Справа № 568/1428/13-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"23" січня 2014 р.
Справа № 568/1428/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шевчук С.М.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області на постанову Радивилівського
районного суду Рівненської області від
"04" листопада 2013 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Радивилівському районі
Рівненської області про визнання дій
неправомірними і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області. В якому просила визнати
протиправними дії відповідача та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Радивилівському районі
Рівненської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії за
вислугою років, починаючи з 01.07.2012 року
відповідно до вимог ст.50-1 Закону
України "Про прокуратуру", постанови
КМУ від 31.05.2012 року №505 виходячи із 90%
розміру заробітної плати.

Постановою Радивилівського районного
суду Рівненської області від 04.11.2013
року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області про перерахунок позивачу
пенсії за вислугу років у розмірі 80%
місячного заробітку, починаючи з 01.07.2012
року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Радивилівському районі
Рівненської області перерахувати
позивачу починаючи з 01.07.2012 року
призначену пенсію у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
працівникам прокуратури відповідно до
вимог ст.50-1 Закону України "Про
прокуратуру" у розмірі 90% місячного
заробітку та виплатити різницю між
фактично отриманою та належною до
оплати суми пенсії, починаючи з 01.07.2012
року.

Не погоджуючись з ухваленим по справі
рішенням, Управління Пенсійного фонду
України в Радивилівському районі
Рівненської області звернулося до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у
судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду прийшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону України
"Про прокуратуру". Редакція зазначеної
статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої
статті 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" в редакції, що діяла на час
призначення пенсії ОСОБА_3, прокурори і
слідчі зі стажем роботи не менше 20
років, у тому числі зі стажем роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи", який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
внесено зміни до статті 50-1 Закону
України "Про прокуратуру", зокрема
змінено у відсотках розмір пенсії за
вислугу років, яка призначається
прокурорам і слідчим у разі реалізації
ними такого права.

Відповідно до статті 50-1 Закону України
"Про прокуратуру" у редакції Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" прокурори і слідчі мають право
на пенсійне забезпечення за вислугу
років незалежно від віку за наявності
на день звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону України "Про прокуратуру" щодо
призначення прокурорам і слідчим
пенсії за вислугу років у розмірі не
більше 90 відсотків від суми місячного
(чинного) заробітку втратили чинність у
зв'язку з внесенням змін до редакції
цієї статті Законом України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи".

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини тринадцята,
вісімнадцята статті 50-1 Закону України
"Про прокуратуру", положення яких щодо
перерахунку пенсії у зв'язку із
прийняттям Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" змін
не зазнали (змінилась лише нумерація
частин цієї статті).

Відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" обчислення (перерахунок)
пенсій провадиться за документами
пенсійної справи та документами,
додатково поданими пенсіонерами,
виходячи з розміру місячного
заробітку за відповідною посадою, з
якої особа вийшла на пенсію, станом на
час звернення за призначенням або
перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті
50-1 Закону України "Про прокуратуру"
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця,
що йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду вважає, що при
перерахунку пенсії працівникам
прокуратури має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії,
а тому внесені Законом України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" зміни до статті 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" щодо розміру
пенсії у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам є
частини тринадцята, вісімнадцята
статті 50-1 Закону України "Про
прокуратуру", які змін у зв'язку із
прийняттям Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" не
зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Аналогічна позиція щодо перерахунку
пенсії працівникам прокуратури
відповідно до вимог ст.50-1 Закону
України "Про прокуратуру" міститься у
практиці Верховного суду України
(постанови від 10.12.2013року та 17.12.2013року.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом
першої інстанції винесено законне та
обґрунтоване рішення, яке постановлене
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області залишити без задоволення, а
постанову Радивилівського районного
суду Рівненської області від "04"
листопада 2013 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М. Шевчук

судді:
Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Радивилівському районі Рівненської
області вул. Почаївська, 28,м.
Радивилів,Рівненська область,35500