Справа № 260/10025/13-а
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Хмельницька
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
справа №260/10025/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д.,
суддів Шальєвої В.А., Бишова М.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Ленінського районного
суду м. Донецька від 20 листопада 2013 року
в адміністративній справі №260/10025/13-а
за позовом ОСОБА_3 до Управління праці
та соціального захисту населення
Ленінської районної у місті Донецьку
ради про визнання дій неправомірними,
стягнення недоотриманої разової
грошової допомоги до 5-го травня 2013
року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду про визнання
дій Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у місті Донецьку ради неправомірними
та стягнення недоотриманих сум разової
щорічної грошової допомоги до 5 травня
за 2013 рік відповідно до ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантій їх соціального захисту» в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком в
сумі 042 грн.

Постановою суду першої інстанції в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п. 2 ч.1 ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач згідно посвідчення серії
НОМЕР_1 є інвалідом 2 групи та має право
на пільги встановлені законодавством
України для ветеранів війни - інвалідів
війни, що відповідачем не оспорюється.

Статтею 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
щорічно до 5 травня інвалідам війни 2
групи виплачується щорічна разова
допомога в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком. Фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію Закону
України № 3551-ХІІ, здійснюється за
рахунок коштів державного та міського
бюджетів, а виплата разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 вказаного
Закону відповідно до ст. 17-1 цього
закону здійснюють органи праці та
соціального захисту населення. На
відповідача покладений обов'язок
здійснення виплати разової грошової
допомоги саме в розмірах, передбачених
Законом «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Спору про право на отримання щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
між сторонами немає, спір виник тільки
про розмір вказаних виплат.

Позивачу здійснена виплата щорічної
грошової допомоги, яка виплачується до
5 травня за 2013 рік в сумі 2110 грн. у квітні
2013 року (а.с.7) згідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 13.03.2013
року за №149 "Про розмір разової
грошової допомоги, що виплачується в 2013
році відповідно Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантіях їх
соціального захисту», «Про жертви
нациських переслідувань»

Отже, виплати позивачу здійснені у
розмірі, встановленому законодавством
України на відповідний рік.

Тобто, в даному випадку на період
виникнення зазначених спірних
правовідносин, які є предметом спору в
цій справі, були наявні
нормативно-правові акти, які мають
однакову юридичну силу, але по різному
встановлювали розмір щорічної
допомоги до 5 травня інвалідам війни.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи
позовні вимоги про стягнення сум
недоплаченої одноразової щорічної
грошової допомоги позивачу як
інваліду війни до 5 травня за 2013 рік, суд
першої інстанції правомірно виходив з
наступного.

Згідно ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» інвалідам війни
2 групи виплачується щорічна
одноразова допомога до 9 травня (яка
повинна виплачуватися до 5 травня) в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу
України передбачено, що виключно
Законом про Державний бюджет України
визначаються надходження та витрати
Державного бюджету України.

Частинами першою та другою статті 23
Бюджетного Кодексу України
передбачено, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.

Пунктом 4 прикінцевих положень Закону
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік» встановлено, що положення
статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

На виконання зазначеного Закону
прийнято постанову Кабінету Міністрів
України від 13.03.2013 року за №149 "Про
розмір разової грошової допомоги, що
виплачується в 2013 році відповідно
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантіях їх соціального
захисту», «Про жертви нациських
переслідувань», відповідно до якої
інвалідам війни 2 групи передбачена
виплата разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в розмірі 2110 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідачем правомірно нарахована та
сплачена позивачу разова грошова
допомога у сумі 2110 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Ленінського районного суду м. Донецька
від 20 листопада 2013 року в
адміністративній справі №260/10025/13-а-
залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Донецька від 20 листопада 2013 року в
адміністративній справі №260/10025/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді
В.А. Шальєва

М.В. Бишов