Справа № 826/12323/13-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Амельохін В.В.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Троян Н.М., Бужак Н.П.,

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду апеляційну
скаргу Інспекції Державного
архітектурно - будівельного контролю у
м.Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 24
вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сасск» до
Інспекції Державного архітектурно -
будівельного контролю у м.Києві про
визнання протиправними та скасування
постанови від 18.07.2013 року та припису від
11.07.2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року, позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
м.Києва з позовом до Інспекції
Державного архітектурно - будівельного
контролю у м.Києві про визнання
протиправними та скасування постанови
від 18.07.2013 року та припису від 11.07.2013
року про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів та правил. Свої
позовні вимоги мотивував тим, що
відповідачем протиправно винесено
оскаржувану постанову та припис.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 24
вересня 2013 року позов задоволено
повністю.

Визнано протиправною та скасовано
постанову від 18.07.2013 року №292/13 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності в
розмірі 1 032 300грн.

Визнано протиправним та скасовано
припис про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів та правил від
11.07.2013 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідачем проведено позапланову
перевірку ТОВ «Сасск»: готель на
вул.Ярославів Вал, 22, 24а, 24б, 26в у
Шевченківському районі м.Києва за
результатами якої 11.07.2013 року складено
акт перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Актом перевірки встановлено, що
позивач експлуатує нежитловий будинок
на вул.Ярославів Вал, 22, 24а, 24б, 26в у
Шевченківському районі м.Києва під
готель після виконання будівельних
робіт із реконструкції, а саме: не
влаштована на технічному поверсі
будинку колона, яка відповідно до
наданого під час перевірки технічного
паспорту БТІ, а саме приміщення
магазину експлуатується під офіс
туристичної компанії ПП «Аріанда Т»,
без прийняття в експлуатацію, чим
порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Відповідно до ДБН А.2.2.-3:2012
«Склад та зміст проектної документації
на будівництво». ДБН В.1.2-14:2009 «Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ» встановлена V категорія
складності зазначеного вище об'єкта.

За результатами встановлених порушень
відповідачем 11.07.2013 року винесено
припис, яким з 11.07.2013 року позивачу
заборонено експлуатацію об'єкта до
усунення допущених порушень та
зобов'язано усунути порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил в термін
до 15.08.2013 року.

Відповідачем, 18 липня 2013 року прийнято
постанову №292/13 про накладення на
позивача штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності у
розмірі 1 032 300грн.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України
від 20.05.1999 № 687-XІV "Про архітектурну
діяльність" (із змінами та
доповненнями), для забезпечення під час
забудови територій, розміщення і
будівництва об'єктів архітектури
додержання суб'єктами архітектурної
діяльності затвердженої містобудівної
та іншої проектної документації, вимог
вихідних даних, а також з метою захисту
державою прав споживачів будівельної
продукції здійснюється в
установленому законодавством порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд.

Згідно статті 41 Закону України від
17.02.2011 № 3038-VІ "Про регулювання
містобудівної діяльності" (із змінами
та доповненнями, далі - Закон № 3038-VІ),
державний архітектурно-будівельний
контроль - це сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Орган державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядає відповідно до закону справи
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року № 549 утворено
територіальний орган Державної
архітектурно-будівельної інспекції -
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві.

Відповідно до пункту 6 статті 7 Закону №
3038-VІ, управління у сфері містобудівної
діяльності здійснюється шляхом
контролю за дотриманням законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
вимог будівельних норм, державних
стандартів і правил, положень
містобудівної документації всіх
рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування
(далі - вихідні дані), проектної
документації.

Проведення архітектурно-будівельного
контролю регулюється "Порядком
здійснення архітектурно-будівельного
контролю", затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р.
№553. (надалі Порядок №553).

У відповідності до п. 1, 2, 3 Порядку №553,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції). Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням: 1) вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції; 2) порядку здійснення
авторського і технічного нагляду,
ведення загального та (або) спеціальних
журналів обліку виконання робіт (далі -
загальні та (або) спеціальні журнали),
виконавчої документації, складення
актів на виконані будівельно-монтажні
та пусконалагоджувальні роботи; 3)
інших вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
правилами та проектною документацією,
щодо створення об'єкта будівництва.
Державний архітектурно-будівельний
контроль на об'єктах будівництва, що є
власністю іноземних держав,
міжнародних організацій, іноземних
юридичних і фізичних осіб та
розташовані на території України,
здійснюється відповідно до цього
Порядку. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється посадовими особами
інспекцій відповідно до їх посадових
інструкцій та функціональних
повноважень.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.
Повноваження посадових осіб
Держархбудінспекції поширюються на
всю територію України. Державний
архітектурно-будівельний контроль на
території інших областей здійснюється
посадовими особами територіальних
органів за рішенням
Держархбудінспекції. ( п. 5 Порядку №553).

За змістом ч. 4 ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право: 1)
безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів та до об'єктів, що
підлягають обов'язковому обстеженню; 2)
складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;
3) видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: а) усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт; 4)
проводити перевірку відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам будівельних норм,
державних стандартів і правил,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням, технічним умовам,
своєчасності та якості проведення
передбачених нормативно-технічною і
проектною документацією зйомки,
замірів, випробувань, а також ведення
журналів робіт, наявності у
передбачених законодавством випадках
паспортів, актів та протоколів
випробувань, сертифікатів та іншої
документації; 41) проводити перевірку
відповідності будівельних матеріалів,
виробів і конструкцій, що
використовуються під час будівництва
об'єктів, вимогам державних стандартів,
норм і правил згідно із законодавством;
5) здійснювати контроль за додержанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів містобудування та
архітектури;;7) одержувати в
установленому законодавством порядку
від органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.
Забороняється витребовувати
інформацію та документи податкової,
фінансової звітності, щодо оплати
праці, руху коштів та інші, не пов'язані
із здійсненням державного
архітектурно-будівельного контролю.

Позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є: - подання
суб'єктом містобудування письмової
заяви про проведення перевірки об'єкта
будівництва або будівельної продукції
за його бажанням чи письмової заяви про
проведення перевірки щодо дотримання
суб'єктом господарювання Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної з будівництвом
об'єкта архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності; -
необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів; -
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта; - перевірка
виконання суб'єктом містобудівної
діяльності вимог приписів інспекцій; -
перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності; -
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства; -
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки (п.7 Порядку №553).

За результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.
Акт перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
(п.16, п.18 Порядку №553).

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис). Припис складається у двох
примірниках. Один примірник припису
залишається в інспекції, а інший
надається суб'єкту містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Припис підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку.
Протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України (п.17,п.19,п.20
Порядку №553).

Відповідно до п.21 Порядку, якщо суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта. У
разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис. У разі відмови
суб'єкта містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, від
отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після її прийняття вручається
під розписку суб'єкту містобудування
(керівнику або уповноваженому
представнику суб'єкта містобудування)
або надсилається рекомендованим
листом з повідомленням, про що робиться
запис у справі. Два примірники
залишаються в інспекції, яка наклала
штраф (п.22 Порядку №553).

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 3
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності", справи про
правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами.

Відповідно до абз. 6 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності", суб'єкти містобудування,
які виконують будівельні роботи,
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за такі правопорушення:
встановлення експлуатація або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації: об'єктів V
категорії складності - у розмірі
дев'ятисот мінімальних заробітних
плат.

Згідно з частиною четвертою статті 32
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» порядок
віднесення об'єктів до IV і V категорій
складності визначається Кабінетом
Міністрів України.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів
України від 27.04.2011, № 557 "Про
затвердження Порядку віднесення
об'єктів будівництва до IV і V категорій
складності" передбачено, що до V
категорії складності відносяться
об'єкти будівництва, які мають хоча б
одну з таких ознак: 1) згідно із Законом
України "Про об'єкти підвищеної
небезпеки" є об'єктами підвищеної
небезпеки; 2) розраховані на постійне
перебування більш як 400 осіб та (або)
періодичне перебування понад 1000 осіб; 3)
становлять можливу небезпеку для більш
як 50000 осіб, які перебувають поза
об'єктом; 4) у разі аварії або
неможливості (недоцільності) подальшої
експлуатації: - можуть спричинити
збитки в обсязі понад 150000 мінімальних
розмірів заробітних плат; - можуть
призвести до припинення
функціонування об'єктів транспорту,
зв'язку, енергетики та інженерних мереж
загальнодержавного значення; - можуть
призвести до втрати об'єктів
культурної спадщини національного
значення.

Отже, можливо погодитися з позицією
позивача, що підстав для віднесення
Готелю Редіссон у м.Києві за адресою:
вул.Ярославів Вал, 22, 24а, 24б, 26в у
Шевченківському районі м.Києва до
об'єкту V категорій складності немає.

Крім того, на час проектування,
будівництва та введення в експлуатацію
Готелю Редіссон у м. Києві чинним
законодавством не було передбачено
обов'язкове визначення категорії
складності об'єкта. Тому на час
перевірки об'єкт, що перевірявся не був
віднесеним до жодної категорії
складності.

Частиною третьою статті 32 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
передбачено, що віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.

Таким чином, відповідач не
уповноважений в даному випадку
самостійно визначати категорію об'єкта
складності.

Щодо не влаштування позивачем на
технічному поверсі будинку колони, яка
існує в технічному паспорті БТІ, суд
зазначає, що Київським міським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна при проведенні
інвентаризації станом на 2005 - 2007 роки на
технічному поверсі будівлі була
допущена неточність, що
підтверджується копією листа від
15.08.2013р. №17891 (И-2013).

В частині, що стосується часткового
змінення функціонального призначення
будинку, а саме приміщення магазину
експлуатується під офіс туристичної
компанії ПП «Аріадна Т», без прийняття
в експлуатацію, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.10 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад
та зміст проектної документації на
будівництво» реконструкція -
перебудова введених в експлуатацію в
установленому порядку об'єктів
будівництва, яка передбачає
удосконалення виробництва, підвищення
його техніко - економічного рівня та
якості продукції, що виготовляється,
поліпшення умов експлуатації та
проживання, якості послуг, зміну
основних техніко - економічних
показників (кількості продукції,
потужність, функціональне призначення,
геометричні розміри, тощо).

Відповідачем не надано суду доказів, що
позивачем здійснено капітальне
будівництво офісу туристичної
компанії ПП «Аріадна Т».

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства, не довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Інспекції
Державного архітектурно - будівельного
контролю у м.Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 24
вересня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 28
січня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 23
січня 2014 року.

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Троян Н.М.