Справа № 9101/161485/2012
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2013-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2013 р. справа № 2а-1360/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П.
Щербака А.А.

розглянувши у письмовому провадженні в
м.Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
Ради на постанову Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 20.09.2011 року у справі №
2а-1360/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської Ради про стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення , -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2011 року позивач звернулась до
суду з адміністративним позовом, в
якому просила визнати неправомірною
відмову Управління праці та
соціального захисту населення
Виконавчого комітету Першотравенської
міської Ради Дніпропетровської
області у виплаті щорічної допомоги
на оздоровлення у відповідності до
статті 48 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 2009-2010 років.
Стягнути не донараховану суму щорічної
допомоги на оздоровлення за 2009-2010 роки
у розмірі 9600,00 гривень. Зобов'язати
відповідача в подальшому виплачувати
щорічну допомогу на оздоровлення у
відповідності до статті 48 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
встановлених на момент таких виплат
чинним законодавством до часу внесення
належним чином змін до такої норми
права.

Постановою Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від
20.09.2011 року у справі № 2а-1360/11 позовні
вимоги задоволено частково. Визнано
дії управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області
незаконними та зобов'язано нарахувати
та сплатити позивачу щорічну допомогу
на оздоровлення за 2009 рік та 2010 рік у
розмірі, який визначено статтею 48
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи та просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволені
позовних вимог в частині стягнення на
її користь.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті ст. 48 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
особа має право на отримання допомоги
на оздоровлення для кожної категорії
учасників ліквідації ЧАЕС.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
відноситься до осіби, яку евакуйовано
із зони відчуження у 1986 році та має
посвідчення серії НОМЕР_1 другої
категорії (а.с. 4).

Позивач перебуває на обліку у
відповідача і має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі трьох мінімальних заробітних
плат відповідно до статті 48 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до довідки від 08.09.2011 року №
02.1-08/4050 відповідачем нарахована та
виплачена позивачу щорічна допомога на
оздоровлення за період з 2009 року у
розмірі 75,00 гривень 25.03.2011 року, за 2010
рік у розмірі 75,00 гривень 25.03.2011 року. (а.
с. 12).

Частиною 2 статті 99 КАС України (у
редакції на час виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня коли особа
дізналась або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод та
інтересів.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що позивачем не
пропущено встановлений законом строк
для звернення до суду за захистом свої
прав, свобод та інтересів, оскільки
відповідач сплатив позивачу щорічну
допомогу на оздоровлення за 2009 -2010 роки
лише 25 березня 2011 року, а з
адміністративним позовом вона
звернулась 11 травня 2011 року.

У 2009 -2010 роках зміни та доповнення до
статті 48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не вносились та не
приймались.

Тому, стаття 48 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" діє в
редакції, яка була до внесення
відповідних змін Законом України Про
державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України та передбачає виплату
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі кратному мінімальній
заробітній платі.

Частини 1 статті 2 КАС України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

Таким чином, суд не наділений правом
визначати розмір виплати допомоги
замість суб'єкта владних повноважень,
оскільки це є виключно компетенцією
суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для її скасування
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 199, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області управління праці та
соціального захисту населення -
залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від
20.09.2011 року у справі № 2а-1360/11 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бут
оскаржена в касаційному порядку у
встановлений законом строк.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
А.А. Щербак