забороняти виробництво, випуск (у тому
числі із ремонту), зберігання,
транспортування, використання
(експлуатацію), реалізацію продукції та
її окремих партій з порушенням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил, додержання яких
відповідно до законодавства є
обов'язковим, крім випадків, коли
відхилення від стандартів, норм і
правил передбачено угодою про розподіл
продукції; накладати відповідно до
законодавства адміністративні
стягнення та застосовувати
адміністративно-господарські санкції.

Так, відповідно до направлення №000094
від 22.02.2013 р. на проведення перевірки, що
також підтверджується представником
Відповідача та свідком, підставою для
її проведення став лист
Держспоживінспекції України від 13.02.2013
р. №658-3-7/6, яким було територіальним
органам доручено здійснити
позапланові перевірки характеристик
продукції у виробників у суб'єктів
господарювання згідно із додатком до
листа.

Таким чином, Відповідач, керуючись
оперативною інформацією у вказаному
вище дорученні Держспоживінспекції
України стосовно введення ТОВ
««Греса-Групп» в обіг електричного
проточного водонагрівача «ATMOR» Basic 3500,
мав законні підстави та правомірно
здійснив позапланову невиїзну
(поєднану із виїзною відповідно до ст.23
Закону №2735) перевірку характеристик
сумнівної продукції, що реалізується
Позивачем на ринку України, щодо
наявності Національного знаку
відповідності.

Водночас, у ч.ч.1-4 ст.23 Закону №2735
передбачено, що під час перевірок
характеристик продукції проводяться
документальні перевірки, у разі
необхідності - обстеження зразків
продукції, а за наявності підстав
вважати, що продукція є небезпечною,
становить ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам, - відбір та
експертиза (випробування) зразків
продукції. При проведенні перевірок
характеристик продукції органи
ринкового нагляду враховують ступінь
ризику, який може становити відповідна
продукція, а також відомості, що
містяться у зверненнях споживачів
(користувачів) про захист їх права на
безпечність продукції, та іншу
інформацію щодо продукції.

Органи ринкового нагляду проводять
планові та позапланові перевірки
характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові, - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються
характеристики лише того виду
продукції, що є предметом перевірки.

Поряд із цим, згідно із п.6 ст.23 Закону
№2735 перевірка характеристик продукції
може бути невиїзною (за
місцезнаходженням органу ринкового
нагляду) або виїзною. У разі потреби
органи ринкового нагляду для перевірки
характеристик продукції можуть
поєднувати невиїзні та виїзні
перевірки.

Крім того, суд акцентує увагу, що ч.7 ст.23
Закону №2375 встановлено, що під час
невиїзної перевірки характеристик
продукції у випадках, передбачених цим
Законом, перевірці підлягають такі
документи (їх копії) та інформація:

ь декларація про відповідність;

ь супровідна документація, що
додається до відповідної продукції
(включаючи інструкцію щодо
користування продукцією);

ь загальний опис продукції та
схема (креслення) конструкції виробу, а
також повний склад технічної
документації на відповідну продукцію,
передбачений технічним регламентом;

ь документи щодо системи якості чи
системи управління якістю;

ь висновки експертиз та протоколи
випробувань зразків відповідної
продукції, відібраних (узятих) у межах
здійснення ринкового нагляду і
контролю продукції;

ь документи, що дають змогу
відстежити походження відповідної
продукції та її подальший обіг
(договори, товарно-супровідна
документація тощо);

ь документи і матеріали щодо стану
виконання суб'єктом господарювання
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів, у тому числі в
межах моніторингу дій суб'єктів
господарювання, що вживаються ними для
вилучення відповідної продукції з
обігу та/або її відкликання;

ь повідомлення та інша інформація,
надана суб'єктами господарювання,
митними органами, органами з оцінки
відповідності згідно з положеннями
цього Закону та Закону №2736;

ь інші документи та матеріали,
звернення, одержані органами ринкового
нагляду відповідно до положень цього
Закону та Закону №2736.

При цьому, в п.23 додатка до вказаного
листа Держспоживінспекції України
зазначено, що згідно із актом №00000031
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів в АР Крим під час проведення
перевірки у період з 20.11.2012 р. по 17.12.2012 р.
магазину «Ельдорадо» (ТОВ «Дієса»)
встановлено невідповідність
електричного проточного водонагрівача
«ATMOR» Basic 3500 (дата виготовлення 07.2012 р.),
постачальником якого є ТОВ
«Греса-Групп» (м. Київ, вул. Ніжинська,
29-Б) вимогам п.7 та п.10 Технічного
регламенту №1149, пп.6.1, 7.1, 7.12.8 та 7.13 ч.2-35
ДСТУ 60335-2-35:2004.

Згідно із п.7 Технічного регламенту №1149
передбачено, що перед введенням в обіг
на електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з дод.3 до цього
Технічного регламенту.

Відповідно до п.10 Технічного
регламенту №1149 Національний знак
відповідності має відповідати вимогам,
наведеним у дод.4 до цього Технічного
регламенту. Національний знак
відповідності наноситься виробником
чи уповноваженим представником
виготовлювача продукції в Україні на
кожний виріб електрообладнання або,
якщо це неможливо, на пакування,
інструкцію або документ, в якому
визначені гарантійні зобов'язання, у
спосіб, що забезпечує його видимість,
розбірливість та незмивність.

При цьому, суд приймає до уваги
посилання Позивача на те, що ТОВ
«Греса-Групп» є імпортером продукції
відносно якої здійснювалась перевірка,
та в розумінні ч.2 ст.1 Закону №2375 є
виробником продукції, що також не
заперечується представником
Відповідача.

Поряд із цим, відповідно до ч.2 ст.25
Закону №2735 особливостями під час
проведення перевірки характеристик
продукції у її виробників є:

ь на початковому етапі перевірки
об'єктами перевірки є: наявність на
продукції Національного знака
відповідності (у тому числі
ідентифікаційного коду призначеного
органу з оцінки відповідності), якщо
його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, та
додержання правил застосування і
нанесення Національного знака
відповідності; наявність супровідної
документації, що має додаватися до
відповідної продукції (зокрема
інструкції щодо користування
продукцією), етикетки, маркування,
інших позначок, якщо це встановлено
нормативно-правовими актами (у тому
числі технічними регламентами), та їх
відповідність встановленим вимогам;
наявність декларації про
відповідність, якщо її складення
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, а також
відповідність такої декларації
встановленим вимогам; загальний опис
продукції та схема (креслення)
конструкції виробу; на наступних
етапах перевірки можуть бути
проведені: обстеження зразків
відповідної продукції;

ь у разі якщо є підстави вважати,
що продукція є небезпечною, становить
ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам: перевірка
повного складу технічної документації
на відповідну продукцію, передбаченого
технічним регламентом; перевірка
документів щодо системи якості чи
системи управління якістю, якщо їх
надання передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції.

Однак, суд не погоджується з
твердженнями Позивача про те, що у
Відповідача були відсутні правові
підстави здійснювати перевірку
повного технічного складу
документації на продукцію згідно із
ст.25 Закону №2375 з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 Правил №1599
Національний знак відповідності
засвідчує відповідність позначеної
ним продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.

Згідно із п.п.2-4 Правил №1599
Національний знак відповідності
наноситься тільки на ті види продукції,
опис яких міститься в технічних
регламентах. При цьому нанесення знака
відповідності є обов'язковим. У разі
підтвердження відповідності продукції
призначеним органом з оцінки
відповідності поряд із знаком
відповідності наноситься
ідентифікаційний номер цього органу
згідно з державним реєстром таких
органів. Знак відповідності наноситься
на продукцію безпосередньо її
виробниками, якщо інше не передбачено
відповідним технічним регламентом.

У п.7 Правил №1599 передбачено, що
Технічними регламентами можуть
встановлюватися особливості
застосування знака відповідності.

Так, Технічний регламент №785
встановлює вимоги стосовно
електромагнітної сумісності
обладнання та його введення в обіг або
в експлуатацію на ринку України.

Відповідно до п.15 Технічного
регламенту №785 технічна документація
повинна надавати можливість
оцінювання відповідності апаратури
основним вимогам та охоплювати
проектування та виробництво апаратури.
Технічна документація повинна,
зокрема, містити:

ь загальний опис апаратури;

ь доказ відповідності апаратури
національним стандартам з переліку
національних стандартів, якщо такі
стандарти застосовувалися повністю
або частково;

ь якщо виробник не застосовував
національних стандартів з переліку
національних стандартів або
застосовував їх частково, описи та
пояснення щодо рішень, прийнятих
виробником для забезпечення
відповідності основним вимогам цього
Технічного регламенту, включаючи: опис
оцінювання електромагнітної
сумісності, передбачений в абз.2 п.13
цього Технічного регламенту;
результати проектних розрахунків і
проведених експертиз; протоколи
випробувань тощо;

ь сертифікат відповідності
апаратури, виданий призначеним
органом, якщо застосовувалася
процедура оцінки відповідності
апаратури згідно з п.14 цього Технічного
регламенту.

Водночас, Технічний регламент №1149
встановлює вимоги до низьковольтного
електричного обладнання та його
введення в обіг або в експлуатацію на
ринку України.

Згідно із п.1 та п.2 дод.3 Технічного
регламенту №1149 внутрішній контроль
виробництва є процедурою оцінки
відповідності, за якою виробник або
уповноважений представник, який
виконує зобов'язання, встановлені в п.2
цього додатка, гарантує та заявляє, що
низьковольтне електричне обладнання
відповідає вимогам Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання, що
застосовуються до нього. Виробник
повинен скласти технічну документацію,
визначену в п.3 цього додатка, яку він
або уповноважений представник має
зберігати на території України не
менше ніж 10 років після дати випуску
останнього виробу і надавати її для
перевірки відповідним органам
державного ринкового нагляду в
установлених законодавством випадках.
У разі коли виробник не є резидентом
України та не має уповноваженого
представника в Україні, ці зобов'язання
покладаються на особу, яка ввела
електрообладнання в обіг на ринку
України.

Так, п.3 дод.3 Технічного регламенту №1149
передбачено, що технічна документація
має надавати можливість оцінити
відповідність електрообладнання
вимогам Технічного регламенту та,
наскільки це стосується такого
оцінювання, включати проектування,
виробництво та функціонування
електрообладнання. До зазначеної
документації мають бути включені:

ь загальний опис
електрообладнання;

ь загальні конструкторські та
виробничі креслення, електричні схеми
та схеми вузлів, деталей тощо;

ь описи та пояснення, необхідні
для розуміння зазначених креслень та
схем і функціонування
електрообладнання;

ь перелік стандартів, які повністю
або частково застосовано, та описи
прийнятих рішень для забезпечення
положень щодо безпечності, визначених
у Технічному регламенті, якщо
стандарти не було застосовано;

ь результати виконаних проектних
розрахунків, проведених перевірок
тощо;

ь протоколи випробувань.

Водночас, як вбачається з матеріалів
справи та підтверджується
представниками сторін, під час
проведення перевірки Позивачем були
надані наявні у ТОВ «Греса-Групп»
документи та матеріали щодо
електричного проточного водонагрівача
«ATMOR» Basic 3500, зокрема: декларації про
відповідність вимогам Технічного
регламенту №1149 за реєстраційними
номерами UA.001.D.04647-12 від 26.01.2012 р.,
UA.001.D.07951-12 від 14.09.2012 р.; декларацію про
відповідність вимогам Технічного
регламенту №785 за реєстраційним
номером UA.001.D.03709-11 від 27.10.2011 р.;
сертифікати відповідності (з
додатками) UA1.001.001878-12 та UA1.003.0111914-11;
протоколи випробувань №3223-5-2011 від
27.10.2011 р. та №2108-1-2012 від 13.09.2012 р.; схема
вузлів та деталей; керівництво з
експлуатації; висновок державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи.

Однак, за результатами проведеної
перевірки Інспекція прийшла до
висновку, що також підтверджується
представником Відповідача та свідком,
про відсутність повного складу
документів, передбачених п.3 дод.3
Технічного регламенту №1149, а саме
відсутні: загальні конструкторські та
виробничі креслення; електричні схеми
та схеми вузлів, деталей тощо; описи та
пояснення, необхідні для розуміння
зазначених креслень та схем і
функціонування електрообладнання;
перелік стандартів, які повністю або
частково застосовано, та описи
прийнятих рішень для забезпечення
положень щодо безпечності, визначених
у Технічному регламенті, якщо
стандарти не було застосовано;
результати виконаних проектних
розрахунків, проведених перевірок
тощо.

Позивач, в свою чергу, спростовуючи
зазначені висновки Інспекції,
зазначає, що у керівництві з
експлуатації містяться загальні
конструкторські та виробничі
креслення, електричні схеми та схеми
вузлів деталей тощо, описи та
пояснення, необхідні для розуміння
зазначених креслень та схем і
функціонування електрообладнання.

Проте, суд не погоджується з даними
твердженнями ТОВ «Греса-Групп»,
оскільки відповідно до п.7.20 ДСТУ 3321:2003
«Система конструкторської
документації» (надалі - ДСТУ 3321:2003)
керівництво (настанова) щодо
експлуатації - текстовий
конструкторський документ, який
містить відомості про конструкцію,
принцип дії, технічні характеристики
виробу, його складових частин та
вказівки, потрібні щоб правильно і
безпечно експлуатувати виріб
(використовувати за призначеністю,
виконувати технічне обслуговування та
поточне ремонтування, зберігати і
транспортувати) і оцінювати його
технічний стан, щоб визначати потребу в
ремонті. Отже, керівництво з
експлуатації є супровідною
документацією, яка надається
споживачам разом з товаром при
реалізації продукції.

Поряд із цим, суд звертає увагу, що
відповідно до п.А.1 дод.А ДСТУ 3321:2003
технічна документація - сукупність
документів, необхідних для
безпосереднього використання на всіх
стадіях життєвого циклу продукції. До
технічної документації належать
конструкторська, технологічна,
програмна документація, технічне
завдання на розроблення продукції
тощо.

Конструкторська документація -
сукупність конструкторських
документів, які містять потрібні у
загальному випадку дані, згідно з якими
розробляють, виготовляють,
контролюють, приймають, постачають,
експлуатують та ремонтують виріб (п.4.4
ДСТУ 3321:2003).

З огляду на наявні в матеріалах справи
документи, які були надані Позивачем
при проведенні перевірки, та керуючись
п.3 дод.3 Технічного регламенту №1149, суд
приходить до висновку про відсутність
загальних конструкторських та
виробничих креслень, а також описи та
пояснення, необхідні для розуміння
зазначених креслень та схем і
функціонування електрообладнання,
перелік стандартів, які повністю або
частково застосовано, та описи
прийнятих рішень для забезпечення
положень щодо безпечності, визначених
у Технічному регламенті, якщо
стандарти не було застосовано,
результати виконаних проектних
розрахунків, проведених перевірок.

Суд акцентує увагу на те, що у п.8.1 ДСТУ
3321:2003 встановлено, креслення -
графічний конструкторський документ,
що містить зображення виробу, визначає
його конструкцію та містить дані,
згідно з якими розробляють,
виготовляють, контролюють, монтують,
експлуатують та ремонтують виріб;
схема - графічний конструкторський
документ, на якому за допомогою умовних
познак і зображень показано складові
частини виробу і зв'язки між ними (п.8.14
ДСТУ 3321:2003).

Крім того, у ст.1 Закону №2376 зазначено,
що забезпечення безпечності продукції
- комплекс заходів, що вживаються
виробниками, розповсюджувачами,
органами державного ринкового нагляду
з метою забезпечення відповідності
продукції, що введена в обіг на ринку
України, загальній вимозі щодо
безпечності нехарчової продукції.

При цьому, безпечна нехарчова
продукція - будь-яка продукція, яка за
звичайних або обґрунтовано
передбачуваних умов використання (у
тому числі щодо строку служби та за
необхідності введення в експлуатацію
вимог стосовно встановлення і
технічного обслуговування) не
становить жодного ризику чи становить
лише мінімальні ризики, зумовлені
використанням такої продукції, які
вважаються прийнятними і не створюють
загрози суспільним інтересам, з
урахуванням: характеристик продукції,
у тому числі її складу, упаковки, вимог
щодо встановлення і технічного
обслуговування; впливу продукції на
іншу продукцію, якщо вона буде
використовуватися разом з нею;
попереджень, що містяться на етикетці
продукції, в інструкції з її
використання та знищення, а також в
іншій інформації стосовно продукції;
застережень щодо споживання чи
використання продукції певними
категоріями населення (дітьми,
вагітними жінками, людьми похилого
віку тощо).

Згідно із цим, суд погоджується із
висновками Відповідача, що оскільки
при перевірці ТОВ «Греса-Групп» не було
надано повного переліку документів,
який передбачений п.3 дод.3 Технічного
регламенту №1149, від так, Інспекція не
мала можливості оцінити відповідність
електрообладнання (електричного
проточного водонагрівача «ATMOR» Basic 3500)
вимогам Технічного регламенту, а
наявні в керівництві для експлуатації
схеми не містять дані, згідно з якими
розробляють, виготовляють,
контролюють, монтують, експлуатують та
ремонтують виріб, що містяться у
кресленнях, а також не неможливо
встановити безпечність нехарчової
продукції.

З огляду на викладене, оскільки ТОВ
«Греса-Групп», порушуючи п.3 дод.3
Технічного регламенту №1149, не надано
повного складу технічної документації,
яка повинна надавати можливість
оцінити відповідність
електрообладнання вимогам Технічних
регламентів та включати процес
проектування, виробництва та
функціонування електрообладнання, від
так висновки Відповідача є
вмотивованими, а оскаржувана Постанова
№000051 - правомірною.

При цьому, відповідно до п.2 ч.2 ст.44
Закону №2375 до особи, яка ввела
продукцію в обіг або відповідно до
цього Закону вважається такою, що ввела
продукцію в обіг, застосовуються
штрафні санкції у разі введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам (крім випадків,
передбачених ст.28 цього Закону), у тому
числі нанесення Національного знака
відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів, - у розмірі від п'ятисот до
тисячі п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від тисячі до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Оскільки відповідно оперативної
інформації на продукції (електричному
проточному водонагрівачі «ATMOR» Basic 3500),
яку ввело в обіг ТОВ «Греса-Групп» був
відсутній Національний знак
відповідності, а при перевірці
Відповідачем було встановлено
невідповідність технічної
документації електричного проточного
водонагрівача «ATMOR» Basic 3500 вимогам п.3
дод.3 Технічного регламенту №1149,
застосування штрафу в розмірі 25 500,00
грн. є законним.

Водночас, судом приймається до уваги
пояснення Відповідача щодо посилань
Позивача про невідповідність
зазначених в оскаржуваній Постанові
№000051 встановлених Інспекцією порушень
між порушеннями, визначених в розділі І
«Порушення вимог законодавства,
виявлені під час проведення перевірки»
Акту №000109, а саме: стосовно виду
перевіряємої продукції та Технічного
регламенту, за яким перевіряючим було
встановлено порушення вимог. При цьому,
суд погоджується, що зазначення
перевіряючим в Акті №000109 «ненадання
ТОВ «Греса-Групп» документів (щодо
пральної машини електричного
проточного водонагрівача «ATMOR» Basic 3500)»,
замість «щодо електричного проточного
водонагрівача «ATMOR» Basic 3500» та
«ненадання документації в обсязі,
передбаченому Технічним регламентом
мийних засобів», замість «Технічних
регламентів» №1149 та №785» - є лише
технічною помилкою при набранні
тексту, оскільки перевірка
характеристик проводилась саме
електричного проточного водонагрівача
«ATMOR» Basic 3500 за Технічними регламентами
№1149 та №785, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
направленням на проведення перевірки
№000094 від 22.02.2013 р., протоколом №000048 від
03.06.2013 р. про виявлені порушення, а також
показами свідка.

Суд, звертає увагу на те, що посилання
Позивача на процедурні порушення не
спростовують встановлених перевіркою
висновків Інспекції щодо ненадання
повного складу технічної документації,
передбаченої ст.23 Закону №2375 та
Технічним регламентом №1149. При цьому,
недотримання контролюючим органом
встановленого законом порядку
проведення перевірки є підставою для
не допуску посадових осіб
контролюючого органу до проведення
перевірки особою, стосовно якої
перевірка призначена. В разі допуску до
перевірки самі по собі порушення
порядку проведення перевірки не
роблять наслідки перевірки нікчемними.
Такий висновок суду відповідає
аналогічній правовій позиції Вищого
адміністративного суду України та
викладена у постанові від 17.05.2012 р. у
справі №К-37554/09-С.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням
адміністративного судочинства є
захист саме порушених прав, свобод та
інтересів фізичної особи.

Частинами 1, 2 та 3 ст.11 КАС України,
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Кожна особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Таким
правом користуються й особи, в
інтересах яких подано
адміністративний позов, за винятком
тих, які не мають адміністративної
процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України
зазначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог Позивача.

Відповідно до положень ст.94 КАС України
судовий збір не відшкодовується.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86,
158-163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Греса-Групп» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у м. Києві відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
Б.В. Санін