Справа № 826/20681/13-а
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

місто Київ

16 січня 2014 року
Справа №826/20681/13-а

Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі колегії суддів:

головуючої судді: суддів:Пісоцької О.В.,
Маруліної Л.О., Шейко Т.І.,за участю
секретаря судового засідання: Тимчук
М.Д.,розглянувши в приміщенні суду у
місті Києві у відкритому судовому
засіданні справу

за позовною заявоюОСОБА_5до
Міністерства соціальної політики
України провизнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання надати
відповідь на запит,ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5, позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Міністерства
соціальної політики України (далі -
Міністерство, відповідач), в якій
просить:

- визнати протиправною бездіяльність
відповідача, яка полягала у ненаданні
відповіді на запит на інформацію
ОСОБА_5 від 09 грудня 2013 року №Ч-26278/26;

- зобов'язати відповідача надати
відповідь на запит на інформацію від 09
грудня 2013 року №Ч-26278/26 у порядку,
визначеному Законом України «Про
доступ до публічної інформації».

В обґрунтування позову зазначено, що
ОСОБА_5 на підставі частини 2 статті 34
Конституції України, частини 2 статті 7
Закону України «Про інформацію»,
статей 13, 19, 20 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
звернувся до відповідача з запитом від
09 грудня 2013 року щодо надання
інформації про кваліфікаційну
характеристику старшого інспектора
апарату міських та районних центрів
зайнятості. Разом з тим, на момент
звернення з даним позовом до суду
ОСОБА_5 відповіді на вказаний запит
саме від Міністерства так і не отримав.

У судовому засіданні ОСОБА_5 просив
позов задовольнити у повному обсязі.
Додатково вказував на те, що отримав
лист-відповідь на зазначений запит від
Державного центру зайнятості.
Наголошував на тому, що зазначена
відповідь не може вважатися такою, що
свідчить про належне реагування
відповідача на запит позивача,
оскільки надана іншим центральним
органом виконавчої влади і не
ґрунтується на нормах Закону України
«Про доступ до публічної інформації».

Міністерство стосовно задоволення
позову ОСОБА_5 заперечує, посилаючись
на його безпідставність та
необґрунтованість.

У судовому засіданні представник
відповідача зазначив про те, що позивач
не надав суду необхідних належних та
допустимих доказів, які б мотивували
обставини, викладені в заяві. Вказував
на те, що, розглянувши отриманий запит
ОСОБА_5, Міністерство, в межах Закону
України «Про інформацію» направило
його за належністю до Державного
центру зайнятості для подальшого
розгляду і надання ґрунтовної
відповіді. Зазначає, що вказані
обставини підтверджуються штампом про
реєстрацію вхідної кореспонденції за
№206/0/21-13 від 11 грудня 2013 року. Просив суд
врахувати, що відповідь Державним
центром зайнятості підготовлена
впродовж робочого дня, підписана
заступником директора та на п'ятий день
з моменту реєстрації запиту відповідь
за вих.№ДЦ-13-8387/0/6-13 від 13 грудня 2013 року
відправлена простою кореспонденцією
на адресу позивача. Просить ОСОБА_5 у
задоволенні позовних вимог до
Міністерства відмовити у повному
обсязі.

Згідно з частиною 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
16 січня 2014 року о 11год. 55хв. у
відкритому судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови про часткове
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи,
врахувавши пояснення позивача та
представника відповідача, судом
встановлено наступне.

ОСОБА_5 звернувся до Міністерства з
запитом на інформацію від 09 грудня 2013
року, у якому просив надати інформацію
про кваліфікаційну характеристику
старшого інспектора апарату міських та
районних центрів зайнятості. Відповідь
на запит на інформацію просив надати
письмово за вказаною в останньому
адресою не пізніше п'яти робочих днів з
дня отримання запиту.

Запит ОСОБА_5 Міністерством
зареєстровано 09 грудня 2013 року за
вхідним №Ч-26278/26.

Міністерством зазначений запит
передано для розгляду в Державний
центр зайнятості, про що свідчить штамп
вхідної кореспонденції від 11 грудня 2013
року вх.№206/0/21-13 на копії запиту.

Державний центр зайнятості за
дорученням Міністерства розглянув
запит на публічну інформацію позивача
та листом від 13 грудня 2013 року
№ДЦ-13-8387/0/6-13, складеним за підписом
заступника директора С. Офіцерова,
повідомив ОСОБА_5 про наступне:

«Кваліфікаційна характеристика
старшого інспектора розробляється на
підставі випуску 1 «Професії
працівників, що є загальними для всіх
видів економічної діяльності»
Довідника кваліфікаційних
характеристик професій працівників,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 29 грудня 2004 року №336 (далі -
Довідник).

Конкретний перелік вимог до
кваліфікаційної характеристики
старшого інспектора апарату міських та
районних центрів зайнятості
визначається його посадовою
інструкцією, яка розробляється
керівником відповідного структурного
підрозділу на основі Довідника та
штатного розпису відповідного центру
зайнятості, затвердженого у
встановленому порядку.

З огляду на вищевикладене, а також
беручи до уваги, що посадові інструкції
працівників зберігаються в кадровій
службі обласного центру зайнятості,
більш детальну інформацію Ви можете
отримати, звернувшись безпосередньо до
керівництва відповідного
регіонального центру зайнятості.».

Згідно журналу реєстрації вихідних
документів за період з 13 грудня 2013 року
по 13 грудня 2013 року здійснено надання
інформації про кваліфікаційну
характеристику старшого інспектора
міських та районних центрів зайнятості
ОСОБА_5

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши, відповідно до статті 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору в межах заявлених
вимог, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Спірні правовідносини врегульовуються
Конституцією України, Законом України
«Про доступ до публічної інформації»
від 13 січня 2011 року №2939-VІ (з
урахуванням змін на час виникнення
спірних правовідносин; далі - Закон
України №2939), Положенням про
Міністерство соціальної політики
України, затвердженим Указом
Президента України від 06 квітня 2011 року
№389/2011 (далі - Положення).

Відповідно до статті 34 Конституції
України кожен має право вільно збирати,
зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.

Стаття 40 Конституції передбачає, що усі
мають право направляти індивідуальні
чи колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Відповідно до статті 19 Закону України
№2939 запит на інформацію - це прохання
особи до розпорядника інформації
надати публічну інформацію, що
знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до
розпорядника інформації із запитом на
інформацію незалежно від того,
стосується ця інформація його особисто
чи ні, без пояснення причини подання
запиту.

Статтею 6 Закону України №2939
передбачено, що інформацією з
обмеженим доступом є:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Діяльність посадових чи службових осіб
суб'єктів владних повноважень - це
виконання покладених на них завдань і
обов'язків, передбачених чинним
законодавством.

Згідно з пунктом 5 Положення визначено,
що Міністерство з метою організації
своєї діяльності, зокрема: організовує
розгляд звернень громадян з питань,
пов'язаних із діяльністю
Мінсоцполітики України, підприємств,
установ та організацій, що належать до
сфери його управління, а також стосовно
актів, які ним видаються; (п.п. 7).

Відповідно до пункту 7 Положення
Мінсоцполітики України під час
виконання покладених на нього завдань
взаємодіє з іншими органами державної
влади, допоміжними органами і службами,
утвореними Президентом України, з
органами місцевого самоврядування,
об'єднаннями громадян, відповідними
органами іноземних держав і
міжнародних організацій, а також
підприємствами, установами,
організаціями.

Відповідно до статті 16 Закону України
№2939 розпорядник інформації відповідає
за визначення завдань та забезпечення
діяльності структурного підрозділу
або відповідальної особи з питань
запитів на інформацію розпорядників
інформації, відповідальних за
опрацювання, систематизацію, аналіз та
контроль щодо задоволення запиту на
інформацію та надання консультацій під
час оформлення запиту. Запит, що
пройшов реєстрацію у встановленому
розпорядником інформації порядку,
обробляється відповідальними особами
з питань запитів на інформацію.

Згідно зі статтею 20 Закону України №2939
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту. У разі якщо запит
стосується надання великого обсягу
інформації або потребує пошуку
інформації серед значної кількості
даних, розпорядник інформації може
продовжити строк розгляду запиту до 20
робочих днів з обґрунтуванням такого
продовження. Про продовження строку
розпорядник інформації повідомляє
запитувача в письмовій формі не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3
Закону України №2939 право на доступ до
публічної інформації гарантується
визначенням розпорядником інформації
спеціальних структурних підрозділів
або посадових осіб, які організовують у
встановленому порядку доступ до
публічної інформації, якою він володіє.

Частиною 3 статті 22 Закону України №2939
визначено, що розпорядник інформації,
який не володіє запитуваною
інформацією, але якому за статусом або
характером діяльності відомо або має
бути відомо, хто нею володіє,
зобов'язаний направити цей запит
належному розпоряднику з одночасним
повідомленням про це запитувача. У
такому разі відлік строку розгляду
запиту на інформацію починається з дня
отримання запиту належним
розпорядником.

До обов'язків розпорядників
інформації, зокрема, віднесено
надавати достовірну, точну та повну
інформацію, а також у разі потреби
перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації
(пункт 6 частини 1 статті 14 Закону
України №2939).

З метою удосконалення роботи зі
зверненнями громадян та організації
особистого прийому громадян у
центральному апараті Міністерства
соціальної політики України та для
врегулювання порядку ведення
діловодства за зверненнями громадян у
Міністерстві соціальної політики
України наказом Міністерства
соціальної політики України 15 березня
2012 року №139 затверджена Інструкція з
діловодства за зверненнями громадян у
Міністерстві соціальної політики
України, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 23 березня 2012 року за
№438/20751 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 3.1.1 Інструкція
керівники структурних підрозділів
Міністерства, до компетенції яких
належать питання, зазначені у
зверненнях, або структурні підрозділи
яких визначено відповідальними за
розгляд звернень у резолюціях Міністра
соціальної політики України, першого
заступника Міністра, заступника
Міністра чи заступника Міністра -
керівника апарату, здійснюють
подальший розгляд звернень громадян і
визначають виконавців кожного з них.

Відповідно до пункту 3.2.5 Інструкції
відповідь за результатами розгляду
звернення надається тим структурним
підрозділом Міністерства, який його
отримав і до компетенції якого входить
вирішення порушених у зверненні
питань.

Пунктом 4.4 Інструкції визначено, якщо
порушені у зверненні питання не
входять до компетенції Міністерства,
відповідальний за розгляд структурний
підрозділ Міністерства у 5-денний строк
надсилає його за належністю
відповідному органу, установі чи
посадовій особі, про що інформується
громадянин, який подав звернення.

Так, судом встановлено, що за
дорученням Міністерства запит на
публічну інформацію переданий на
розгляд Державному центру зайнятості,
яким і надано відповідь ОСОБА_5 Вказане
не заперечується сторонами в судовому
засіданні.

Відсутні докази інформування
Міністерством позивача про надсилання
його запиту за належністю відповідному
органу.

Бездіяльність суб'єкта владних
повноважень - це пасивна поведінка
суб'єкта владних повноважень, яка може
мати вплив на реалізацію прав, свобод,
інтересів фізичної чи юридичної особи.

Проте, матеріалами справи
підтверджується, що запит ОСОБА_5
відповідачем був зареєстрований у
встановленому порядку, проте
надісланий для розгляду до Державного
центру зайнятості, яким опрацьовано у
визначені законодавством строки і
надано відповідь, викладену в листі від
13 грудня 2013 року №ДЦ-13-8387/0/6-13, а тому
позовні вимоги щодо визнання
протиправною бездіяльності, яка
полягала у ненаданні відповіді на
запит на інформацію позивача,
задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частина 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи положення
статей 2, 11, 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, межі заявлених позовних вимог,
а також - встановлення факту ненадання
Міністерством відповіді на запит на
інформацію позивача від 09 грудня 2013
року, що суперечить вимогам чинного
законодавства, порушує права та
інтереси ОСОБА_5, суд дійшов висновку
про часткове задоволення позову шляхом
зобов'язання Міністерства соціальної
політики України надати позивачу
відповідь на запит на інформацію,
зареєстрований за вх. №Ч-26278/26 від 09
грудня 2013 року, у встановлений законом
термін.

У задоволенні решти частини вимог
позов ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Крім того, враховуючи вимоги статті 88
Кодексу адміністративного судочинства
України, майновий стан позивача, є
наявним висновок про обґрунтованість
клопотання ОСОБА_5 про звільнення від
сплати судового збору та необхідність
його задоволення.

Керуючись статтями 7, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України Окружний адміністративний суд
м. Києва

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобов'язати Міністерство соціальної
політики України надати відповідь
ОСОБА_5 на запит на інформацію,
зареєстрований за вх. №Ч-26278/26 від 09
грудня 2013 року, у встановлений законом
термін.

У задоволенні решти частини позовних
вимог ОСОБА_5 відмовити.

Звільнити ОСОБА_5 від сплати судового
збору за подання позову у справі
№826/20681/13-а.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуюча суддя Судді (підпис) (підпис)
(підпис)О.В. Пісоцька Л.О. Маруліна Т.І.
Шейко