Справа № 2а-61/10/0770
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 р.
Справа № 29005/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
в Іршавському районі Закарпатської
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2011 року у справі за позовом
Дочірнього підприємства
«Украгріколсемі-Закарпаття» до
Державної податкової інспекції в
Іршавському районі Закарпатської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення від 20.10.2009 року
№/0,-

В С Т А
Н О В И Л А:

20.01.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про скасування
податкового повідомлення-рішення від
20.10.2009 року №/0.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач під час проведення планової
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
позивача зробив помилкові висновки про
порушення останнім Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів», в наслідок чого нарахував
йому не обгрунтований податковий борг
та неправомірно застосував фінансові
санкції. Згідно цього просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення №/0 від
20.10.2009 року, яким йому донараховано
податок з підприємств і організацій -
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів на
суму 881,56 грн. та застосовано штрафні
санкції на суму 340,00 грн., всього на суму
1221,56 грн.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2011
року адміністративний позов
задоволено. Скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ в Іршавському
районі Закарпатської області
Закарпатської області від 20.10.2009 року
за №/0 відносно Дочірнього
підприємства
«Украгріколсемі-Закарпаття».

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що термін подання апеляційної
скарги закінчується, а мотиви та
підстави прийняття судом такого
рішення інспекції невідомі, уточнені
вимоги подасть після одержання
постанови суду.

Особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про місце та час розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1
ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
зокрема міжнародно - транспортними
накладними та митними деклараціями
підтверджується, що спірні автомобілі
ввезені на територію України в режимі
тимчасового ввезення під обов'язок
зворотнього вивезення та такі вивезені
за межі митної території України.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що відповідачем
було здійснено планову виїзну
перевірку ДП «Украгріколсемі -
Закарпаття» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.07.2008 року по 30.06.2009 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.07.2008
року по 30.06.2009 року, про що свідчить Акт
від 12.10.2009 року № 1387/23-50/25437117.

Перевіркою встановлено, що позивачем
окрім іншого порушено ст. 6 Закону
України «Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів», а саме
таким не подано до ДПІ у Іршавському
районі розрахунок податку з власників
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів за
2009 рік.

Такого висновку податковий орган
прийшов на підставі довідки
Іршавського ВРЕР УДАІ УМВС у
Закарпатській області щодо інформації
про зареєстровані за позивачем та
зняті з обліку транспортні засоби
протягом 2008 - 2009 років, згідно якої
позивачем 14.06.2008 року зареєстровано
шість транспортних засобів та знято з
обліку 20.02.2009 року.

На підставі вищезазначеного Акту
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення №/0 від
20.10.2009 року, яким ДП «Украгріколсемі
-Закарпаття»донараховано податок з
підприємств і організацій - власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів на суму
881,56 грн. та застосовано штрафні санкції
на суму 340,00 грн., всього на суму 1221,56
грн., правомірність якого і є предметом
розгляду даної адміністративної
справи.

Згідно статті 67 Конституції України
визначає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Податок з власників деяких наземних і
водних транспортних засобів,
самохідних машин і механізмів
встановлений Законом України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів».

Відповідно до ст.1 зазначеного Закону
платниками податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами та здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/ або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
ст. 2 Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до ст.5 Закону визначено, що
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів сплачується, зокрема,
юридичними особами -щоквартально
рівними частинами до 15 числа місяця,
наступного за звітним кварталом.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів
обчислюється юридичними особами на
підставі звітних даних про кількість
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів за
станом на 1 січня поточного року.
Обчислення податку проводиться,
виходячи з об'єму циліндрів та
потужністю двигуна кожного виду і
марки транспортних засобів, а податок з
власників водних транспортних засобів
- виходячи з довжини транспортного
засобу за ставками, зазначеними у ст. З
Закону.

З аналізу наведених норм випливає, що
обов'язковими умовами для визначення
юридичної та фізичної особи платником
даного податку є належним чином
оформлене право власності на
транспортний засіб та проведення
відповідної реєстрації.

Стаття 316 ЦК України визначає, що правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Зміст права власності
розкриває ст. 317 ЦК України, відповідно
до якої власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Зокрема з договорів оренди № 01/IF/02/08 від
28.02.2008 року, № 02/АF/02/08 від 20.02.2008 року та
копій технічних паспортів на спірні
автомобілі позивач не є власником
спірних транспортних засобів, а їх
користувачем, а отже не є платником
податку встановленому Законом України
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів».

Приймаючи спірне рішення податковий
орган, як підставу врахував довідку
Іршавського ВРЕР УДАІ УМВС у
Закарпатській області щодо інформації
про зареєстровані за позивачем та
зняті з обліку транспортні засоби
протягом 2008 - 2009 років, згідно якої
позивачем 14.06.2008 року зареєстровано
шість транспортних засобів та знято з
обліку 20.02.2009 року, однак з такої не
вбачається вид державної реєстрації
транспортних засобів, зокрема чи як
власні, чи як тимчасово ввезені на
територію України під зобов'язання про
їх зворотне вивезення, що має значення
для визначення особи як платника
вищезазначеного виду податку.

Матеріалами справи, зокрема міжнародно
- транспортними накладними та митними
деклараціями підтверджується, що
спірні автомобілі ввезені на територію
України в режимі тимчасового ввезення
під обов'язок зворотнього вивезення та
такі вивезені за межі митної території
України, що дає підстави суду зробити
висновок про протиправність рішення
відповідача щодо визначення позивачу
суми податкового зобов'язання по
податку з власників транспортних
засобів у розмірі 881,56 грн. та
застосування штрафних санкції на суму
340,00 грн..

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Іршавському
районі Закарпатської області залишити
без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2011
року у справі №2а-61/10/0770 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний