Справа № 2а-1021/11/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 2а-1021/11/1370
о 10 год. 45 хв. м. Львів Львівський
окружний адміністративний суд,
головуючий суддя Гавдик З.В., секретар
судового засідання Саковець Б.П.,
розглянувши в судовому засіданні
адміністративну справу за
позовом Державного агентства з
енергоефективності та
енергозбереження України, представник
- Саджениця В.М. (довіреність № 45 від
30.12.2013 року)до Комунального
підприємства «Городоцьке водопровідно
- каналізаційне господарство»,
представник - Бабич Т.Б. (довіреність
від 21.05.2013 року)про стягнення
енергетичного збору за нераціональне
використання паливно - енергетичних
Державна інспекція з енергозбереження
по Львівській області звернулася до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Комунального підприємства «Городоцьке
водопровідно - каналізаційне
господарство» у якому позивач просить
енергетичного збору за нераціональне
використання паливно - енергетичних
ресурсів в дохід спеціального фонду
Державного бюджету України (код
бюджетної класифікації - 21081200 «Штрафні
санкції за порушення законодавства з
питань забезпечення енергетичних
ресурсів», одержувач - державний бюджет
м. Городок, банк: ГУДКУ у Львівській
Згідно ст. 55 КАС України, судом
проведено заміну відповідача у справі -
Державної інспекції з
енергозбереження по Львівській
області на його правонаступника -
Державного агентства з
енергоефективності та
енергозбереження України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під
час перевірки стану використання
паливно - енергетичних ресурсів КП
«Городоцьке водопровідно -
каналізаційне господарство»
встановлено факти перевищення
стандартизованих енергетичних рівнів
та порушення інших вимог раціонального
використання та ощадливого витрачання
паливно - енергетичних ресурсів, тобто
нераціонального використання паливно -
енергетичних ресурсів, що відповідно
до п. «є» ст. 27 Закону України «Про
енергозбереження», є порушення
законодавства про енергозбереження і
тягне за собою передбачену законом
Територіальним управління Державної
інспекції з енергозбереження на
підставі акту перевірки № 15-13/60 від
30.11.2010 року до КП «Городоцьке
водопровідно - каналізаційне
господарство» за втрати електричної
енергії за рахунок понаднормативних
втрат води, порушення п.п. 3, 4 Загального
положення про порядок нормування
питомих витрат паливно-енергетичних
ресурсів у суспільному виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 786 від 15.07.1997 року,
нараховано економічні санкції у
вигляді енергетичного збору, про що
було винесено відповідну постанову.
Позивач також зазначає, що вказана
постанова відповідачем добровільно не
виконана.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
вказавши що у позивача відсутні
правові підстави стягнення з
відповідача енергетичного збору за
нераціональне використання паливно -
енергетичних ресурсів, оскільки
постанова № 15-13/05 від 30.11.2010 року на
підставі якої застосовано економічні
санкції скасовано постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 30.06.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23.08.2012 року, яка набрала законної
сили. З цих підстав просив суд в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, давши їм оцінку, суд встановив:

30.11.2010 року Територіальним управління
Державної інспекції з
енергозбереження по Львівській
області проведено перевірку КП
«Городоцьке водопровідно -
каналізаційне господарство» стану
використання паливно-енергутичних
ресурсів підприємствами
теплопостачання та
водопровідно-каналізаційного
господарства. За результатами якої
складено акт № 15-13/60.

Проведеною перевіркою встановлено
перевищення втрат електроенергії за
рахунок понаднормативних втрат води за
2009 рік.

30.11.2010 року Територіальним управління
Державної інспекції з
енергозбереження по Львівській
області винесено постанову № 15-13/05 про
застосування економічних санкцій
(підвищення плати або енергетичного
збору за нераціональне (неефективне)
використання газу та інших паливно -
енергетичних ресурсів), згідно якої до
відповідача застосовано економічні
санкції в сумі 78395,40 грн.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про енергозбереження» № 74/94 ВР від
01.07.1994 року із змінами і доповненнями (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про енергозбереження», суб'єктами
правового регулювання відносин у сфері
енергозбереження є юридичні та фізичні
особи, в результаті діяльності яких
здійснюються, зокрема, проведення
енергозберігаючої політики та заходів
щодо енергозбереження в усіх галузях
економіки - промисловості, транспорті,
будівництві, сільському господарстві
тощо, соціальній сфері та побуті, а
також у сфері міждержавного та
міжнародного співробітництва.

Згідно п.п. «е», «є» ч. 1 ст. 11 цього ж
Закону, економічні заходи для
забезпечення енергозбереження
передбачають:

е) введення плати за нераціональне
використання паливно-енергетичних
ресурсів у вигляді надбавок до діючих
цін та тарифів залежно від перевитрат
паливно-енергетичних ресурсів щодо
витрат, встановлених стандартами;

є) застосування економічних санкцій за
марнотратне витрачання палива та
енергії внаслідок безгосподарної або
некомпетентної діяльності працюючих

Згідно ст. 17 цього ж Закону, економічні
санкції накладаються на юридичних та
фізичних осіб за марнотратне
витрачання та прямі втрати
паливно-енергетичних ресурсів.

Згідно ст. 26 цього ж Закону, Державний
контроль у сфері енергозбереження
здійснюється органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сферах ефективного
використання паливно-енергетичних
ресурсів, енергозбереження,
відновлюваних джерел енергії та
альтернативних видів палива згідно з
порядком, встановленим Кабінетом
Міністрів України.

Державному контролю підлягає
енергетичне господарство, що включає
всі підприємства і установи по
отриманню, переробці, перетворенню,
транспортуванню, зберіганню, обліку та
використанню паливно-енергетичних
ресурсів, розміщених на території
України, окремі споруди та інженерні
об'єкти інших підприємств і установ,
які використовуються для зазначених
цілей.

Згідно п. «є» ч. 1 ст. 27 цього ж Закону,
відповідальність за порушення
законодавства про енергозбереження
несуть особи, винні у використанні
паливно-енергетичних ресурсів з
систематичним перевищенням
стандартизованих енергетичних рівнів
та порушенні інших вимог щодо
раціонального використання та
ощадливого витрачання
паливно-енергетичних ресурсів.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою Львівського окружного
адміністративного сулу від 30.04.2011 року
у справі № 2а-303/11/1370 за Комунального
підприємства «Городоцьке водопровідно
- каналізаційне господарство» до
Державного агентства з
енергоефективності та
енергозбереження України про
скасування постанови № 15-13/06 від 30.11.2010
року про застосування економічних
санкцій, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23.08.2012 року,
та яка набрала законної сили, позов
Комунального підприємства «Городоцьке
водопровідно - каналізаційне
господарство» задоволено повністю,
скасовано постанову Територіального
управління Державної інспекції з
енергозбереження по Львівській
області № 15-13/06 від 30.11.2010 року про
застосування економічних санкцій.

Вказаним рішенням встановлено, що:
«перевіркою КП «Городоцьке
водопровідно - каналізаційне
господарство» не встановлено, що
перевитрата води відбулася з винних
дій позивача, пов'язаних з марнотратним
витрачанням палива та енергії
внаслідок без господарської або
некомпетентної діяльності працюючих,
недотримання діючих технологій. Разом
з тим, пунктами «е», «є» ст. 11 Закону
України «Про енергозбереження»
економічні заходи для забезпечення
енергозбереження передбачають
введення плати за нераціональне
використання паливно - енергетичних
ресурсів у вигляді надбавок до діючих
цін та тарифів залежно від перевитрат
паливно - енергетичних ресурсів щодо
витрат, встановлених стандартами,
застосування економічних санкцій за
марнотратне витрачання палива та
енергії внаслідок безгосподарної або
некомпетентної діяльності працюючих.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
для накладення економічних санкцій
повинна бути наявність як факту
перевитрат норм паливно-енергетичних
ресурсів, так і факту неефективного
(марнотратного) їх використання. З
огляду на викладене вище, суд приходить
до висновку, що відповідач, будучи
суб'єктом владних повноважень, не надав
достатніх доказів правомірності
оскаржуваної постанови, оскільки
законодавством встановлено
застосування підвищеної плати за
нераціональне, марнотратне
використання паливно-енергетичних
ресурсів, тобто за передбачені
законодавчими нормами винні дії, що
відповідачем під час проведення
перевірки діяльності позивача не
встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за
доцільне скасувати постанову
Територіального управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Львівській області № 15-13/06 від 30.11.2010
року про застосування економічних
санкцій за перевитрати електричної
енергії через понаднормативні
перевитрати паливно-енергетичних
ресурсів, яка прийнята з порушенням
законодавчих норм.»

Обставини встановлені у
вищезазначеному рішенні спростовують
висновки позивача щодо
обґрунтованості позовних вимог про
стягнення з відповідача енергетичного
збору за нераціональне використання
паливно - енергетичних ресурсів
(штрафних санкцій за порушення
законодавства з питань забезпечення
енергетичних ресурсів) в сумі 78395,40 грн.
Позивач, представник позивача жодними
належними та допустимими доказами не
підтвердив обґрунтованість позовних
вимог про стягнення штрафних санкцій в
сумі 78395,40 грн.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Докази подані
позивачем не переконують в
обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, чого відповідачем зроблено
не було.

Таким чином, з врахуванням ст. 162 КАС
України, позовні вимоги Державного
агентства з енергоефективності та
енергозбереження України до
Комунального підприємства «Городоцьке
водопровідно - каналізаційне
господарство» про стягнення
енергетичного збору за нераціональне
використання паливно - енергетичних
ресурсів в сумі 78395,40 грн., задоволенню
не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові
витрати по сплаті судового збору та
витрати на правову допомогу
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні адміністративного
відмовити повністю.

2. Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному
обсязі 24.01.2014 року.

Суддя

Гавдик З.В.