Справа № 2-а-3417/11/2213
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-3417/11/2213
Головуючий у 1-й інстанції: Горщар А. Г.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Полонського районного
суду Хмельницької області від 28
листопада 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2011 року позивач звернулася до
Полонського районного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області про визнання нечинним та
скасування протоколу комісії з
призначення пенсії за віком УПФ
України в Полонському районі
Хмельницької області № 3894 від 02 квітня
2009 року про призначення пенсії та
розпорядження № 135362 від 28.08.2011 року про
перерахунок пенсії; зобов'язання
відповідача провести позивачу новий
розрахунок, перерахунок та виплату
пенсії за віком із застосуванням в
формулі розрахунку пенсії за віком
середньої заробітної плати в галузі
економіки України за 2008 рік, визначеної
Держкомстатом України - 1809 грн., з
серпня 2009 року, з урахуванням
перерахунку із нового розміру
розрахованої пенсії, виплачених сум,
індексації та компенсації.

Постановою Полонського районного суду
Хмельницької області від 28 листопада
2011 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Полонського районного суду
Хмельницької області від 28 листопада
2011 року, як таку, що винесена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та прийняти нову
постанову про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Згідно зі ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на пенсійному обліку
як отримувач пенсії за віком
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Позивач звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі Хмельницької області з заявою
про перерахунок раніше призначеної
пенсії із застосуванням показника
середньої заробітної плати (доходу) в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за 2008 рік, виходячи із
розміру, встановленого Державним
комітетом статистики України, а не із
розміру, визначеного Управлінням
Пенсійного фонду України.

Розглянувши подану позивачем заяву,
Управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області своїм листом від 04.10.2011 р.
відмовило позивачу в проведенні
відповідного перерахунку, мотивуючи
тим, що заробітна плата при обчисленні
пенсії врахована із застосуванням
показника заробітної плати (доходу) в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за 2008 рік (1573,99). Окрім
того, відповідач зазначив, що
призначення (перерахунок) пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки, визначеного
Державним комітетом статистики
України враховується для пенсій згідно
із Законом України "Про наукову та
науково-технічну діяльність".

Відповідно до п. "б" ст. 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються, зокрема, форми і види
пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення" №1788-12 від 05.11.1991 року та
Закон України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058 від 09.07.2003 року.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції з наступних підстав.

Так, ст. 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року
встановлює порядок визначення
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії, однак, у вказаному
Законі механізм обчислення показника
середньої заробітної плати не
визначений.

Відповідно до пп. 4 п. 15 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" Кабінет Міністрів України
зобов'язаний у шестимісячний термін із
дня опублікування цього Закону
привести свої нормативно-правові
акти і забезпечити приведення
міністерствами, іншими центральними
органами виконавчої влади їхніх
нормативно-правових актів у
відповідність із цим Законом.

На виконання вказаної норми Кабінетом
Міністрів України 20 листопада 2003 року
прийнята постанова № 1783 "Про заходи
щодо поліпшення пенсійного
забезпечення громадян", якою було
доручено відповідним органам
розробити і затвердити методику
визначення показників середньої
заробітної плати для призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Відповідно до вищеназваної постанови
уповноваженими органами була
розроблена Тимчасова методика
визначення показників середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях національної економіки.

Однак, п. 3 постанови Кабінету Міністрів
України від 20 листопада 2003 року №1783
визнано таким, що втратив чинність,
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 лютого 2008 року № 95. Внаслідок
цього порядок визначення показників
середньої заробітної плати в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески, затверджується
Пенсійним фондом України за
погодженням з відповідними
уповноваженими органами влади.

Таким чином, колегія суддів вважає за
необхідне вказати, що відповідач
правомірно застосовував показник
середньої заробітної плати в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески, який визначений
Пенсійним фондом України, оскільки він
діяв в межах повноважень, наданих йому
законом.

Окрім того, судова колегія
погоджується із рішенням суду першої
інстанції з приводу того, що Державною
службою статистики України
визначається середньомісячна
заробітна плата штатних працівників за
видами економічної діяльності від
загального фонду оплати праці по
підприємствах, установах та
організаціях та інших відокремлених
підрозділах із кількістю найманих
працівників 10 і більше осіб, а отже,
такі статистичні показники не слід
ототожнювати з поняттям середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, яке
міститься у ст. 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", та застосовувати їх для
обчислення пенсій, які призначаються
на підставі цього Закону.

Враховуючи наведене, правові підстави
для перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні та середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки за 2008 рік, із
розміру, встановленого Державним
комітетом статистики України,
відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Полонського
районного суду Хмельницької області
від 28 листопада 2011 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбаченим цим
Кодексом.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Сушко О.О.