Справа № 0311/989/12
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
Справа №
876/6778/13

Львівський апеляційний
адміністративний суду складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Носа С.П., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області на постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
19.03.2012 року по справі № 0311/989/12 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про зобов'язання здійснити
нарахування та виплату пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.06.2011 року звернулася до суду із
адміністративним позовом, в якому
просила визнати протиправними дії
відповідача щодо ненарахування та
невиплати збільшення до пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, зобов'язати відповідача
здійснити нарахування та виплату
збільшення пенсії на 1 % заробітку за
кожний рік роботи понад 15 років, а також
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 25 % мінімальної
пенсії за віком починаючи з грудня 2010
року.

Позовні вимоги обґрунтовувала
вимогами статей 51, 56 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Маневицького районного суду
Волинської області від 29.02.2012 року, яка
не оскаржувалась в апеляційному
порядку, позовні вимоги за період з
01.12.2010 року по 25.12.2010 року відповідно до
ст. 100 КАС України залишено без розгляду
у зв'язку з пропуском позивачем строку
звернення до суду.

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 19.03.2012 року
позов задоволено частково. Зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 25 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до положень статей 51, 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
26.12.2010 року по 22.07.2011 року із врахуванням
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум. В решті
позову відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області подало апеляційну скаргу, в
якій покликається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
нарахування та виплату позивачу
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю проведено правомірно,
відповідно до вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», а також
тим, що розмір мінімальної пенсії за
віком, визначений частиною 3 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» може застосовуватись
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених за цим Законом.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2
ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд відповідно
до п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що оскаржувану постанову
слід змінити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач належить до третьої категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та отримує
пенсію відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до статті 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 3, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 25 %
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч вимогам статті 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
нарахування та виплату позивачу
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю проведено у фіксованому
розмірі, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян», а
не в кратному відношенні до
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення статті 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вказаної вище постанови Кабінету
Міністрів України, яка істотно звужує
обсяг встановлених законом прав.

Пунктом 7 частини 1 Закону України від
14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», який набрав
чинності 19.06.2011 року, Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, відповідно до
якого у 2011 році норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від
14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» 06.07.2011 року Кабінетом
Міністрів України було прийнято
постанову № 745 «Про встановлення
деяких виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23.07.2011 року.

До набрання чинності зазначеною
постановою Кабінету Міністрів України,
тобто до 23.07.2011 року, до правовідносин
щодо нарахування та виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, додаткової пенсії повинні
застосовуватись положення статті 51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно з якою
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до якої мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не є перешкодою для
застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого мінімального розміру пенсії за
віком.

Також суд погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо відмови в
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання відповідача здійснити
нарахування та виплату позивачу
збільшення пенсії на 1 % заробітку за
кожний рік роботи понад 15 років,
оскільки позивач обрала умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення,
встановлені загальним Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а відтак,
збільшення розміру пенсії має бути
проведене у розмірах, встановлених цим
Законом.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ч. 1 ст. 200 КАС України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду - без
змін.

Керуючись ст. ст.160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 207,
254, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 19.03.2012 року по
справі № 0311/989/12 за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про зобов'язання здійснити
нарахування та виплату пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
А.І. РИБАЧУК

СУДДІ
С.П. НОС

І.О. ЯВОРСЬКИЙ