Справа № 2а/0270/5929/12
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/0270/5929/12
Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Сушка О.О.

при секретарі: Ковальчук О.В.

за участю:

представників позивача: Неліпи П.І.,
Кравець Н.П. та Пастернак О.С.

представників відповідача: Білого В.В.,
Заверухи В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Державної
фінансової інспекції в Хмельницькій
області та Служби автомобільних доріг
у Вінницькій області на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом Служби автомобільних доріг у
Вінницькій області до Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області, Державної фінансової
інспекції в Хмельницькій області,
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Приватне акціонерне
товариство "Вінницьке містобудівельне
управління №4", Вінницький відділ
комплексного проектування Державного
підприємства Український державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства "Укрдніпродор"
про визнання дій протиправними та
скасування вимоги "Про усунення
порушень виявлених ревізією" , -

В С Т А Н О В И В :

Служба автомобільних доріг у
Вінницькій області звернулась до
Державної фінансової інспекції у
Вінницькій області, Державної
фінансової інспекції в Хмельницькій
області, треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Приватне акціонерне
товариство "Вінницьке містобудівельне
управління №4", Вінницький відділ
комплексного проектування Державного
підприємства Український державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства "Укрдніпродор"
про визнання дій протиправними та
скасування вимоги "Про усунення
порушень виявлених ревізією".

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 21
листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
Державна фінансова інспекція в
Хмельницькій області та Служба
автомобільних доріг у Вінницькій
області подали апеляційні скарги, в
яких, зокрема:

- Державна фінансова інспекція в
Хмельницькій області просить
скасувати вищевказану постанову та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову;

- Служба автомобільних доріг у
Вінницькій області просить скасувати
оскаржувану постанову в частині
відмови у визнанні протиправними та
скасування пунктів 2, 3, 6, 7 Вимоги "Про
усунення порушень виявлених ревізією"
Державної фінансової інспекції в
Хмельницькій області від 17.12.2012 року та
прийняти нове рішення про задоволення
позовних вимог в цій частині.

Представники позивача та відповідача -
Державної фінансової інспекції в
Хмельницькій області, в судовому
засіданні 16 січня 2014 року подані
апеляційні скарги підтримали у повному
обсязі, просили вимоги, що в них
викладені задовольнити.

Крім того, представники позивача
заперечили проти задоволення
апеляційної скарги Державної
фінансової інспекції в Хмельницькій
області, а представники відповідача в
свою чергу заперечили проти
задоволення апеляційної скарги Служби
автомобільних доріг у Вінницькій
області.

Відповідач - Державна фінансова
інспекція у Вінницькій області та
треті особи в судове засідання не
з'явились. Про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи за даною явкою сторін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін, з
наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи з
03.08.2012 року по 26.08.2012 року Державна
фінансова інспекція у Вінницькій
обалсті провела ревізію питань
фінансового-господарської діяльності
Служби автомобільних доріг у
Вінницькій області за період з 01.08.2011
року по 01.08.2012 року.

З метою підвищення результативності
проведення ревізії, листом першого
заступника ДФІ України № 06-18/1251 від
30.08.2012 року, ДФІ у Хмельницькій області
доручено забезпечити з 4.09.2012 року
проведення ревізії САД у Вінницькій
області.

За результатами вказаної ревізії
Державною фінансовою інспекцією у
Вінницькій області було складено Акт
ревізії фінансового-господарської
діяльності Служби автомобільних доріг
у Вінницькій області за період з 01.08.2011
року по 01.08.2012 року №06-15/24 від 12.11.2012
року.

Листом ДФІ у Вінницькій області
№02-06-19-18/8272 від 08.11.2012 року 1 та 3
примірника акту ревізії напрвлено до
ДФІ в Хмельницькій області.

Після отримання вказаного акту та
направлення другого примірника його
09.11.2012 року позивачеві, ДФІ в
Хмельницькій області 17.12.2012 року
пред'явлено вимогу "Про усунення
порушень виявлених ревізією"
№22-05-03-14/4921.

Непогоджуючись з вказаною вимогою, а
саме з п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9 та 14, позивач
звернувся до суду щодо їх скасування та
визнання дій відповідачів
протиправними.

Суд першої інстанції, при ухваленні
постанови та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог в частині визнання дій
відповідачів протиправними, виходив з
наступного.

Відповідно до пункту 1 "Положення про
Державну фінансову інспекцію України",
затвердженого Указом Президента
України № 499/2011 від 23.04.2011 року, Державна
фінансова інспекція України
(Держфінінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, районах,
містах або міжрайонні, об'єднані в
районах та містах територіальні
органи, головних інспекторів у районах
та містах (п. 7 Положення).

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи
проведення ревізії САД у Вінницькій
області здійснено згідно Плану
контрольно-ревізійної роботи
Держфінінспекції України, яка й
визначала відповідальних фахівців за
проведення ревізії та з дотриманням
строків та порядку визначеному
законом.

Так, відповідно до пункту 41 "Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України N 550 від 20 квітня 2006
року передбачено, що після надходження
підписаних керівником і головним
бухгалтером об'єкта контролю першого і
третього примірників акта ревізії
контролюючий орган не пізніше
наступного робочого дня з моменту
отримання видає об'єкту контролю
другий примірник акта ревізії.

Як свідчать матеріали справи акт
ревізії підписаний позивачем із
запереченнями 07.11.2012 року та 08.11.2012 року
перший та третій примірники акту
ревізії ДФІ у Вінницькій області
направлено до ДФІ в Хмельницькій
області, якою в свою чергу, 9.11.2012 року
другий примірник акту ревізії
направлено на адресу САД у Вінницькій
області, а тому порушення п. 41 Порядку
відповідачами судом не встановлено.

Колегія суддів повністю погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовної вимоги
про скасування п.п. 2, 3, 5, 6 та 7 Вимоги
Державної фінансової інспекції в
Хмельницькій області "Про усунення
порушень виявлених ревізією"
№22-05-03-14/4921 від 17 грудня 2012 року,
оскільки під час розгляду справи та при
дослідженні матеріалів справи судом
достеменно з'ясовано, що вказані вимоги
були предявлені позивачеві у з'вязку із
порушення встановлених норм чинного
законодавства, а саме.

В порушення вимог ст. 98 Кодексу законів
про працю України, п. 2.6 Колективного
договору САД у Вінницькій області на
2011-2012 роки, водіям легкових автомобілів
незаконно нараховано та виплачено
заробітну плату за роботу з
ненормованим робочим днем на суму 21,6
тис.грн. та, відповідно, зайво
перераховано до державних цільових
фондів нарахувань на заробітну плату
на суму 7,9 тис.грн.

Цей фак знайшов своє підтвердження при
дослідженні доказів по справі, так як
ст.98 КЗпП України передбачено, що
оплата праці працівників установ і
організацій, що фінансуються з бюджету,
здійснюється на підставі законів та
інших нормативно-правових актів
України, генеральної, галузевих,
регіональних угод, колективних
договорів, у межах бюджетних
асигнувань та позабюджетних доходів.

Відповідно до "Галузевої угоди між
Державною службою автомобільних доріг
України та профспілкою працівників
автомобільного транспорту та
шляхового господарства України на
2011-2012 роки" САД у Вінницькій області
укладено Колективний договір із
Профспілковим комітетом САД у
Вінницькій області на 2011-2012 роки.

Додатком 7 Колективного договору
затверджено "Перелік доплат і надбавок
до тарифних ставок і посадових окладів
працівникам САД у Вінницькій області".
Серед яких передбачено "За роботу з
ненормованим робочим днем водіям
автотранспортних засобів (легкових
автомобілів) доплата до 25% тарифної
ставки (окладу).

Таким чином, право на отримання доплати
мають лише ті водії автотранспортних
засобів, які працюють ненормований
робочий день.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що в шляхових листах та
журналах реєстрації виїзду
автомобілів режим роботи водіїв Служби
зазначений з 8-00 год. до 17-00 год., тобто в
межах 40 годинного робочого тижня, що
відповідно до частини 1 статті 50 КЗпП
України є нормальною тривалістю
робочого часу. Окрім того, згідно
табелю обліку робочого часу САД у
Вінницькій області щоденний час роботи
водіїв складає 8,15 год. (7 год.).

Згідно пункту 13 Правил внутрішнього
трудового розпорядку для працівників
САД у Вінницькій області, якими
встановлено режим роботи водіїв,
нормальна тривалість робочого часу
працівників не може перевищувати 40
годин на тиждень.

Однак, під час розгляду справи в суді
доказів ненормованого робочого часу
водіїв САД у Вінницькій області
позивачем надано не було.

В порушення п. 2.6 Колективного договору
САД у Вінницькій області на 2011-2012 роки,
ОСОБА_8 незаконно нараховано та
виплачено заробітну плату за виконання
трудових обов'язків механіка на суму 7,4
тис.грн., та, відповідно, зайво
перераховано до державних цільових
фондів нарахувань на заробітну плату
на суму 2,7 тис.грн.

На підтвердження встановленого
порушення судом першої інстанції було
досліджено Посадову інструкцію
інженера 1 категорії з безпеки
дорожнього руху відділу з ремонту і
експлуатації утримання доріг та
штучних споруд, організації та безпеки
дорожнього руху та Посадової
інструкції механіка вбачається, що
специфіка роботи, коло функціональних
обов'язків цих посад є різними. Тобто,
ОСОБА_8 перебуваючи на посаді інженера
виконував роботу механіка, яка не
входила в його службові обов'язки. З
огляду на що, на думку суду, виконання
роботи механіка не можливо
ототожнювати як збільшення обсягу
роботи інженера, чи то розширення зони
обслуговування.

Крім того, згідно пункту 1 Постанови
Кабінету Міністрів України № 245 від
3.04.1993 року "Про роботу за сумісництвом
працівників державних підприємств,
установ і організацій" передбачено, що
робітники, спеціалісти і службовці
державних підприємств, установ і
організацій мають право працювати за
сумісництвом, тобто виконувати, крім
своєї основної, іншу роботу на умовах
трудового договору. На умовах
сумісництва працівники можуть
працювати на тому ж або іншому
підприємстві, в установі, організації
або у громадянина у вільний від
основної роботи час.

В порушення п. 3.1.10.9, п. 3.1.12 Правил
визначення вартості будівництва (ДБН Д.
1.1-1-2000), затверджених наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України № 174 від 27.08.2000 року, САД у
Вінницькій області проведено оплату
вартості робіт ПрАТ "Вінницьке МБУ №4"
на суму 29,6 тис.грн.

Оскільки, на момент, розгляду справи
кредиторська заборгованість перед САД
у Вінницькій області погашена в
повному обсязі (квитанції від11.07.2013
року та від 24.07.2013), судом першої
інстанції зроблено правильний
висновок про відсутність предмету
спору щодо вказаної вимоги.

Щодо пункту 6 Вимоги слід зазначити, що
в порушення Додатку 3 ДБН Д.1.1-7-2000, та
зважаючи на примітки до Додатку 2 ДБН
Д.1.1-7-2000, а також вимог таблиці 2 ВБН
Д.2.1-218-048-2002, САД у Вінницькій області
проведено оплату завищеної вартості
проектно-вишукувальних робіт
Вінницькому ДП "Укрдіпродор" на
загальну суму 8,2 тис.грн.

Факт наявності порушення завищення
вартості проектно-вишукувальних робіт
зафіксованого в акті ревізії не
заперечується третьою особою - ДП
«Укрдіпродор» та підтверджується
перерахунком вартості договірних цін,
згідно локальних кошторисів договорів
виконання підрядних робіт.

З огляду на що, обгрунтованою є вимога
ДФІ в Хмельницькій області відобразити
дебіторську заборгованість по
розрахунках з ДП "Укрдіпродор" в сумі 8,2
тис.грн.

Також встановлено, що САД у Вінницькій
області, всупереч статті 16 Закону
України "Про здійснення державних
закупівель", п.5.2 Положення про Службу,
необґрунтовано укладено з ДП
"Вінницький облавтодор" додаткову
угоду № 2 від 01.06.2012 р. до договору від
20.02.2012 р. № 06/02 (на закупівлю товарів,
робіт або послуг за державні кошти на
виконання послуг з експлуатаційного
утримання та поточного
(планово-попереджувального) ремонту
автомобільних доріг загального
користування на території Вінницької
області), згідно якої передано
дочірньому підприємству в строкове
безоплатне користування два легкових
автомобіля марки Hyundai Tucson реєстраційні
номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Встановлені судом першої інстанції
обставини, дають підстави вважати, що
передача автомобілів САД у Вінницькій
області відбулась з порушеннями, так як
згідно пункту 3.1 Положення про Службу
автомобільних доріг у Вінницькій
області, Служба має право укладати з
підприємствами, незалежно від
підпорядкування та форми власності,
контракти(договори), як правило, на
конкурсних засадах на виконання робіт
з будівництва, реконструкції, ремонту
та утримання автомобільних доріг,
мостів, інших штучних споруд, вартість
яких не повинна перевищувати
встановлених лімітів бюджетних
асигнувань.

Відповідно до пункту 4.2 Положення про
Службу, начальник Служби відповідає за
збереження державної власності, що
знаходиться на балансі Служби.

Пункт 5.2 Положення про Службу визначає,
що Служба володіє, користується та
розпоряджається майном за погодженням
Укравтодору, вчиняючи щодо нього
будь-які дії згідно із законодавством.
Майно Служби є державною власністю і
закріплене за нею на праві
оперативного управління».

Державне агентство автомобільних
доріг України в своєму листі №
3/10.1-7-1996/09 від 31.05.2012 року не заперечує
проти використання ДП «Вінницький
облавтодор» двох легкових автомобілів
марки Hyundai Tucson реєстраційні номери
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 під час виконання ДП
«Вінницький облавтодор» договорів з
експлуатаційного утримання та
поточного ремонту автомобільних доріг
загального користування (з викладенням
відповідних умов в додаткових угодах).

Однак, в цьому листі дозволу на
безоплатну передачу автомобілів в
тимчасове користування Державне
агентство автомобільних доріг України
не зазначає.

Отже, оскільки судом першої інстанції
встановлено правомірність дій
відповідачів при проведенні ревізії
питань фінансово-господарської
діяльності позивача та матеріалами
справи підтверджуються порушення, які
було встановлено, суд апеляційної
інстанції повністю погоджується з
висновками Вінницького окружного
адміністративного суду, щодо відмови в
задоволенні позову в частині
скасування п.п.2,3,4,5,6,7 Вимоги ДФІ в
Хмельницькій області від 17.12.2012 року
"Про усунення порушень виявлених
ревізією" №22-05-03-14/4921.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначає, що суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку про
скасування п.п. 9 та 14 вказаних Вимог з
огляду на таке.

Як встановленом судом першої інстанції
та знайшло своє підтвердження при
апеляційному розгляду справи, введення
САД у Вінницькій області об'єктів
основних засобів в експлуатацію з
врахуванням непрямого податку (податку
на додану вартість) відповідає вимогам
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 7 "Основні засоби" та Податковому
кодексу, відповідно, висновки акту
ревізії щодо завищення в
бухгалтерському обліку позивача
первісної вартості основних засобів,
введених в експлуатацію за рахунок
бюджетних асигнувань, на суму ПДВ 8465,2
тис.грн. не підтверджуються.

Разом з тим, висновки фінансової
інспекції щодо завищення в
бухгалтерському обліку первісної
вартості основних засобів на суму ПДВ
спростовуються також, висновком
експерта.

В свою чергу, колегія суддів також
зазначає, що для вирішення питання
наявності документального
підтвердження отримання САД у
Вінницькій області коштів на своє
утримання, судом першої інстанції
призначено судово-економічну
експертизу, за результатом якої, було
досліджено рахунок 311 САД у Вінницькій
області, згідно якого кошти з
державного бюджету поступають на
фінансування дорожньої галузі на
казначейські рахунки: №2427
(спеціальний фонд державного бюджету),
№2427 (спеціальний фонд місцевого
бюджету), №2427 (кредитні кошти
залучені Укравтодором під державні
гарантії), №0642 (загальний фонд
держбюджету в 2011 році).

При дослідженні вказаних рахунків,
виписок банку, актів приймання
виконаних підрядних робіт з
будівництва та ремонту автомобільних
доріг, а також розрахунків витрат на
утримання Служби автомобільних доріг у
Вінницькій області встановлено, що
покриття витрат на утримання служби
замовника здійснювалось в розмірі 2,5 %
від підсумку графи 8 глав 1-9 зведених
кошторисних розрахунків вартості
будівництва та ремонту автомобільних
доріг, що відповідає вимогам п.2.8.13
Правил визначення вартості
будівництва (ДБН Д. 1.1-1-2000), затверджених
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 27.08.2000 року № 174,
п.2.23 Правил визначення вартості робіт
експлуатаційного утримання
автомобільних доріг загального
користування (ВБН.3.2.-218-180-2003),
затверджених наказом Державної служби
автомобільних доріг України від 05.08.2003
року № 374, листа Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 04.10.2010 року № 7/7-1010
„Про врахування коштів на утримання
служби замовника в інвесторській
кошторисній документації".

З урахуванням вищевикладеного суд
перщої інстанції прийшов до
правильного висновку, що отримання
коштів на утримання САД у Вінницькій
області документально
підтверджується, з огляду на висновок
фінансової інспекції, висвітлений у
Вимозі є помилковим.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

При цьому за змістом ч.1 ст. 70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
обгрунтовує вимоги і заперечення осіб,
які беруть участь у справі, та ніші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторні, третіх осіб та їхніх
представників, покзань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Таким чином, колегія суддів, дослідивши
усі наявні в матеріалах справи докази,
вважає, що доводи апеляційних скарг не
ґрунтуються на вимогах законодавства
та не спростовують висновків суду
першої інстанції

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Державної
фінансової інспекції в Хмельницькій
області та Служби автомобільних доріг
у Вінницькій області, - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 21
листопада 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
21 січня 2014 року .

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Сушко О.О.