Справа № 804/11486/13-а
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2013-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2013 р. Справа № 804/11486/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Турової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Бідник М.В.

представника позивача:
Лозовикової М.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛЛО»

до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Сумській області

про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АЛЛО»звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Сумській області, в якому
просиловизнати протиправною та
скасувати постанову відповідача від
30.07.2013р. №40 про накладення на позивача
штрафних санкційу сумі 2550,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилався на те, що
оскаржувана постанова є протиправною,
оскільки відповідач безпідставно
дійшов висновку за результатами
проведеної ним планової виїзної
перевірки характеристик продукції в
магазині ТОВ «АЛЛО» про порушення
позивачем п.2 ч.3 ст.44 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції» від
02.12.2010р. №2735-VI тап.2 та п.2 Додатку 3 до
Технічного регламентунизьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.08.2010р.№810 (далі -
Технічний регламент №810), оскільки,
по-перше, предметом перевірки була
перевірка характеристик
радіообладнання і телекомунікаційного
кінцевого термінального обладнання,
вимоги до яких встановлені Технічним
регламентом радіообладнання і
телекомунікаційного кінцевого
термінального обладнання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 24.06.2009р. №679 (далі
- Технічний регламент №679), а не
характеристик низьковольтного
електричного обладнання, вимоги до
яких визначено Технічним регламентом
№810, а, по-друге, на низьковольтне
електричне обладнання (адаптери
живлення, призначені для зарядки
мобільних телефонів та планшетів, які
використовуються при номінальній
напрузі від 100В до 240В, і є лише
комплектністю товару, що був предметом
перевірки) у позивача наявні
сертифікати відповідності та
декларації про відповідність, тому
жодного з наведених в акту перевірки
порушень ТОВ «АЛЛО» не допущено.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав пред'явлений
адміністративний позов у повному
обсязі та, посилаючись на викладені у
ньому доводи, просив повністю його
задовольнити.

Відповідач пред'явлений
адміністративний позов не визнав,
подав на нього письмові заперечення, в
яких просив повністю відмовити у його
задоволенні, посилаючись на те,
щопланова виїзна
перевіркахарактеристик
радіообладнання і телекомунікаційного
кінцевого термінального обладнання в
магазині ТОВ «АЛЛО» була проведена
правомірно та з дотриманням
передбачених законодавством вимог.В
ході означеної перевірки перевірялася
лише продукція, яка є об'єктом
технічних регламентів, а не
сертифікатів відповідності. При цьому
під час перевірки було встановлено, що
на ряд низьковольтного електричного
обладнання (адаптери живлення,
призначені для зарядки мобільних
телефонів та планшетів, які входять до
комплекту мобільних телефонів,
смартфонів, планшетів тощо та
використовуються при номінальній
напрузі від 100В до 240В), вказаного в акті
перевірки, не проведена процедура
оцінки відповідності та відсутня
декларація безпеки, що є порушенням
приписів п.2 та п.2 Додатку 3 до
Технічного регламенту №810, а також п.2
ч.3 ст.44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції», що виявилося у наданні
позивачем на ринок - розповсюдженні
продукції за відсутності декларації
про відповідність, що згідно з
технічним регламентом має
супроводжуватися такою документацією.
Крім того на вказаних вище зарядних
пристроях відсутній національний знак
відповідності всупереч вимогам п.5
Правил застосування національного
знаку відповідності, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.11.2001р. №1599, та п.7 Технічного
регламенту №810.За наведені порушення
до позивача правомірно було
застосовано штрафні санкції
відповідно до постанови від 30.07.2013р. №40,
тому вимоги про її скасування
задоволенню не підлягають.

Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, у наданих письмових
запереченнях на позов просив
здійснювати розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та надані сторонами докази,
проаналізувавши зміст норм
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Відповіднодо абз.8 ч.1 ст.1 та ст.4 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» від 02
грудня 2012 року №2735-VI (далі - Закон
№2735-VI), державний ринковий нагляд -це
діяльність органів ринкового нагляду з
метою забезпечення відповідності
продукції встановленим вимогам, а
також забезпечення відсутності загроз
суспільним інтересам.

Згідно ч.1 ст.22 Закону №2735-VI заходами
ринкового нагляду є: 1)перевірки
характеристик продукції, у тому числі
відбір зразків продукції та їх
експертиза (випробування);
2)обмежувальні (корегувальні) заходи, що
включають: а)обмеження надання
продукції на ринку; б)заборону надання
продукції на ринку; в)вилучення
продукції з обігу; г)відкликання
продукції; 3)контроль стану виконання
рішень про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів;4)попередження
органами ринкового нагляду споживачів
(користувачів) про виявлену цими
органами небезпеку, що становить
продукція.

Статтею 23 вказаного Закону визначено
порядок проведення перевірок
характеристик продукції.

Так, ч.ч.1-3 ст.23 Закону №2735-VI
передбачено, що під час перевірок
характеристик продукції проводяться
документальні перевірки, у разі
необхідності - обстеження зразків
продукції, а за наявності підстав
вважати, що продукція є небезпечною,
становить ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам, - відбір та
експертиза (випробування) зразків
продукції.При проведенні перевірок
характеристик продукції органи
ринкового нагляду враховують ступінь
ризику, який може становити відповідна
продукція, а також відомості, що
містяться у зверненнях споживачів
(користувачів) про захист їх права на
безпечність продукції, та іншу
інформацію щодо продукції.Органи
ринкового нагляду проводять планові та
позапланові перевірки характеристик
продукції.Планові перевірки
характеристик продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції.

Частиною 4 статті 23 Закону №2735-VI
встановлено, що під час таких перевірок
перевіряються характеристики лише
того виду продукції, що є предметом
перевірки.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст.23 Закону №2735-VI
перевірки характеристик продукції
проводяться на підставі наказів
органів ринкового нагляду та
посвідчень (направлень) на проведення
перевірки, що видаються та
оформляються відповідно до Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності». У разі
одержання інформації про надання на
ринку продукції, що становить
серйозний ризик, відповідні накази та
посвідчення (направлення) видаються і
оформляються невідкладно.Перевірка
характеристик продукції може бути
невиїзною (за місцезнаходженням органу
ринкового нагляду) або виїзною. У разі
потреби органи ринкового нагляду для
перевірки характеристик продукції
можуть поєднувати невиїзні та виїзні
перевірки.

Частиною 7 статті 23 цього Закону
передбачено, що під час невиїзної
перевірки характеристик продукції у
випадках, передбачених цим Законом,
перевірці підлягають такі документи
(їх копії) та інформація: 1) декларація
про відповідність; 2) супровідна
документація, що додається до
відповідної продукції (включаючи
інструкцію щодо користування
продукцією); 3) загальний опис продукції
та схема (креслення) конструкції
виробу, а також повний склад технічної
документації на відповідну продукцію,
передбачений технічним регламентом; 4)
документи щодо системи якості чи
системи управління якістю; 5) висновки
експертиз та протоколи випробувань
зразків відповідної продукції,
відібраних (узятих) у межах здійснення
ринкового нагляду і контролю
продукції; 6) документи, що дають змогу
відстежити походження відповідної
продукції та її подальший обіг
(договори, товарно-супровідна
документація тощо); 7) документи і
матеріали щодо стану виконання
суб'єктом господарювання рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів, у тому числі в межах
моніторингу дій суб'єктів
господарювання, що вживаються ними для
вилучення відповідної продукції з
обігу та/або її відкликання; 8)
повідомлення та інша інформація,
надана суб'єктами господарювання,
митними органами, органами з оцінки
відповідності згідно з положеннями
цього Закону та Закону України "Про
загальну безпечність нехарчової
продукції"; 9) інші документи та
матеріали, звернення, одержані
органами ринкового нагляду відповідно
до положень цього Закону та Закону
України «Про загальну безпечність
нехарчової продукції».

Частинами 8-9 статті 23 Закону №2735-VI
встановлено, що під час виїзної
перевірки характеристик продукції
може проводитися перевірка документів
(їх копій) та інформації, зазначених у
частині сьомій цієї статті, а також
обстеження, відбір і експертиза
(випробування) зразків продукції, а
також виїзні перевірки характеристик
продукції проводяться, насамперед, у
торговельних та складських
приміщеннях суб'єктів господарювання.

Згідно ч.17 ст.23 Закону №2735-VI за
результатами перевірки характеристик
продукції посадова особа, яка здійснює
ринковий нагляд, складає акт
відповідно до вимог Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

Статтею 24 Закону №2735-VI визначено
особливості проведення перевірок
характеристик продукції у її
розповсюджувачів та передбачено, що
під час проведення планової перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувачів: 1) на початковому
етапі перевірки об'єктами перевірки є:
а) наявність на продукції
Національного знака відповідності (у
тому числі ідентифікаційного коду
призначеного органу з оцінки
відповідності), якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, та додержання правил
застосування і нанесення
Національного знака відповідності;б)
наявність супровідної документації,
яка має додаватися до відповідної
продукції (зокрема інструкція з
користування продукцією), етикетки,
маркування, інших позначок, якщо це
встановлено нормативно-правовими
актами (у тому числі технічними
регламентами), та їх відповідність
встановленим вимогам;в) наявність
декларації про відповідність, якщо
згідно з технічним регламентом на
відповідний вид продукції продукція
при її розповсюдженні має
супроводжуватися такою декларацією;2)
на наступних етапах перевірки можуть
бути проведені: а) обстеження зразків
відповідної продукції та
ідентифікація виробника продукції; б)
відбір та експертиза (випробування)
зразків продукції (у разі якщо є
підстави вважати, що продукція є
небезпечною, становить ризик та/або не
відповідає встановленим вимогам).

Судом встановлено, що відповідно до
плану перевірок з ринкового нагляду на
3 квартал 2013 року, на виконання наказу
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Сумській області від
08.07.2013р. №477 та на підставі направлення
від 08.07.2013р. №67 спеціалістами Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Сумській області було проведено
планову виїзну перевірку магазину ТОВ
«АЛЛО», розташованого за адресою: м.
Суми, вул. Воскресенська, 2, з питань
перевірки характеристик продукції, а
саме: радіообладнання та
телекомунікаційного кінцевого
(термінального) обладнання за місцем
його розміщення (а.с.5).

За результатами проведеної перевірки
ТОВ «АЛЛО» складено акт від 10.07.2013р.
№000057, в якому зазначено, що позивачем
допущено порушення приписів п.2 та п.2
Додатку 3 до Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.08.2010р.
№810, що виявилося у розповсюдженні ним
мобільних телефонів марки «SAMSUNG»
модель GT-E1282T (SEK), модель GT-C3520 (SEK), модель
GT-C5360 (SEK); марки «NOKIA» модель «NOKIA 101»,
модель «NOKIA C2-01», модель «NokiaАsha 200»,
модель «NokiaAsha 205»; комп`ютерів
персональних (планшетних) модель 60015
(торгова назва А2107А) та модель PlayTwo;
радіотелефону системи стільникового
зв'язку модель Windows Phone 8Sby HTC A620, до
складу яких входять адаптери живлення
(зарядні пристрої), які призначені для
використання їх при номінальній
напрузі від 50 до 1000 В, без проведення
процедури оцінки відповідності та без
декларації безпеки на низьковольтне
електричне обладнання (а.с.6-10).

У зв'язку із наведеним перевіряючими
складено протокол про встановлення
порушень вимог п.3 ч.3 ст.44 Закону №2735-VI,
що виявилося у розповсюдженні
позивачем продукції за відсутності
декларації про відповідність, що
згідно з технічним регламентом має
супроводжуватися такою декларацією.

30.07.2013 року відповідачем здійснено
розгляд справи згідно вищевказаного
акту перевірки від 10.07.2013р. №000057, за
результатами якого начальником
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Сумській області винесена
постанова про накладення штрафних
санкцій від 30.07.2013 року № 40, відповідно
до якої до ТОВ «АЛЛО» застосовано
штрафні санкції за порушення вимог п.3
ч.3 ст.44 Закону №2735-VI у розмірі 150
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян у сумі 2550,00грн. (а.с.11-12).

Копія цієї постанови була отримана
представником позивача Сивак Ю.І.
30.07.2013р.

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання
вищеозначеної постанови відповідача
протиправною та її скасування, суд
зважає на наступне.

Так, п.3 ч.3 ст.44 Закону №2735-VI
передбачено, що до розповсюджувача
застосовуються штрафні санкції у разі
розповсюдження продукції без
декларації про відповідність, якщо
згідно з технічним регламентом
продукція при її розповсюдженні має
супроводжуватися такою декларацією, - у
розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від двохсот до трьохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

При цьому, як зазначалося вище,
предметом проведеної відповідачем
перевірки була саме перевірка
характеристик радіообладнання і
телекомунікаційного кінцевого
(термінального) обладнання, про що
чітко зазначено в направленні на
проведення перевірки та в акті,
складеному за її результатами.

Вимоги до радіообладнання і
телекомунікаційного кінцевого
(термінального) обладнання встановлено
Технічним регламентом радіообладнання
і телекомунікаційного кінцевого
термінального обладнання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 24.06.2009р. №679.Також
цим регламентом визначено процедуру
оцінки відповідності такого
обладнання, правила маркування та
введення його в обіг.

Згідно п.3 Технічного регламенту №679
радіообладнання - це радіоелектронні
засоби та випромінювальні пристрої
відповідно до Закону України «Про
радіочастотний ресурс України», а
телекомунікаційне кінцеве
(термінальне) обладнання -це кінцеве
обладнання відповідно до Закону
України «Про телекомунікації», яке
призначене для використання у системах
проводового зв'язку.

Пунктом 7 Технічного регламенту №679
встановлено, що введення в обіг
пристроїв (радіообладнання і
телекомунікаційного кінцевого
термінального обладнання) на території
України дозволяється лише за умови
дотримання вимог цього Технічного
регламенту в разі належного
встановлення, обслуговування та
використання за призначенням таких
пристроїв. Введення в обіг пристроїв
без декларації про відповідність,
оформленої згідно з додатком до цього
Технічного регламенту, та
національного знака відповідності,
нанесеного згідно з постановою
Кабінету Міністрів України від 29
листопада 2001 року№1599 «Про
затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності» (Офіційний вісник
України, 2001р., №49, ст.2188), забороняється.

Згідно Правил застосування
національного знака відповідності,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 2911.2001р.№1599,
національний знак відповідності (далі -
знак відповідності) засвідчує
відповідність позначеної ним
продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на
неї.Знак відповідності наноситься
тільки на ті види продукції, опис яких
міститься в технічних регламентах. При
цьому нанесення знака відповідності є
обов'язковим.Знак відповідності
наноситься на продукцію безпосередньо
її виробниками, якщо інше не
передбачено відповідним технічним
регламентом.Знак відповідності
наноситься на виріб та/або на етикетку,
тару, пакування, експлуатаційну та
товаросупровідну документацію тощо,
якщо інше не передбачено відповідним
технічним регламентом. Місце та спосіб
нанесення (друкування, наклеювання,
гравірування, травлення, штампування,
лиття тощо) знака відповідності
визначається виробником
продукції.Технічними регламентами
можуть встановлюватися особливості
застосування знака відповідності.

При цьому суд зауважує, що Технічний
регламент №679 має план заходів із його
застосування, яким в редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 15.05.2013р. №446 передбачено, що
обов'язкове застосування Технічного
регламенту №679 починається з 01.12.2013р.,
до цього його застосування є
добровільне і необов'язкове.

Отже, Технічний регламент №679 як станом
на час розгляду справи, так і на час
проведення перевірки не є обов'язковим
до застосування.

Разом з тим, з наданих позивачем
доказів вбачається що кожна одиниця
продукції, яка перевірялась та
перелічена в акті перевірки від 10.07.2013р.
№000057,а саме: мобільні телефони марки
«SAMSUNG» модель GT-E1282T (SEK), модель GT-C3520 (SEK),
модель GT-C5360 (SEK); марки «NOKIA» модель «NOKIA
101», модель «NOKIA C2-01», модель «NokiaАsha 200»,
модель «NokiaAsha 205»; комп`ютери
персональні (планшетні) модель 60015
(торгова назва А2107А) та модель PlayTwo;
радіотелефон системи стільникового
зв'язку модель Windows Phone 8Sby HTC A620, до
складу яких входять адаптери живлення
(зарядні пристрої),має сертифікати
відповідності та декларації про
відповідність. Крім того, в матеріалах
справи містяться фотознімки пакування
цієї продукції, на якому нанесено
національний знак
відповідності(а.с.13-46).

Таким чином, позивачем було дотримано
приписи Технічного регламенту №679,
яким встановлено вимоги до продукції,
що була предметом перевірки.

При цьому відповідач вдався до
перевірки характеристик адаптерів
живлення, призначених для зарядки
продукції, що була предметом перевірки,
які не є ні радіообладнанням,ні
телекомунікаційним кінцевим
термінальним обладнанням, і які не
підпадають під вимоги Технічного
регламенту №679. Вимоги до таких
адаптерів живлення встановлені
Технічним регламентом низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.08.2010р. №810,
згідно п.2 якого термін «низьковольтне
електричне обладнання» означає
будь-яке обладнання, призначене для
використання при номінальній напрузі
від 50 до 1000 В змінного струму та від 75 до
1500 В постійного струму, крім обладнання
та явищ, зазначених у додатку 1 до цього
Технічного регламенту.

Таким чином, вищевказані адаптери
живлення не є продукцією, що була
предметом перевірки.

Разом з тим, як зазначалося вище,
відповідно до ч.4 ст.23 Закону №2735-VI під
час перевірок характеристики
продукції перевіряються
характеристики лише того виду
продукції, що є предметом перевірки.

Зважаючи на те, що продукція, яка була
предметом перевірки,
розповсюджувалася позивачем з
дотриманням законодавчих вимог та без
порушення приписів Технічного
регламенту №679, яким встановлено
вимоги до продукції, що була предметом
перевірки, відповідач протиправно
зробив висновок про порушення
позивачем норм чинного законодавства,
а, отже, протиправно застосував до
нього штрафні санкції згідно
оскаржуваного рішення.

При цьому, як вбачаєтьсяз додатків
досертифікатів відповідності
продукції, що була предметом перевірки,
а саме: мобільних телефонів,
комп'ютерів персональних (планшетних)
та радіотелефонів, до складу
обладнання, на яке видано сертифікати,
входять, як самі мобільні телефони,
комп'ютери персональні (планшетні) та
радіотелефони, так і зарядні пристрої
до них тощо (в залежності від продукції
до її складу входять і інші пристрої,
вказані в додатках до сертифікатів).
Вказані зарядні пристрої
розповсюджувалися разом із мобільними
телефонами, комп'ютерамиперсональними
(планшетними) та радіотелефонами, для
живлення яких вони призначені в одному
пакуванні із цією продукцією, на якому,
як зазначалося вище, міститься
національний знак відповідності.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку про протиправність
оскаржуваної постанови про накладення
штрафних санкцій, а отже про її
скасування.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить із того, що
позивачем при подачі позову до суду
понесені судові витрати у вигляді
сплати судового збору у сумі 114,71 грн.,
що підтверджується квитанцією, наявною
в матеріалах справи (а.с.2), разом з тим,
ч.1 ст.94 КАС України передбачено, що якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України, тому
судові витрати із сплати судового
збору, понесені ТОВ «АЛЛО» та
підтверджені вищенаведеними належними
доказами, підлягають стягненню з
Державного бюджету України на користь
позивача у сумі розмірі 114,71 грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 122, 128, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «АЛЛО» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Сумській області про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій - задовольнити у повному
обсязі.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Сумській області про
накладення штрафних санкцій на
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АЛЛО» від 30 липня 2013
року №40.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛЛО» () судові витрати із сплати судового
збору у розмірі 114 грн. 71 коп. (сто
чотирнадцять гривень сімдесят одну
копійку).

Постанова суду набирає законної
сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова