Справа № 2а-483/10/2470
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-483/10/2470
Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавка Г.Г.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Залімського І.
Г.

при секретарі: Ковальчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Сидора І.Ю.

відповідача: Фуштей М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кіцманської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 23
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пересувна
механізована колона № 311" до
Кіцманської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області про скасування податкового
повідомлення-рішення з податку на
додану вартість в сумі 239547,00 грн. та
податкового повідомлення-рішення з
податку на прибуток підприємств в сумі
259676,00 грн. , -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Пересувна механізована колона №
311" звернулося до Чернівецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Кіцманської ОДПІ про
скасування податкових
повідомлень-рішень. Позовні вимоги
мотивовано тим, що податковим органом
на підставі акту перевірки №17/23-2/05392401
від 23.07.2009р. 04.08.2009р. прийнято податкові
повідомлення-рішення №/0 та
№/0. Вважаючи висновки
податкового органу безпідставними, а
рішення - неправомірними, просили
податкові повідомлення-рішення
скасувати.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 23.10.2013 року
позов задоволено. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 23.10.2013 року,
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судовому засіданні представник
відповідача (апелянта) апеляційну
скаргу підтримав у повному обсязі за
обставин, викладених у ній, просив
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 23.10.2013 року
скасувати, дав пояснення, аналогічні
доводам, викладеним в апеляційній
скарзі.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційну скаргу не визнав
у повному обсязі, проти її задоволення
заперечив, вважаючи рішення суду
першої інстанції законним,
обґрунтованим і таким, що відповідає
фактичним обставинам справи. Просив
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, за наслідками
проведеної планової виїзної перевірки
відкритого акціонерного товариства
"Пересувна механізована колона № 311" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2008 року по 01.07.2009 року
складено акт від 23.07.2009 року №17/23-2/05392401.
Вказаним актом зафіксовані порушення
п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.п.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся на загальну суму
199761грн.; порушення п.п.7.2.1, п.п.7.2.6 п.7.2,
п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7 ЗУ "Про податок на
додану вартість", в результаті чого
занижено податок на додану вартість за
грудень 2008 року на загальну суму
159698грн.; порушення ст. 19 п.19.2 (а), ст.6 п.6.5
пп.6.5.2 (б) ЗУ "Про податок з доходів
фізичних осіб", в результаті чого
встановлено заниження податку з
доходів фізичних осіб на суму 104,58грн.

На підставі акту від 23.08.2011р.
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення від 04.08.2009р.
№/0, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на суму 159
698грн. та нараховано штрафні санкції в
сумі 79 849грн. (всього 239 547грн.) та
№/0, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання за платежем
податок на прибуток на суму 199761грн. та
нараховано штрафні санкції в сумі 59
915грн. (всього 259 676грн.).

Підставою для висновку про порушення
судом першої інстанції вимог
податкового законодавства стало
безпідставне віднесення до складу
валових витрат вартості підрядних
робіт по вертикальному плануванню
території школи в смт. Лужани від
субпідрядника ТОВ "Реалстрой" в сумі
798492грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
між позивачем та ТОВ "Реалстрой" в особі
керівника І.А. Азізходжаєва (підрядник)
укладено договір підряду №94 від
19.10.2008р. про виконання вертикального
планування території школи в смт.
Лужани по вул.Марковського,
Кіцманського району, згідно локального
плану та договірної ціни. Вказаний
договір підписаний сторонами та
містить печатки сторін. На
підтвердження виконання підрядних
робіт позивачем надано довідку про
вартість виконаних підрядних робіт за
грудень 2008р. типова форма №КБ-3, акт №1
приймання виконаних робіт за грудень
2008р. типова форма №КБ-2в, акт №1
приймання виконаних робіт з
розрахунком одиничної вартості за
грудень 2008р. типова форма №КБ-2в,
податкову накладну від 30.12.2008р. №221 на
загальну суму 958190,40грн. в тому числі
податок на додану вартість 159698,40грн.,
підписані ОСОБА_5

Судом першої інстанції було проведено
судово-економічну експертизу щодо
підтвердження нормативно та
документально висновків акту ДПІ в
Кіцманському районі Чернівецької
області від 23.07.2009р. №17/23-2/05392401,
проведення якої доручено СП
"Західно-Український
експертно-консультативний центр".
Експертною установою досліджено
спірні податкові повідомлення-рішення
та акт документальної перевірки,
довідка про вартість виконаних
підрядних робіт за грудень 2008 р. -
типова форма №КБ-3в, акт №1 приймання
виконаних робіт за грудень 2008р. - типова
форма №КБ-3в, договір підряду №94 від
19.11.2008р. на вертикальне планування,
розрахунок загальновиробничих витрат
до Акту №КБ-2в№1, податкова накладна
№221 від 30.12.2008р. Документальній
перевірці підлягали документи щодо
відповідності заповнення всіх
реквізитів - змісту господарських
операцій, встановлювалась
відповідність документальних даних, що
підтверджують правильність
нарахування податку на прибуток,
податку на додану вартість. У
відповідності до висновку
експерта-бухгалтера, нормативно та
документально висновки акту ДПІ у
Кіцманському районі Чернівецької
області щодо донарахування податку на
додану вартість, податку на прибуток та
застосування штрафних санкцій в сумі
499223грн. - не підтверджуються.

Згідно п. п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4, п.п.
7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» датою
виникнення податкових зобов'язань з
поставки товарів (робіт, послуг)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а у разі поставки
товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування
в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації
готівкових коштів у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт виконання робіт (послуг) платником
податку. Податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги) та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.
Якщо у подальшому такі товари (послуги)
починають використовуватися в
операціях, які не є об'єктом
оподаткування згідно зі статтею 3 цього
Закону або звільняються від
оподаткування згідно зі статтею 5 цього
Закону, чи основні фонди переводяться
до складу невиробничих фондів, то з
метою оподаткування такі товари
(послуги), основні фонди вважаються
проданими за їх звичайною ціною у
податковому періоді, на який припадає
початок такого використання або
переведення, але не нижче ціни їх
придбання (виготовлення, будівництва,
спорудження). Якщо платник податку
придбаває (виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту. Не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Наявними в матеріалах справи доказами
спростовується висновок податкового
органу, що укладений позивачем договір
не спрямований на реальне настання
господарських наслідків, що обумовлені
ним.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 року № 996-XIV, податкова звітність
ґрунтується на даних бухгалтерського
обліку, що ведеться підприємством.
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які згідно з вищезазначеним
Законом є документами, що містять
відомості про господарські операції
та підтверджують їх здійснення.

Позивачем, як доказ здійснення
господарських операцій, були надані
суду належним чином засвідчені копії
документів, які відповідають вимогами
первинності в розумінні статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", і
являються підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Разом з тим, відповідач як суб'єкт
владних повноважень в ході судового
розгляду не довів обґрунтованість
своїх висновків і правомірність
прийнятих на їх підставі рішень.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Кіцманської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
27 січня 2014 року .

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Залімський І. Г.