Справа № 801/9124/13-а
Суддя: Дадінська Тамара Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/9124/13-а

16.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Дадінської Т.В.,

суддів Омельченка В. А. ,

Дудкіної Т.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Кудряшова А.М.) від 29.10.2013 по справі
№801/9124/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим (вул. М. Залки, 1/9, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95053)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Сімферопольська міська
рада АР Крим (вул. Толстого, 15, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95000)

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення та спонукання до
виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 29.10.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м.Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим, третя
особа Сімферопольська міська рада АР
Крим про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення та
спонукання до виконання певних дій -
задоволено частково: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 30.04.2013
року, прийняте стосовно ОСОБА_2 про
визначення податкового зобов'язання з
орендної плати з фізичних осіб в сумі
13536,35 гривень. В іншій частині позовних
вимог -відмовлено.

Також судом вирішено питання щодо
розподілу судових витрат по справі.

Не погодившись з даним рішенням суду
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 29.10.2013
року скасувати, прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована не
відповідністю судового рішення суду
першої інстанції нормам матеріального
та процесуального права, неправильною
оцінкою судом першої інстанції
обставин справи, що мають значення для
справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання 16.01.2014 представники
сторін та третьої особи не з'явились,
про дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені в
встановленому законом порядку.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування Окружним
адміністративним судом АР Крим норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
спірні правовідносини у справі виникли
у зв'язку із прийняттям ДПІ у м.
Сімферополі податкового повідомлення -
рішення № від 30.04.2013 про
визначення позивачу податкового
зобов'язання з орендної плати з
фізичних осіб у розмірі 13536,35 грн. (арк.
с.6).

Так, 18.09.2009 між позивачем (Орендар) та
Сімферопольською міською радою
(Орендодавець) укладено договір оренди
земельної ділянки №601-Р.

Зазначений договір укладено до
виконання рішення 46-ї сесії
Сімферопольської міської ради 5
скликання №745 від 19.03.2009.

Відповідно до умов зазначеного
договору Орендар приймає в строкове,
платне користування земельну ділянку
для обслуговування житлових і
адміністративних приміщень, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
кадастровий номер :02:019:0050.

Згідно з випискою з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки від 16.03.2009
№217/10-01-16 (до проекту відведення
земельної ділянки), вбачається, що
земельна ділянка надана фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2, що
розташована у «Феодосійській»
економіко-планувальної зоні, номер
оціночного району 168, коефіцієнт
функціонального використання
земельної ділянки площею 0,0422 га
дорівнює 2,5 (землі комерційного
використання), а площею 0,0095 га дорівнює
1,0 (землі під житлову забудівлю).

Орендна плата за договором встановлена
в розмірі 6206,77 гривень та вноситься
орендатором щомісячно в сумі 517,23
гривень на рахунок №0004 в
місцевий бюджет Київського району м.
Сімферополя.

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки, на момент укладення договору,
згідно п.2.2. договору, склала102036,56
гривень.

Згідно набрання чинності рішення 19-ї
сесії Сімферопольської міської ради VI
скликання від 30.05.2011 року №177 «Про
нормативну грошову оцінку земель м.
Сімферополь АР Крим», позивачем 10.05.2012
отримано лист від Сімферопольської
міської ради АР Крим та запропоновано
розглянути питання про внесення
відповідних змін в договір оренди
земельної ділянки шляхом підписання
додаткової угоди протягом 14-ти
календарних днів з моменту отримання
даного звернення.

На підставі зазначеного вище, позивач
звернувся до Управління Держкомзему в
м. Сімферополі АР Крим за отриманням
Виписки з технічної документації про
нову нормативну грошову оцінку
земельної ділянки АДРЕСА_2.

З наданою Випискою з технічної
документації від 29.05.2012, нова
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки під забудовою, з урахуванням
коефіцієнту (Кф) склала 180484,7 гривень.

Внаслідок збільшення нормативної
грошової оцінки земельної ділянки та з
метою уникнення збільшення сум
орендної плати позивач звернувся до
Сімферопольської міської ради з
питанням приватизації земельної
ділянки та зміни пунктів договору у
зв'язку із зміною цільового
призначення земельної ділянки.

У матеріалах справи відсутні
відповіді на звернення позивача.

Підпунктом 9.1.10 п.9.1 ст.9 Податкового
кодексу України визначено, що плата за
землю належить до загальнодержавних
податків та зборів.

Плата за землю - загальнодержавний
податок, який справляється у формі
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності (пп.14.1.147 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 14.1.136. п. 14.1. ст. 14
Податкового кодексу України, орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Податковим кодексом України
передбачено, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Платником орендної
плати є орендар земельної ділянки.
Об'єктом оподаткування є земельна
ділянка, надана в оренду (п.п. 288.1., 288.2 та
288.3 ст.288 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 288.5 ст. 288 Податкового
кодексу України, розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою:
для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом; для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом.

Базою оподаткування плати за землю є
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно до
порядку, встановленого цим розділом, а
у разі, якщо нормативну грошову оцінку
не проведено - площа земельних ділянок
(ст. 271 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп.14.1.125 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок для цілей розділу ХІІ цього
кодексу - капіталізований рентний
дохід із земельної ділянки, визначений
відповідно до законодавства
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів.

Для визначення розміру податку та
орендної плати використовується
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок. Центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері земельних відносин за індексом
споживчих цін за попередній рік щороку
розраховує величину коефіцієнта
індексації нормативної грошової
оцінки земель, на який індексується
нормативна грошова оцінка
сільськогосподарських угідь, земель
населених пунктів та інших земель
несільськогосподарського призначення
за станом на 1 січня поточного року, що
визначається відповідною формулою
(п.289.1 та п.289.2 ст. 289 Податкового кодексу
України).

Відповідно до ч.5 ст. 286 Податкового
кодексу України нарахування фізичним
особам сум податку проводиться
органами державної податкової служби,
які видають платникові до 1 липня
поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку визначеному статтею 58 цього
Кодексу.

У разі переходу права власності на
земельну ділянку від одного власника
до іншого протягом календарного року
податок сплачується попереднім
власником за період з 1 січня цього року
до початку того місяця, в якому він
втратив право власності на зазначену
земельну ділянку, а новим власником -
починаючи з місяця, в якому у нового
власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на
земельну ділянку від одного власника
до іншого протягом календарного року
контролюючий орган надсилає податкове
повідомлення-рішення новому власнику
після отримання інформації про перехід
права власності.

Судом першої інстанції встановлено, що
переходу права власності на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_2, від одного власника до іншого
не відбулось.

Згідно до п. 288.4. ст. 288 Податкового
кодексу України розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
"Про орендну землі" істотними умовами
договору оренди землі є об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце розташування
та розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату.

Таким чином, вищевказані положення
Податкового кодексу України та Закону
України "Про оренду землі"
передбачають, що орендна плата за землю
сплачується у розмірі та на умовах,
визначених у договорі оренди.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем сплачувалась орендна плата
за земельну ділянку у розмірі та на
умовах, передбачених договором оренди
землі.

На підставі встановленого, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відповідачем
безпідставно визначене податкове
зобов'язання з орендної плати з
фізичних осіб в сумі 13536,35 гривень, у
зв'язку із чим повідомлення-рішення
№ від 30.04.2013 є протиправним.

При таких обставинах справи підстави
для задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення суду
першої інстанції -відсутні.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
29.10.2013 по справі №801/9124/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Т.В. Дадінська

Судді підпис
В.А.Омельченко

підпис Т.М. Дудкіна

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Т.В. Дадінська