Справа № 2а-4730/12/1470
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 р.Справа № 2а-4730/12/1470

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Середа О. Ф.

Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Федусик А.Г.

Кравченка
К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24 квітня
2013р. по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про визнання незаконними дій
та бездіяльності державних виконавців,
скасування постанов, зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012р. ОСОБА_2 (уточнюючи в
процесі розгляду справи свої позовні
вимоги) звернувся в суд із позовом до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції,
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області про визнання
незаконними дій державного виконавця
Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції Єренкевича І.А. по винесенню
постанов: про 1) стягнення боргу із
заробітної плати у розмірі 50%; про
приєднання виконавчих проваджень до
зведеного виконавчого провадження; про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій; про
стягнення з боржника виконавчого
збору; про арешт майна та заборону його
відчуження;

2) визнання незаконною бездіяльності
державного виконавця Ленінського
відділу ДВС ММУЮ Мельника В.І. щодо
своєчасного повідомлення про
відкриття виконавчого провадження;

3) визнання дій державного виконавця
Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції Єренкевича І.А. щодо вчинення
виконавчий дій по зведеному
виконавчому провадженню №33958720 від
25.10.2011р. (об'єднані ВП №28445643, №22379370,
№24026568, №22078366, №21681945), після спливу
шестимісячного строку, встановленого
законом для виконання, протиправними;

4) скасування постанов державного
виконавця Єренкевича І.А. про стягнення
боргу із заробітної плати у розмірі 50 %;
про приєднання виконавчих проваджень
до зведеного виконавчого провадження;
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій; про
стягнення з боржника виконавчого
збору; про арешт майна та заборону його
відчуження;

5) визнання постанови про відкриття ВП
№22078366 (штраф ДАІ) незаконною та
скасування її;

6) зобов'язання державного виконавця
Єренкевича І.А. закрити ВП №22078366;

7) визнання дій державного виконавця
Мельника В.І. щодо передавання
виконавчих проваджень №28445643, №22379370,
№24026568, №22078366, №21681945 незаконними;

8) визнання дій заступника начальника
Ленінського відділу ДВС ММУЮ Філіної
Ю.О. щодо приймання виконавчих
проваджень №28445643, №22379370, №24026568, №22078366,
№21681945 без письмового розпорядження
або наказу керівника незаконними;

9) визнання дій заступника начальника
Ленінського відділу ДВС ММУЮ Філіної
Ю.О. щодо передавання виконавчих
проваджень №28445643, №22379370, №24026568, №22078366,
№21681945, отриманих без законних підстав
(відсутність розпорядження або наказу
керівника), а дії державного виконавця
Єренкевича І.А. щодо приймання цих
виконавчих проваджень незаконними;

10) стягнення на користь позивача з
відповідача понесені судові витрати:
судовий збір у розмірі 66,60грн. та
витрати на правову допомогу у розмірі
1520грн.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на те, що у
Ленінському відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції стосовно
позивача по справі перебували на
виконанні виконавчі провадження:
№21681945 від 01.10.10р. (за постановою ДАІ), №
22078366 від 21.10.10р. (за постановою ДАІ), №
22379370 від 05.11.10р. (за постановою ДАІ), №
24026568 від 20.01.11р. (за постановою ДАІ), №
28445643 від 23.08.11р. (на підставі
виконавчого листа Ленінського
районного суду м. Миколаєва), №2-1212 від
15.06.11р., які постановами від 25.10.11 р. були
об'єднані до зведеного виконавчого
провадження №33958720.

Позивач зазначає, що при
здійсненні Ленінським відділом ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції виконавчого провадження мали
місце незаконні дії державних
виконавців щодо його особистого та
належного йому майна, які полягають у
наступному:

- неповідомлення боржника про
відкриття виконавчого провадження;

- незаконність постанов про приєднання
виконавчих проваджень до зведеного
виконавчого провадження;

- незаконність постанови про стягнення
боргу із заробітної плати;

- порушення державними виконавцями
строків проведення виконавчих дій;

- незаконність складання державним
виконавцем постанови про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій та постанови про
стягнення з боржника виконавчого
збору.

Позивач вважає, що відповідач
перевищив свої службові повноваження,
які він мав право здійснити у
встановлений законом строк, тобто у
шестимісячний термін з дати відкриття
виконавчого провадження, тому наявними
є порушення законів України та
незаконні дії державних виконавців.
Посилаючись на зазначені обставини
просить позов задовольнити.

Постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 24
квітня 2013р. адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
незаконними дії державного виконавця
Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції Єренкевича І.А. по винесенню
постанов: про стягнення боргу із
заробітної плати у розмірі 50 %; про
приєднання виконавчих проваджень до
зведеного виконавчого провадження; про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій; про
стягнення з боржника виконавчого
збору; про арешт майна та заборону його
відчуження.

Визнано протиправними дії державного
виконавця Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції Єренкевича І.А. щодо вчинення
виконавчий дій по зведеному
виконавчому провадженню № 33958720 від
25.10.2011р. (об'єднані ВП №28445643, №22379370,
№24026568, №22078366, №21681945), після спливу
шестимісячного строку, встановленого
законом для виконання.

Скасовано постанову державного
виконавця Єренкевича І.А. про стягнення
боргу із заробітної плати у розмірі 50 %.

Скасовано постанову державного
виконавця Єренкевича І.А. про
приєднання виконавчих проваджень до
зведеного виконавчого провадження.

Скасовано постанову державного
виконавця Єренкевича І.А. про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій.

Скасовано постанову державного
виконавця Єренкевича І.А. про стягнення
з боржника виконавчого збору.

Скасовано постанову державного
виконавця Єренкевича І.А. про арешт
майна та заборону його відчуження.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції судовий
збір у розмірі 66,60грн. та витрати на
правову допомогу у розмірі 1520грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
просить постанову суду скасувати в
частинах: скасування наступних
постанов державного виконавця
Єренкевича І.А.: - постанову про
стягнення боргу із заробітної плати у
розмірі 50%; - постанову про приєднання
виконавчих проваджень до зведеного
виконавчого провадження; - постанову
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій (акту від
21.08.2012 р.); - постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору;- постанову
про арешт майна та заборону на його
відчуження. Скасування стягнутих на
користь позивача з відповідача
понесені судові витрати: судовій збір у
розмірі 32,19грн. та витрати на правову
допомогу у розмірі 1520грн. Визнати
постанови про відкриття ВП №22078366
(штраф ДАЇ) незаконною та касувати її,
скасувати посилаючись на порушення
норм права.

Судова колегія під час розгляду
даної справи декілька разів
зобов'язувала відповідача надати
належні документи та докази
правомірності своїх дій, однак, в
судове засідання призначене на 21.01.2014р.
сторони не з`явилися, але були належним
чином повідомлені про час і місце
судового засідання. Враховуючи, що в
матеріалах справи наявні усі необхідні
документи для прийняття остаточного
судового рішення, судова колегія у
відповідності до вимог ст.197КАС
України, вважає можливим розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку про залишення
скарги без задоволення, постанови суду
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що під час
здійснення виконавчих дій державним
виконавцем Єренкевичем І.А. допущенні
порушення норм діючого законодавства,
які полягали у тому, що боржник не був
належним чином повідомлений про
відкриття виконавчого провадження, на
його заробітну плату були зверненні
стягнення у розмірі 50%, безпідставно
був накладений арешт на майно боржника,
з боржника безпідставно стягнуто
виконавчий збір та витрати на
проведення виконавчих дій.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом першої інстанції встановлено, що
за постановою ДАЇ ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності і
на нього накладений штраф у розмірі
102грн., Державним виконавцем 1.10.2010р. по
вказаній справі прийнято постанову про
відкриття виконавчого провадження
(виконавче провадження №2168195). За
постановою ДАЇ, ОСОБА_2 знову
притягнуто до адміністративної
відповідальності і накладений штраф у
розмірі 850грн. По цій постанові
державним виконавцем прийнято
постанову 21.10.2010р. про відкриття
виконавчого провадження (виконавче
провадження №22078366). За постановою ДАЇ,
ОСОБА_2 знову притягнуто до
адміністративної відповідальності і
накладений штраф у розмірі 510грн.
Постановою державного виконавця від
5.11.2010р. відкрито виконавче провадження
№22379570. За постановою ДАЇ, ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності і накладений штраф у
розмірі 600грн., а державним виконавцем
відкрито 20.01.2011р. виконавче провадження
№24026568. За виконавчим листом
Ленінського районного суду
м.Миколаєва №2-1212 від 15.06.2011р. про
стягнення боргу з ОСОБА_2 у розмірі
11144,12грн., державним виконавцем
прийнято постанову 23.08.2011р. про
відкриття виконавчого провадження
№28445643.

Після відкриття виконавчих проваджень
по вищенаведеним справам, державним
виконавцем 25.10.2011р. прийнято постанову
про приєднання до зведеного
провадження усіх перелічених
виконавчих проваджень.

В своїх вимогах позивач зазначив, що
під час проведення виконавчих дій,
державним виконавцем порушенні норми
діючого законодавства, щодо не
повідомлення боржника належним чином
про відкриття виконавчих проваджень,
безпідставно звернено стягнення на 50%
заробітної плати, порушені строки
проведення виконавчих дій та
безпідставно стягнуто з боржника
виконавчий збір та витрати на
проведення виконавчих дій.

Перевіряючи правомірність дій
державного виконавця щодо виконання
постанов ДАЇ та рішень суду, суд першої
інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст.25ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець у
постанові про відкриття виконавчого
провадження вказує боржнику на
необхідність самостійно виконати
рішення у строк до семи днів з моменту
винесення постанови та надсилає її
боржнику рекомендованим листом з
повідомленням не пізніше наступного
дня.

Крім того, стаття 31ЗУ «Про виконавче
провадження» чітко вказує на
обов'язковість надсилання копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Отже, тільки після виконання
вищенаведених норм виконавчого
законодавства державний виконавцем
має право приступати до проведення
виконавчих дій.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 належним чином не був
повідомлений про відкриття виконавчих
проваджень.

Що стосується звернення стягнення на 50%
заробітної плати, суд першої інстанції
виходив з того, що у відповідності до
вимог ст.70 ЗУ «Про виконавче
провадження» звернення стягнення на
заробітну плату не може бути більш ніж
20%, за виключенням випадків, коли це
стосується стягнення аліментів,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я.

Виходячи з наведених норм виконавчого
провадження, суд першої інстанції
дійшов до висновку про те, що державним
виконавцем безпідставно прийнята
постанова про звернення стягнення у
розмірі 50% заробітної плати.

Що стосується питання строків
проведення виконавчих дій по
переліченим виконавчим провадженням,
то суд першої інстанції виходив з того,
що у відповідності до ч.2 ст.30ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. При цьому строк здійснення
зведеного виконавчого провадження
обчислюється з моменту приєднання до
такого провадження останнього
виконавчого документу.

Як вбачається з матеріалів справи,
останній документ по цим виконавчим
провадженням був приєднаний до
зведеного виконавчого провадження
тільки 25 жовтня 2011р., при цьому з боку
державного виконавця Єренкевича І.А. на
протязі шести місяців не було
проведено жодної виконавчої дії.

Отже, у відповідності до вимог ч.6 ст.49ЗУ
«Про виконавче провадження» 25 квітня
2012р. провадження по вказаним
постановам мало бути закінчено у
зв'язку із закінченням строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення.

Що стосується питань стягнення
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій, то суд
першої інстанції виходив з того, що
ст.41ЗУ «Про виконавче провадження»
визначено, що витрати державного
виконавця щодо забезпечення
примусового виконання рішень є
витратами виконавчого провадження, які
можуть бути стягненні з боржника. До
коштів виконавчого провадження також
відноситься кошти виконавчого збору.

Однією із умови звернення стягнення
зазначених витрат на боржника є
примусове виконання рішень суду.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, копії постанов про відкриття
виконавчих проваджень боржнику, у
відповідності до вимог діючого
законодавства, направлені не були, а
тому ОСОБА_2 був позбавлений можливості
у добровільному порядку виконати
рішення суду щодо оплати сум штрафу.

Що стосується правомірності прийняття
рішення про об'єднання виконавчих
проваджень по постановам ДАЇ в зведене
виконавче провадження, то судом першої
інстанції визначено, що ці постанови
повинні виконуватися окремо, як кожне
провадження.

Виходячи з наведених порушень,
допущених з боку державного виконавця,
суд першої інстанції встановив, що
рішення та дії державного виконавця з
приводу проведення виконавчих дій є
неправомірними.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що під час проведення виконавчих дій
щодо постанов ДАЇ та виконавчого листа
Ленінського районного суду, державним
виконавцем були допущені порушення
норм виконавчого провадження.

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права. На думку судової колегії,
викладені у скарзі доводи не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду постановлена
з додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.198,200,206КАС України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 24
квітня 2013р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.М. Градовський

Судді:
А.Г. Федусик

К.В. Кравченко