Справа № 200/17115/13-а
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська Шевцова Т.В.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ІДПС в ЗООП №1 РДПС ДАІ УМВС
України в Полтавській області майора
міліції Богдан Івана Павловича про
скасування постанови -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2013 року позивач звернувся до
Бабшкінського районного суду м.
Дніпропетровська з вказаним
адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на виконання ним
вимог правил дорожнього руху під час
керування транспортним засобом за
викладених в оскаржуваній постанові
обставинах, зазначив про відсутність
доказів вчинення ним
адміністративного правопорушення.

Позивач до суду надав заяву про розгляд
справи за його відсутності у порядку
письмового провадження, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Суд розглядає справу у відповідності
до ч. 3 ст. 122 КАС України, на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2013 року
відповідачем у відношенні позивача
було складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 871263 про те, що позивач 19 жовтня 2013
року о 09 годині 35 хвилин, керував
автомобілем «MITSUBISHI CARIZMA» д/н НОМЕР_1 в
населеному пункті смт. Чутово на 389 км,
по а/д Київ - Харків , перевищив
дозволену швидкість руху на 25 км/год.,
чим порушив вимоги п.12.4 Правил
дорожнього руху України, а отже вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, врегульовані нормами Правил
дорожнього руху України, Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що
може бути оскаржено постанову іншого
органу (посадової особи) про накладення
адміністративного стягнення -у
вищестоящий орган (вищестоящій
посадовій особі) або в районний, в
районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими законом.

Відповідно до ст. 18 ч. 1 п. 2 КАС України
місцевим загальним судам, до яких
відносяться і районні в місті суди, як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених Законом. Нормою ст. 71 ч. 2
КАС України встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 6 ст. 71 КАС України
передбачено, якщо особа, яка бере
участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані, як зазначено
у наведеній нормі закону,
встановлюються окрім іншого
протоколом про адміністративне
правопорушення.

В матеріалах справи наявна копія
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №871263 від 19
жовтня 2013 року, на підставі якого
відповідачем була складена
оскаржувана постанова в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 565223 від 12 жовтня 2013 року. При цьому
даний протокол про адміністративне
правопорушення не викликає в суду
сумнівів щодо його належності та
допустимості як доказу, а також щодо
достовірності та об'єктивності
викладених в ньому обставин про
обставини адміністративного
правопорушення, вчиненого позивачем.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі
досліджені докази та враховуючи ту
обставину, що пояснення позивача в
позовній заяві про відсутність в його
діянні події та складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не
знайшли свого підтвердження на відміну
від правомірності та обґрунтованості
складення у відношенні позивача
відповідачем протоколу та
оскаржуваної постанови по справі про
адміністративне правопорушення, суд
приходить до висновку про необхідність
відмови в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 158 - 163, 171 - 2
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені вимог
адміністративного позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
/підпис/
Т.В.Шевцова

З оригіналом згідно

Суддя Бабушкінського районного суду

м.Дніпропетровська
Т.В.Шевцова