Справа № 812/9604/13-а
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тихонов І.В.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
справа №812/9604/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії: головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів: Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 05 грудня 2013
року у справі № 812/9604/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Луганську про
визнання дій неправомірними, стягнення
виплаченої пенсії по втраті
годувальника в розмірі 914,04 грн., -

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Луганську про
визнання дій неправомірними, стягнення
виплаченої пенсії по втраті
годувальника в розмірі 914,04 грн.

02 грудня 2013
року на адресу суду від позивача
надійшов уточнений адміністративний
позов, у якому позивач просить визнати
дії відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Луганську щодо не виплати суми витрат
на виплату пенсії ОСОБА_2, по втраті
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві неправомірними.
Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську на
користь управління пенсійного Фонду
України в артемівському районі м.
Луганська виплачену пенсію ОСОБА_2, по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві в розмірі 914,04 грн.
В
обґрунтування позовних вимог
зазначено, що з 27.09.2010 ОСОБА_2, отримує
пенсію по втраті годувальника - ОСОБА_3,
який помер в наслідок нещасного
випадку на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_1.
Управлінням Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська її
було включено до списку осіб, які
отримували пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за травень-жовтень 2013
року, вказані витрати звірені по
особовій справі та узгоджені
управлінням Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська в
акті щомісячної звірки за
травень-жовтень 2013 року. Зазначені акти
підписані представниками відповідача
без урахування суми пенсії та витрат на
виплату та доставку пенсії - 914,04 грн.
Фактично відповідачем не порушувався
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, акти звіряння були
підписані, але без урахування
зазначеної суми. На підставі цього між
позивачем і відповідачем виник спір
щодо відшкодування понесених витрат. У
даному випадку Порядок не врегульовує
спірних відносин, які виникли між
сторонами, оскільки встановлене ним
правило підписання актів звірки
розраховане на відсутність спору.
Аналогічну правову позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
20 березня 2007 року. Обґрунтування
відповідачем позиції по відмові в
прийнятті до відшкодування суми пенсії
по втраті годувальника, який помер
внаслідок професійного захворювання,
отриманого на виробництві, є
неправомірними, оскільки таке
відшкодування передбачено
законодавством. Постановою
Луганського окружного
адміністративного суду від 05 грудня 2013
року у справі № 812/9604/13-а у задоволенні
позову Управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Луганську про
визнання дій неправомірними, стягнення
виплаченої пенсії по втраті
годувальника в розмірі 914,04 грн. -
відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ухвалити нове
судове рішення, яким позов
задовольнити.

Сторони в судове засідання не
прибули, про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, тому за
приписами п. 2 ч. ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої та апеляційної
інстанції встановлено, що ОСОБА_2, з
27.09.2010 отримує в управлінні Пенсійного
фонду України в Артемівському районі м.
Луганська пенсію по втраті
годувальника ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного
випадку на виробництві, про що свідчить
акт від 08.05.1976 № 40 про нещасний випадок
на виробництві форми Н-1, розпорядження
від 04.11.2013 №134596 (а.с.6,7-9).

На день смерті ОСОБА_3, його
дружині ОСОБА_2, було не повних 41 рік.

Частиною 1 ст.36 Закону України від 09
липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по III групі
інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника. Батьки і
чоловік (дружина) померлого, які не були
на його утриманні, мають право на
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, якщо втратили джерело
засобів до існування.
Згідно з п.1 ч.2 ст.36 Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» непрацездатними членами
сім'ї вважаються чоловік (дружина),
батько, мати, якщо вони є інвалідами або
досягли пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього Закону.
Відповідно
до ч.8 ст.36 Закону України від 09 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» пенсії
у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, призначаються
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».
Відповідно до ч.1 ст.21 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105- XIV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон № 1105) у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: а) допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; б)
одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого; в) щомісяця грошову
суму в разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; г) пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; д) пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; є) допомогу дитині
відповідно до статті 9 цього Закону.

Згідно з вимогами ст.28
Закону № 1105 страховими виплатами є
грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку. Зазначені грошові
суми складаються із: 1) страхової
виплати втраченого заробітку (або
відповідної його частини) залежно від
ступеня втрати потерпілим професійної
працездатності (далі - щомісячна
страхова виплата); 2) страхової виплати
в установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сім'ї
та особам, які перебували на утриманні
померлого); 3) страхової виплати пенсії
по інвалідності потерпілому; 4)
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника; 5) страхової
виплати дитині, яка народилася
інвалідом внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання її матері під час
вагітності; 6) страхових витрат на
медичну та соціальну допомогу.
Статтею 33 Закону № 1105
встановлено, що у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом «д» пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті. Такими
непрацездатними особами, серед іншого,
є жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють.
З аналізу зазначених норм Законів
вбачається, що основною умовою
одержання щомісячних страхових виплат
по втраті годувальника є володіння
особою відповідними ознаками:
непрацездатна, знаходилась на
утриманні померлого.
Враховуючи вищевикладене, сплачені
ОСОБА_2, за травень-жовтень 2013 року суми
пенсії не є страховими виплатами у
розумінні ст.21 Закону № 1105,
фінансування яких провадиться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків за рахунок коштів цього Фонду.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року № 5-4/4
та зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 16 травня 2003 року за №
376/7697 (надалі - Порядок № 5-4/4), визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.
У
відповідності із п.4 Порядку № 5-4/4
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«;Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.
Пунктом 5 Порядку № 5-4/4
визначено, що органи Пенсійного фонду
щомісяця, до 10 числа місяця, наступного
за звітним, на підставі списку осіб,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
(далі - відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків) звірку витрат за
особовими справами потерпілих,
складають акт щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків).
Порядок № 5-4/4 не
врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховано
на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання
актів з боку Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у судовому порядку
в судах адміністративної юрисдикції
мають вирішуватись вимоги про
стягнення спірних сум (зазначену
правову позицію неодноразово
висловлювала Судова палата в
адміністративних справах Верховного
Суду України, зокрема, в постанові від 20
березня 2007 року за результатами
перегляду за винятковими обставинами
справи за позовом управління
Пенсійного фонду України у
Великобагачанському районі
Полтавської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Великобагачанському та
Решетилівському районах Полтавської
області про зобов'язання прийняти до
заліку та відшкодування суми та в
постанові від 30 вересня 2008 року за
результатами перегляду за винятковими
обставинами справи за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Яворівському
районі Львівської області про
спонукання до вчинення дій).
Оскільки, на
момент настання страхового випадку
(смерть ОСОБА_3, яка пов'язана з нещасним
випадком на виробництві) ОСОБА_2, не
була непрацездатною та не знаходилася
на утриманні померлого, суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві, та
відмовив у задоволенні позовних вимог,
з чим погоджується колегія суддів.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлене судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування судового
рішення відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст.198 ч. 1
п. 1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254
ч. 5 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 05 грудня 2013
року у справі № 812/9604/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 05 грудня 2013
року у справі № 812/9604/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Луганську про
визнання дій неправомірними, стягнення
виплаченої пенсії по втраті
годувальника в розмірі 914,04 грн. -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
за наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею чинності.

Головуючий суддя
А.А. Блохін

Судді
Г.М. Міронова

І.В.
Юрко