Справа № 107/10512/13-а
Суддя: Собєщанська Н. В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/107/8/14р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року

м. Керч

Керченський міський суд
Автономної Республіки Крим у складі
судді Собєщанської Н.В. при секретарі
Нікітіній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Керчі адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління Державної
автомобільної інспекції в Херсонській
області в особі старшого інспектора
ДПС взводу з обслуговування
стаціонарного поста 2 РДПС ДАІ УМВС
старшого лейтенанта міліції Дрига
Ігоря Анатолійовича про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності від 24.10.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Управління Державної автомобільної
інспекції в Херсонській області в
особі старшого інспектора ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного поста 2
РДПС ДАІ УМВС старшого лейтенанта
міліції Дрига І.А. про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності від 24.10.2013 року. Свої
вимоги мотивує тим, що 24.10.2013 року було
складено протокол про адміністративне
правопорушення та винесено постанову
про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 255 грн. З діями
інспектора та постановою не згоден, та
вважає їх такими що суперечать закону
згідно з наступним. Згідно протоколу та
постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
24.10.2013 року він притягнутий за
адміністративної відповідальності за
те, що 24.10.2013 року у 10-41 годину на
автодорозі Херсон-Генічеськ 56 км.,
керуючи транспортним засобом у зоні
дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження
максимальної швидкості» рухався зі
швидкістю 84 км/годину, що було
зафіксовано приладом «Візир»,
перевищив швидкість на 34 км./годину, чим
порушив п.п. 12.9.б правил дорожнього
руху. Даного правопорушення він не
скоював, рухався зі швидкістю, яка не
перевищувала 50 км/годину. На фото, які
були надані йому для огляду
робітниками ДАІ, не вбачались номерні
знаки автомобіля, що ставить під сумнів
належність зафіксованої швидкості на
них належному йому автомобілю. Також
постанова була винесена на місці, що
порушило його права та законні
інтереси, всупереч тому , що він не
згоден з був з постановою. На
зазначених підставах просив позов
задовольнити.

Позивача у судовому засіданні
позов підтримав у повному обсязі та
просив його задовольнити на підставі
обставин викладених у ньому та доданих
до нього письмових доказів. На питання
суду пояснив, що заяву про відкладення
розгляду протоколу на іншу дату не
подавав робітникам ДАІ, в усній формі
сказав, що не згоден з протоколом та
вимагає розгляду у суді. На фото які
надані до запереч відповідачем не
убачається ні номеру машини також
відсутня прив'язка до дорожнього
знаку. У машині їхав один, без свідків.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав суду заяву у якій просив
справу розглянути у відсутності
представника установи, заперечував
проти позову та просив відмовити у його
задоволенні на підставі наданої копії
фотографій роздруківки з приладу
«Візир».

Суд, вислухавши пояснення
позивача, дослідивши письмові
матеріали справи та надав їм правової
оцінки прийшов до висновку про
часткове задоволення позовних вимог
позову.

Статтею 6 КАС України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

В нормі статті 8 КАС України зазначено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
дорожній рух» забезпечення безпеки
дорожнього руху в Україні покладається
на Державну автомобільну інспекцію,
яка входить до системи органів
Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
міліцію», міліції для виконання
покладених на неї обов'язків надається
право складати протоколи про
адміністративні правопорушення, у
випадках, передбачених КУпАП,
накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4
Положення про Державну автомобільну
інспекцію Міністерства внутрішніх
справ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 №
341, одним з основних завдань
Державтоінспекції є забезпечення
безпеки учасників дорожнього руху,
захист їх прав та законних інтересів.

На підрозділи ДПС відповідно до
Інструкції з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби ДАІ МВС, затвердженої наказом
МВС України 27.03.2009 №111 (далі Інструкція)
покладені завдання по контролю за
дорожнім рухом, попередженню та
припиненню адміністративних
правопорушень у сфері дорожнього руху.
Працівникам підрозділів ДПС надано
право складати протоколи про
адміністративні правопорушення у
сфері безпеки дорожнього руху, також
виносити відповідно до чинного
законодавства постанови про
адміністративні порушення.

Судовим розглядом встановлено, що
постановою старшого інспектора ДПС
взводу з обслуговування стаціонарного
поста №2 Інспекції ДПС ДАІ УМВС ст.
лейтенантом міліції Дрига І.А. 24.10.2013
року було притягнуто ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за те,
що останній 24.10.2013 року у 10-41 годині на
автодорозі Херсон-Генічеськ 56 км.
керував транспортним засобом Hyunoai i30
д.н. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку
3.29 «Обмеження максимальної швидкості»
рухався зі швидкістю 84 км./годину, що
було зафіксовано приладом «Візир» 0711248,
чим порушив п. 12.9.б ПДР України.

Згідно даного пункту правил
забороняється перевищувати
максимальну швидкість, зазначену в
пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де
встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на
транспортному засобі, на якому
встановлено розпізнавальний знак
відповідно до підпункту "и" пункту 30.3
цих Правил.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Судом встановлено, що надані
відповідачем заперечення цілком
спростовують твердження позивача,
викладені у позовній заяві.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова
особа) оцінює докази за внутрішнім
переконанням, заснованому на
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженню всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом та
правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП,
відповідальність настає за
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками.

Із наданої копії фотографій приладу
«Візир» не убачається можливість
встановити номерний знак
транспортного засобу які й перевищив
швидкість, також відсутня прив'язка до
дорожнього знаку, що унеможливлює
встановити де саме було зроблено даний
знимок.

З урахуванням зазначеного та виходячи
з аналізу наданих суду матеріалів,
судом не вбачається, що у діях ОСОБА_1 є
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП.

Статтею 2 КАС України визначено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позов ОСОБА_1 про визнання
протиправною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення про притягнення його до
адміністративної відповідальності та
накладення адміністративного
стягнення у виді штрафу підлягає
частковому задоволенню, оскільки
оскаржувана постанова винесена
відповідачем всупереч вимогам чинного
законодавств, без урахування всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, без дотриманням
принципу рівності перед законом та
урахування прав особи на участь у
процесі прийняття рішення.

Суд вважає, що відповідачем не доведена
правомірність своїх дій щодо складання
як протоколу про адміністративне
правопорушення відносно позивача, та й
винесення оскаржуваної постанови про
адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

На підставі викладено, керуючись ст. ст.
7-12, 69-72, 76-79, 86, 89-94, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Постанову про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
серії СА № 253784 від 24.10.2013 року по ч. 1
ст.122 КУпАП - скасувати.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили
з моменту проголошення є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови суду
виготовлений 24.01.2014 року.

Суддя підпис
Собєщанська Н.В.

Згідно з оригіналом.

Суддя