Справа № 814/5229/13-а
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

22 січня 2014 року
Справа № 814/5229/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Желєзного
І.В. суддів Птичкіної В.В., Біоносенко
В.В. секретар судового засідання
Кононенко Д.Ф. розглянувши
адміністративну справу

за участю представників:

від позивача: Галькевич О.П.

від відповідача 1: Кириленко Л.П., Хурсік
Ю.А.

від відповідача 2, 3: Марянко Н.І.

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "КОРОНИТ", (вул.
Пушкінська, 62, м. Миколаїв, 54020)

до відповідача 1 до відповідача 2 до
відповідача 3Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області,
(вул. Г.Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029)
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м.
Миколаїв, 54001) Міністерства доходів і
зборів України (Львівська площа, 8, м.
Київ, 04655)

провизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, ВСТАНОВИВ:

ТОВ «КОРОНИТ», відповідно до уточнених
позовних вимог, звернулося до
Державної податкової інспекції у
Заводському районі Головного
управління Міндоходів у Миколаївський
області (далі по тексту - ДПІ,
відповідач 1), Головного управління
Міндоходів у Миколаївський області
(далі по тексту - відповідач 2),
Міністерство доходів і зборів України
(далі по тексту - відповідач 3), в якому
просив визнати протиправними та
скасувати повністю податкове
повідомлення-рішення форми «В4» від 07
серпня 2013 року № ДПІ у
Заводському районі м.Миколаєва
Головного управління Міндоходів про
зменшення розміру залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду у розмірі 449366,00
гривень.

Не погоджуючись з підставами прийняття
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення (порушення
п.п.135.5.4 п.135.5. ст.135, п.198.3 ст.198, ст.200 ПК
України) та посилаючись на його
незаконність, позивач просив про
задоволення позову.

Відповідачі позов не визнали, вказавши
на відсутність у позивача права на
формування суми бюджетного
відшкодування за рахунок вартості
придбаного в 2010 році нерухомого майна у
ПП «Нескучний сад», оскільки по
завершенні терміну позовної давності
придбане майно не оплачене відповідно
до умов цивільно-правових угод, а отже
вважається безоплатно отриманим, що
відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України є підставою для
коригування податкового кредиту.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні в них фактичні дані,
колегія суддів дійшла висновку про
обгрунтованість заявлених вимог,
зважаючи на таке.

В судовому засіданні встановлено, що в
період з 25.06.2013р. по 09.07.2013р.
відповідачем проведено позапланову
документальну виїзну перевірку
позивача з питань правомірності
нарахування суми залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, за І квартал 2013
року.

За результатами перевірки
складено відповідний акт від 16.07.2013р. за
№128/14-04-15-01-19/36813836 (далі по тексту - акт), в
якому зазначено про порушення
суб'єктом господарювання п.п.135.5.4 п.135.5.
ст.135, п.198.3 ПК України, в зв'язку з чим
ТОВ «КОРОНИТ» завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду у сумі
449366,00грн.. При цьому, на думку
контролюючого органу, причиною
виникнення від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту у квітні 2010
року (99,93% загальної суми податкового
кредиту квітня 2010 року) є придбання
нежитлової будівлі, що знаходиться за
адресою: м. Миколаїв, вул.Пушкінська,62,
та нежитлової будівлі (гараж з
прибудовою), що знаходиться за адресою:
м. Миколаїв, вул.Пушкінська,64.

На підставі акта контролюючим органом
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 07.08.2013р.
№, яким суб'єкту господарювання
зменшено розмір залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду у розмірі
449366,00грн..

Підставою для зменшення розміру
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду, став
висновок контролюючого органу про
втрату суб'єктом господарювання права
на податковий кредит та бюджетне
відшкодування ПДВ, оскільки залишок
від'ємного значення податку попередніх
податкових періодів, який сформований
платником ПДВ за придбаними
товарами/послугами, по завершенні
терміну позовної давності є
неоплаченим, а отже, товари вважається
безоплатно отриманими, що відповідно
до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України є підставою для коригування
податкового кредиту.

22 серпня 2013 року на податкове
повідомлення-рішення ТОВ «КОРОНИТ» до
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області було подано
скаргу. 31 жовтня 2013 року позивачем
отримано рішення за №1899/10/14-29-10-03-10 від
23.10.2013р., яким скаргу залишено без
задоволення, а оспорюване податкове
повідомлення-рішення без змін.

08 листопада 2013 року на адресу
Міністерства доходів і зборів України
ТОВ «КОРОНИТ» надіслано повторну
скаргу на податкове
повідомлення-рішення, акт виїзної
позапланової перевірки та рішення
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про результати
розгляду скарги. 10 грудня 2013 року
позивачем отримано Рішення про
результати розгляду повторної скарги
(вих.№16998/6/99-99-10-01-15) від 06.12.2013р., яким
залишено без змін оспорюване податкове
повідомлення-рішення, а скаргу без
задоволення.

Досліджуючи обставини, з якими закон
пов'язує наявність або відсутність в
діях суб'єкта господарювання
податкового правопорушення, колегія
суддів виходить з такого.

Згідно з пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п.п.135.5.4. п.135.5 ст.135
Податкового кодексу України
заборгованість за зобов'язаннями, щодо
яких минув строк позовної давності, є
безнадійною заборгованістю. Згідно з
п.п.«а» п.п. 14.1.11 п.14.1 ст.14 безнадійна
заборгованість - заборгованість за
зобов'язанням, відносно яких минув
термін позовної давнини.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу
України визначено, що «податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, … та
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів».

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

При розгляді справи також встановлено,
що 05.03.2010р. між ТОВ «КОРОНИТ» (Покупець)
та Приватним підприємством «Нескучний
сад» (Продавець) укладено Договір
купівлі-продажу нежитлової будівлі,
який посвідчено приватним нотаріусом,
зареєстровано в Державному реєстрі
правочинів за №8303211. Предмет угоди ціла
нежитлова будівля загальною площею
9071,90кв.м., вартістю 2494675,00грн.. Продаж
будівлі вчинено (п.1.2. Договору) за
2900000,00грн. (у т.ч. ПДВ 483 333,33грн.). Пунктом
2.1. договору передбачено, що Покупець
зобов'язаний розрахуватися з Продавцем
за нежитлову будівлю, зазначену у п.1.1.
цього Договору до 31 грудня 2010 року,
перерахувавши на поточний рахунок
Продавця 2 900 000,00грн. (між сторонами
можлива вексельна форма розрахунків).

05.03.2010 року між ТОВ «КОРОНИТ» (Покупець)
та Приватним підприємством «Нескучний
сад» (Продавець) укладено Договір
купівлі-продажу нежитлової будівлі
(гараж з прибудовою), який посвідчено
приватним нотаріусом, зареєстровано в
Державному реєстрі правочинів за
№8303305. Предметом угоди є ціла нежитлова
будівля гаражу з прибудовою площею
219,60кв.м.). Продаж цієї будівлі вчинено
(п.1.2. Договору) за 100 000,00грн. (у т.ч. ПДВ 16
666,67грн.). Пунктом 2.1.угоди передбачено,
що Покупець зобов'язаний розрахуватися
з Продавцем за нежитлову будівлю до 31
грудня 2010 року, перерахувавши на
поточний рахунок Продавця 100000,00грн.
(між сторонами можлива вексельна форма
розрахунків).

На виконання домовленостей між
Покупцем і Продавцем складено акти
прийому-передачі, згідно з якими
Продавцем були передані, а Покупцем
були прийняті 05.03.2010р. нежитлова
будівля загальною площею 9071,90кв.м.,
розташована за адресою: м.Миколаїв,
вул.Пушкінська,62, та будівля гаражу з
прибудовою загальною площею 219,60кв.м.,
розташована за адресою: м.Миколаїв,
вул.Пушкінська,64.

Продавцем виписані податкові накладні:
№37 від 05.03.2010р. (нежитлова будівля
площею 9071,90кв.м.) на суму 2 900000,00грн.(у т.ч.
ПДВ 483333,33грн.) та №38 від 05.03.2010р.
(нежитлова будівля гаражу з прибудовою
площею 219,60кв.м.) на суму 100000,00грн.(у т.ч.
ПДВ 16666,67грн.).

Станом на 17.05.2010р. між ТОВ «КОРОНИТ» та
ПП «Нескучний сад» підписано Акт
звірки взаємних розрахунків, в якому
зазначено, що сальдо на користь ПП
«Нескучний сад» становить 3113127,00грн.
ТОВ «КОРОНИТ».

19.05.2010р. позивач в рахунок оплати
за придбане майно передав ПП
«Нескучинй сад» два векселі: простий
вексель серії АА 1722191 на суму 1452291,57грн.,
в якому зазначено, що ТОВ «КОРОНИТ»
заплатить проти цього простого векселя
31 березня 2015 року наказу ПП «Нескучний
сад»; простий вексель серії АА 1722186 на
суму 1660835,43грн., в якому зазначено, що
ТОВ «КОРОНИТ» сплатить проти цього
простого векселю 31 березня 2015 року
наказу ПП «Нескучний сад».

За таких обставин, навіть якщо вважати,
що строк позовної давності щодо
фактичного перерахування грошових
коштів на рахунок продавця спливає
виходячи з положень цивільно-правових
угод (а не з вексельних зобов'язань), то
вказаний строк належить відраховувати
від 31 грудня 2010 року - строк сплати
(перерахування коштів на рахунок
продавця) за придбане майно за умовами
угод. А отже, строк позовної давності
спливає тільки 31 грудня 2013 року і
вважати майно придбаним безоплатно
можливо тільки зі спливом зазначеної
дати.

У випадку, що є предметом судового
дослідження, оспорюване податкове
повідомлення-рішення винесено
контролюючим органом 7 серпня 2013 року.

Таким чином, оспорюване податкове
повідомлення-рішення щодо коригування
податкових зобов'язань з мотивів
безоплатного придбання позивачем
нерухомого майна винесене
контролюючим органом передчасно (до
31.12.2013 року - термін, зі спливом якого
заборгованість може вважатися
безнадійною, а майно придбане
безоплатно).

Отже, відповідач правовідносинах, що
були предметом судового дослідження,
діяв не на підставі та не в спосіб, що
передбачені законами України, без
дотримання принципу рівності перед
законом та без дотримання необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав та інтересів
позивача і цілями, на досягнення яких
спрямовані дії.

Вищенаведене в сукупності є підставою
для задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.11, 70, 71, 86, 159-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області від 07.08.2013року №
.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "КОРОНИТ" 458
(чотириста п'ятдесят вісім) гривень 80
копійок в рахунок відшкодування
сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів в порядку ст. 186
КАС України.

Головуючий суддя
І. В. Желєзний

Судді
В. В. Птичкіна

В. В. Біоносенко