Справа № 2а-1127/10
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1127/10
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Бужак Н.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
Оболонському районі м.Києва на
постанову Оболонського районного суду
м.Києва від 20 грудня 2010 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду України в
Оболонському районі м.Києва про
зобов»язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Оболонського районного
суду м.Києва від 20 грудня 2010 року
позовні вимоги задоволено частково та
зобов'язано провести перерахунок
пенсії у відповідності до ч.ч.1, 2 ст.40 та
ч.4 ст.42 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» із застосуванням
показника середньої заробітної плати
02.08.2010 року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
рішення суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
є підставою для його скасування.

Крім того, апелянт просить поновити
строк на апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
правових підстав окремо вирішувати
питання щодо поновлення пропущеного
строку на апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції та
можливість поновити вказаний строк.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, та те, що до суду
апеляційної інстанції всі особи, які
беруть участь в справі не прибули, а
також керуючись правилами ч. 6 ст. 12 КАС
України колегія суддів ухвалила про
апеляційний розгляд справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами відповідно до ч. 1
ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, виходячи з наступного.

Позивач перебуває на обліку у
Відповідача та одержує пенсію за віком,
при цьому, після призначення пенсії
Позивач продовжував працювати.

У 2010 році Позивачу здійснено
перерахунок пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
за 2007 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в ч.1ст. 40 цього Закону.

За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з
01.07.2000 року. У разі якщо страховий стаж
становить менший період, ніж
передбачено абзацом першим цієї
частини, враховується заробітна плата
(дохід) за фактичний страховий стаж. За
вибором особи, яка звернулася за
пенсією, з періоду, за який
враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії, виключається
період до 60 календарних місяців підряд
за умови, що зазначений період
становить не більше ніж 10 відсотків
тривалості страхового стажу.

Підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року № 107-VI ч. 4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» викладено в новій
редакції.

За даною редакцією, у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням не менше ніж 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім частини першої
статті 40 цього Закону.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008
положення підпункту «б» підпункту 10
пункту 35 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, після прийняття
Конституційним Судом України
вказаного рішення знову почали діяти
положення ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в їх первинній редакції.

Тобто, з часу прийняття цього рішення
перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Підпунктом 3 пункту 11 Постанови
Кабінету Міністрів України «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» від 28.05.2008 року № 530
визначено, що у разі коли застрахована
особа після призначення пенсії
відповідно до Закону продовжувала
працювати, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менш як 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії. При цьому з
періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період, що настає після
призначення пенсії, не підлягає
виключенню згідно з абзацом третім
частини першої статті 40 Закону.

Тобто, фактично цією нормою
відтворена редакція ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
редакції Закону України від 28.12.2007 року
№ 107-VI, яка визнана неконституційною.

Отже, починаючи з 28.05.2008 року діють два
нормативно-правові акти Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та постанова
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530, які регулюють спірні
правовідносини.

При цьому, умови перерахунку пенсії,
визначені в наведеному підпункті
постанови Кабінету Міністрів України
не відповідають умовам, викладеним в ч.
1 ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції Закону від 09.07.
2003 року № 1058-ІV.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, колегія суддів
вважає, що при вирішенні даного спору
слід застосовувати правила ч. 1 ст. 40, ч. 4
ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у первинній редакції.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що у Відповідача відсутні
правові підстави для перерахунку
пенсії із застосуванням показника
заробітної плати (доходу) в середньому
на одну особу в цілому по Україні, з
якої сплачено страхові внески за 2009
рік.

Суд першої інстанції на наведене уваги
не звернув та помилково дійшов
висновку про необхідність задоволення
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати постанову суду та
прийняти нову постанову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є, зокрема,
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення питання, тому
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд,-

П О С ТА Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Оболонському районі м.Києва
задовольнити.

Постанову Оболонського районного
суду м.Києва від 20 грудня 2010 року
скасувати та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України в
Оболонському районі м.Києва про
зобов»язання вчинити певні дії -
відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили
через п»ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Бужак Н.П.

Головуючий суддя

Твердохліб В.А.

Судді:

Троян Н.М.

Бужак Н.П.