Справа № 2а/1519/4408/11
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 грудня 2013 р.Справа № 2а/1519/4408/11

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Роїк Д.Я.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області на ухвалу
Малиновського районного суду м. Одеси
від 11 квітня 2013 року про роз'яснення
судового рішення №2а-4408/11 по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Малиновському районі м.Одеси про
визнання протиправними дій і
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок прийняття органом державної
влади України нормативно-правового
акту, визнаного незаконним та про
визнання бездіяльності Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м.Одеси щодо
щомісячного підвищення пенсії, як
дитині війни, -

В С Т А Н О В И В :

08 лютого 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Малиновського районного суду м. Одеси з
заявою про роз'яснення судового
рішення №2а-4408/11 по справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Малиновському районі м.Одеси
про визнання протиправними дій і
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок прийняття органом державної
влади України нормативно-правового
акту, визнаного незаконним та про
визнання бездіяльності Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м.Одеси щодо
щомісячного підвищення пенсії, як
дитині війни. При зверненні
виконавчого листа до виконання Головне
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області
повернуло без виконання виконавчий
лист у зв'язку з відсутністю оригіналів
документів, що підтверджують сплату
державного мита, та у зв'язку з тим, що у
виконавчому листі зазначено боржником
Державний бюджет України, але адресою
боржника зазначена адреса окремої
юридичної особи, яка самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями, а
саме Головного управління Державної
казначейської служби України. У зв'язку
з цим, заявник звернувся до суду з
заявою про заміну сторони виконавчого
провадження.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 11 квітня 2013 року заяву
ОСОБА_1 задоволено частково. Роз'яснено
постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 26 вересня 2011 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Малиновському районі м.Одеси про
визнання протиправними дій і
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок прийняття органом державної
влади України нормативно-правового
акту, визнаного незаконним та про
визнання бездіяльності Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м.Одеси щодо
щомісячного підвищення пенсії, як
дитині війни, визначивши, що стягнення
з Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1 судових витрат по
сплаті державного мита у розмірі 3,40
грн. та витрати на правову допомогу в
розмірі 300,00 грн., а всього 304,40 грн.
підлягає виконанню Головним
управлінням Державної казначейської
служби України в Одеській області. В
задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
суду першої інстанції, Головне
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області
звернулось до суду з апеляційною
скаргою, в якій ставить питання про
скасування ухвали суду від 11 квітня 2013
року у зв'язку з тим, що вона є
незаконною та постановлена з
порушенням норм матеріального права.

Заявляючи вимоги щодо скасування
оскаржуваного рішення, заявник
зазначає, що судом першої інстанції
помилково вказано боржником - Головне
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області, що є
порушенням ст. 94 КАС України. Крім того,
відповідно до ст. 34 Бюджетного кодексу
Державне казначейство України
здійснює лише обслуговування
Державного бюджету, а не фінансує
державні органи.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, колегія суддів вважає, що
справа може бути розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що
26 вересня 2011 року постановою
Малиновського районного суду м. Одеси
вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в Малиновському
районі м.Одеси були задоволені
частково. Було визнано протиправною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі
м.Одеси щодо перерахунку і виплати
ОСОБА_1 щомісячного підвищення на 30%
мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та
стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати по
сплаті державного мита у розмірі 3,40
грн. та витрати на правову допомогу в
розмірі 300,00 грн., а всього 303,40 грн. На
підставі вищезазначеної постанови був
виданий виконавчий лист №2а-4408/11,
згідно якого постановою серії ВП №33845326
було відкрито виконавче провадження.

Через відсутність оригіналів
документів, що підтверджують сплату
державного мита та у зв'язку з тим, що у
виконавчому листі зазначено боржником
Державний бюджет України, але адресою
боржника зазначена адреса Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області, ГУ
ДКСУ в Одеській області не може
добровільно виконати вимоги
виконавчого листа №2а-4408/11 від 26.09.2011
року №2а/1519/4408/11.

Приймаючи рішення суд першої інстанції
виходив з наступних мотивів, з чим
погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Бюджетного
кодексу України центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету та місцевих
бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 79 КАС України
оригінали письмових доказів, що є у
справі, повертаються судом після їх
дослідження, якщо це можливо без шкоди
для розгляду справи, або після набрання
законної сили судовим рішенням у
справі за клопотанням осіб, які їх
надали. У справі залишається
засвідчена суддею копія письмового
доказу.

Крім цього, суд першої інстанції
зазначив, що вимоги заявника про
завірення копій квитанцій по сплаті
державного мита у розмірі 3,40 грн. та
витрати на правову допомогу 300 грн. не
підлягають розгляду в судовому
засіданні, оскільки до цього вже
отримана резолюція головуючого по
справі про видачу оригіналів цих
документів.

Крім зазначеного, колегія суддів
звертає увагу на положення ст. 94 КАС
України, якою визначено, що якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Також, положеннями ч. 2 ст. 3 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що рішення про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами Державного
казначейства України в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції та звертає увагу на те, що
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845
«Про затвердження Порядку виконання
рішень про стягнення коштів з рахунків,
на яких обліковуються кошти державного
та місцевих бюджетів, або бюджетних
установ», визначає механізм виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників
(далі - рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Як встановлено п.3 Порядку, рішення про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів виконуються на
підставі виконавчих документів
виключно органами Казначейства з
попереднім інформуванням Мінфіну та у
порядку черговості надходження
виконавчих документів.

Згідно п.19 Порядку безспірне списання
коштів державного та місцевих бюджетів
і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому листі про
стягнення надходжень до бюджету та/або
заяві про виконання рішень про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюється органами Казначейства з
відповідного рахунка, на які такі кошти
зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

Враховуючи, що функцію стягнення
коштів з Державного бюджету здійснює
Головне управління Державної
казначейської служби в Одеській
області, а підставою для стягнення
зазначених сум є виконавчий лист, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованих висновків про
зобов'язання органу Державної
казначейської служби України стягнути
судові витрати з Державного бюджету
України.

З урахуванням зазначеного та положень
ст. 94 КАС України, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
стягнення з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судових витрат по
сплаті державного мита у розмірі 3,40
грн. та витрат на правову допомогу в
розмірі 300,00 грн., а всього 304,40 грн.
підлягає виконанню Головним
управлінням Державної казначейської
служби України в Одеській області.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга
Головного управління Державної
казначейської служби України
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 184, 195, 197, 199, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної казначейської
служби України - залишити без
задоволення, а ухвалу Малиновського
районного суду м. Одеси від 11 квітня 2013
року про роз'яснення судового рішення -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов