Справа № 373/2412/13-а
Суддя: Опанасюк І. О.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/2412/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області діючий як
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Опанасюка І.О.,

при секретарі - Товста В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті
Переяслав-Хмельницькому справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
соціального захисту населення
Переяслав- Хмельницької районної
державної адміністрації третя особа
ОСОБА_2 про визнання наказу
протиправним та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з даним позовом в
суд, та враховуючи змінені позовні
вимоги, просить визнати незаконним та
скасувати наказ №57-К від 31.03.2013 року,
яким ОСОБА_1 звільнено з роботи за п.1 ч.40
КЗпП України, поновити її на посаді
начальника відділу контролю за
правильністю призначення і виплати
пенсій та взаємодії з соціальними
фондами, громадськими організаціями та
засобами масової інформації в зв'язку з
незаконним звільненням з 01.06.2013 року та
стягнути з відповідача на її користь
заробітну плату за час вимушеного
прогулу за період з 01.06.2013року по день
поновлення на роботі.

В судовому засіданні позивач та її
представник, підтримали свої позовні
вимоги, просили їх задовольнити. В
обгрунтування своїх позовних вимог,
позивач та її представник зазначили, що
в ОСОБА_1 є утриманці, син інвалід ІІ
групи армії, безперервний стаж роботи
на державній службі, безперервний стаж
роботи в управлінні праці та
соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької РДА,
безперервний стаж роботи на посаді,
якість виконання професійних
обов'язків, що підтверджується
подяками ОСОБА_1 які були надані в
судовому засіданні та підтверджені в
трудовій книжці позивача навчання без
відриву від виробництва, перед
пенсійний вік, безперервний стаж
роботи на державній службі 36 років та
те, що відповідач підвищує
кваліфікацію шляхом навчання в МАУП в
якому навчається на даний час за
спеціальністю «Правознавство»
заочного факультету.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечила проти заявлених
позовних вимог пояснивши при цьому,
відповідно до ст. 42 КЗпП переважне
право залишення на роботі позивач
немає, не має належного рівня
кваліфікації, та повної вищої освіти.
На підприємстві було проведено
засідання комісії для визначення
працівників, які мають переважне
переважне право на залишення на роботі
внаслідок скорочення штату та
чисельності працівників управління
праці та соціального захисту населення
Переяслав - Хмельницької РДА, що
підтверджується протоколом № 1від
27.02.2013 року.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, до суду надала заяву про
розгляд справи за її відсутності, проти
задоволення позовних вимог заперечила
в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши надані ними докази суд
встановив наступне.

22.06.1989 року згідно наказу №54-К ОСОБА_1
була зарахована на роботу до
Управління соціального захисту
населення.

25.06.2006 року було ОСОБА_1 переведено на
посаду начальника відділу контролю за
правильністю призначення і виплати
пенсій та взаємодії з соціальними
фондами, громадськими організаціями та
засобами масової інформації.

05.03.2013 року, було проведено
упорядкування структури
Переяслав-Хмельницької РДА, внаслідок
чого відділ, було перейменовано на
сектор, наказом №7 від 01.03.2013 року
працівники управління праці та
соціального захисту населення були
попереджені про можливе їх вивільнення
за ч.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно наказу №57-К від 31.05.2013 року
ОСОБА_1 звільнено з роботи за п.1 ч.40 КЗпП
України.

Відповідно до вимог КЗпП України
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про
поновлення на роботі в порядку
цивільного судочинства, однак в ході
розгляду справи суд прийшов до
висновку, що вказана справа повинна
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства, тому
ухвалою суду від 07.08.2013 року справа було
закрита на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК
України.

Оскільки згідно ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися із заявою
про вирішення трудового спору
безпосередньо до суду у справах про
звільнення у місячний строк з дня
вручення копії наказу або з дня видачі
трудової книжки.

Оскільки ОСОБА_1 з цивільним позовом
звернулася вчасно до суду своєчасно і
оскільки справу було закрито, то строк
для подачі позову в порядку
адміністративного судочинства нею
пропущено з поважних причин.

В силу ст. 234 КЗпП України, у разі
пропуску з поважних причин строків
установлених ст. 233 КЗпП України, суд
може поновити ці строки.

Так, суд вважає, що строк звернення до
суду позивачем пропущено з поважних
причин.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши докази у справі, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з таких
підстав, відповідно до ст. 43
Конституції України кожен має право на
працю, що включає можливість заробляти
собі на життя працею, яку він вільно
обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» при розгляді справ про
поновлення на роботі судам необхідно
з'ясувати, з яких підстав проведено
звільнення працівника згідно з наказом
(розпорядженням) і перевіряти їх
відповідність законові.

Пункт 19 цієї постанови Пленуму
Верховного Суду України передбачає, що
розглядаючи трудові спори, пов'язані зі
звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України,
суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у
відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

При реорганізації підприємства або при
його перепрофілюванні звільнення за п.1
ст.40 КЗпП України може мати місце, якщо
це супроводжується скороченням
чисельності або штату працівників,
змінами у їх складі за посадами,
спеціальністю, кваліфікацією,
професіями. Працівник, який був
незаконно звільнений до реорганізації,
поновлюється на роботі в тому
підприємстві, де збереглося його
попереднє місце роботи.

Посилання відповідача на те, що у нього
не було можливості запропонувати
позивачеві іншу роботу, зважаючи на те,
що прийняття на державну службу на
посади передбачені ст.25 Закону України
«Про державну службу» здійснюється на
конкурсній основі, крім випадків, коли
інше встановлено законами України, суд
вважає недоведеним.

При цьому, відповідачем при виданні
оскаржуваного наказу належним чином не
перевірено та не враховано, чи мав
позивач переважне право на залишення
на роботі.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 40 КЗпП
України звільнення з підстав,
зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 49-2
КЗпП України при вивільненні
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Так, у позивача наявні підстави для
залишення для переважного залишення на
роботі, серед яких відсутність в сім'ї
інших членів з самостійним заробітком,
та безперервний стаж в даній установі 24
роки.

Крім того, в порушення вимог ч. 1 ст. 49-2
КЗпП України роботодавцем порушено
строк попередженя про вивільнення
працівника, який згіднодо положення
даної статті попереджається
персонально не пізніше ніж за 2 місяці
до вивільнення. Як встановлено в
судовому засіданні, та підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_1 попереджено
про звільнення 05.03.2013 року, а звільнено
наказом №57-К від 31.05.2013 року.

Таким чином, судом встановлено, що при
виданні відповідачем наказу №57-К від
31.03.2013 року відповідачем порушено:

положення ч.2 ст. 40, ч.1 ст.49-2 КЗпП України
у частині звільнення позивача без
дотримання двохмісячного строку
попередження про вивільнення
працівника;

положення ч.2 ст. 40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України
у частині звільнення позивача без
пропонування йому іншої роботи;

положення ч.2 ст. 49-2 КЗпП України у
частині звільнення позивача без
з'ясування та врахування його
переважного права на залишення на
роботі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 256 КАС України,
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
стягнення за один місяць; п.3 ч.1 ст. 256
КАС України, поновлення на посаді у
відносинах публічної служби.

Зважаючи на вищевикладене, з огляду на
положення ст. 43 Конституції України,
ст.ст. 32, 36, 40, 43, 49-2, 247 КЗпП України,
керуючись ст.ст. 158, 159, 160, 161,162, 163, 167, 256
КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним наказ начальника
управління соціального захисту
населення Переяслав-Хмельницької РДА
№57-К від 31.05.2013 року про звільнення
ОСОБА_1 з посади начальника відділу
контролю за правильністю призначення і
виплати пенсій та взаємодії з
соціальними фондами, громадськими
організаціями та засобами масової
інформації.

Скасувати наказ начальника управління
соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької РДА №57-К від
31.05.2013 року про звільнення ОСОБА_1 з
посади начальника відділу контролю за
правильністю призначення і виплати
пенсій та взаємодії з соціальними
фондами, громадськими організаціями та
засобами масової інформації.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу контролю за правильністю
призначення і виплати пенсій та
взаємодії з соціальними фондами,
громадськими організаціями та
засобами масової інформації
управління соціального захисту
населення Переяслав-Хмельницької РДА з
01.06.2013 року.

Стягнути з управління соціального
захисту населення
Переяслав-Хмельницької РДА на користь
ОСОБА_1 заробітну плату за час
вимушеного прогулу, з 01.06.2013 року по
день поновлення на роботі.

Допустити негайне виконання цієї
постанови в частині поновлення на
роботі та виплати заробітної плати
згідно штатного розпису за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої ст. 160 цього кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

СУДДЯ: