Справа № 801/9314/13-а
Суддя: Кондрак Наталя Йосифівна
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/9314/13-а

15.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кондрак Н.Й.,

суддів Щепанської О.А. ,

Курапової З.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Альмінський завод будівельних
матеріалів" на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (головуючого судді
Ольшанська Т.С. ) від 05.11.13 у справі №
801/9314/13-а

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Бахчисарайському районі АР
Крим (вул. Сімферопольська, 5а, м.
Бахчисарай, Автономна Республіка
Крим,98403)

до Публічного акціонерного товариства
"Альмінський завод будівельних
матеріалів" (вул. Мічурина, буд. 1, с.
Скалисте, Бахчисарайський район,
Автономна Республіка Крим,98440)

про стягнення заборгованості у сумі
24077,66 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 05.11.2013
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Бахчисарайському районі АР Крим до
Публічного акціонерного товариства
"Альмінський завод будівельних
матеріалів" про стягнення
заборгованості у сумі 24077,66 грн., -
задоволено.

Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства "Альмінський
завод будівельних матеріалів" на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Бахчисарайському районі АР
Крим 24077,66 грн. заборгованості з
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за липень 2013 року.

Не погодившись з даним
рішенням суду відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
05.11.2013 скасувати.

Доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання 15.01.2014 сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірні правовідносини між сторонами
виникли через наявність у Публічного
акціонерного товариства "Альмінський
завод будівельних матеріалів" перед
Управлінням Пенсійного фонду України в
Бахчисарайському районі АР Крим
заборгованості по відшкодуванню
пільгових пенсій за липень 2013 року у
загальній сумі 24 077,66 грн.

Доводи апеляційної скарги засновані на
відсутності у боржника можливості
сплатити грошові кошти через скрутне
фінансове становище, пов'язане з тим, що
основним видом діяльності боржника є
виготовлення/видобування та
реалізація будівельних матеріалів з
природного каменю (вапняк), який на цей
час майже не користується попитом.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що

відповідач зареєстрований як платник
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування в Управлінні Пенсійного
фонду України в Бахчисарайському
районі АР Крим.

Пенсійний фонд України,
відповідно до статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", призначає
пенсії за віком на пільгових умовах.
Статтею 8 зазначеного Закону
передбачено, що виплата пенсій
здійснюється з коштів Пенсійного фонду
України.

Відповідно до пункту 2
Прикінцевих положень Закону "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом. Підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій.

Відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду України на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", в частині пенсій
призначених згідно з пунктами "б-з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", а саме плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій працівникам за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 16.01.2003
року №36.

Відповідно до підпункту 6.1
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003року №21-1, обчислюються
розрахунки суми відшкодування до
Пенсійного фонду України.

Пунктом 6.4 зазначеної Інструкції
встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно у розрахунках фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону,
які надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Пунктом 6.8 Інструкції
передбачено, що підприємства щомісяця
до 25 числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається,
що позивачем на адресу відповідача
направлені розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення " за липень 2013 року.
Заборгованість становить 24077,66 грн.

Матеріали справи, не містять
доказів сплати відповідачем
заборгованості з фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах у
розмірі 24077,66 грн., а також відсутні
докази будь-яких сплат в рахунок
погашення боргу.

Частиною першою статті 138 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи та які належить встановити при
ухваленні судового рішення у справі.

Колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції вірно встановлено, що
вимогою заявленого позову є стягнення
заборгованості з фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, з
огляду на це, предметом доказування у
даній справі мають бути обставини, які
свідчать про наявність підстав, з якими
законом пов'язує можливість стягнення
заборгованості у судовому порядку,
встановлення факту їх сплати у
добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту
тощо.

Зазначені в апеляційній скарзі
доводи щодо скрутного фінансового
становища не є передбаченими законом
підставами для звільнення відповідача
від відшкодування фактичних витрат на
доставку та виплату пільгових пенсій.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 24.04.2013 по справі
№К/9991/15364/11.

Дослідивши матеріали справи і
перевіривши їх доказами, судова
колегія дійшла висновку, що правова
оцінка, яку суд першої інстанції дав
обставинам справи, не суперечить
вимогам процесуального та
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі, внаслідок чого
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а ухвала суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195, 197, 199, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Альмінський
завод будівельних матеріалів" на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
05.11.13 у справі № 801/9314/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
05.11.13 у справі № 801/9314/13-а - залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України у
порядку та в строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя підпис
Н.Й. Кондрак

Судді підпис
О.А.Щепанська

підпис З.І.Курапова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Н.Й. Кондрак