Справа № 820/4860/13-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 р.Справа № 820/4860/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Мінаєвої
О.М.

Бегунца
А.О.

за участю:

секретаря судового засідання

Шалаєвої І.Т.

представника позивача
Рудь О.Г.

представника позивача
Люльки
С.В.

представника відповідача

Оніщенка А.В.

представника третьої особи

Піскової А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на Постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
14.10.2013р. по справі № 820/4860/13-а

за позовом Державного
підприємства "Український державний
центр по експлуатації спеціалізованих
вагонів"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів третя особа
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОМК-Груп"

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Український
державний центр по експлуатації
спеціалізованих вагонів" (ДП
"Укрспецвагон", позивач), звернулось до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові
Державної податкової служби (СДПІ по
роботі з ВПП у м. Харкові ДПС), третя
особа Товариство з обмеженою
відповідальністю " ОМК-Груп" (ТОВ
"ОМК-Груп", третя особа), в якому просило
суд:

- скасувати податкове
повідомлення-рішення від 21.02.2013 року №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість у розмірі 394
305 грн. з них за основним платежем 285290
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) у розмірі 109015 грн.;

- скасувати податкове
повідомлення-рішення від 21.02.2013 року №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на прибуток у розмірі 328 084 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.10.2013 року
позов Державного підприємства
"Український державний центр по
експлуатації спеціалізованих вагонів"
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів задоволено. Скасовано
податкові повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові
Державної податкової служби від 21.02.2013
року № та № .

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
державне підприємство "Український
державний центр по експлуатації
спеціалізованих вагонів"
зареєстроване виконавчим комітетом
Лозівської міської ради Харківській
області, що підтверджується копією
довідки з управління статистики у
Лозівському районі, випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців та
перебуває на обліку у Спеціалізованій
державній податковій інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Харкові з 2011 року (т.3 а.с.109)

СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові ДПС
було проведено документальну невиїзну
перевірку державного підприємства
"Український державний центр по
експлуатації спеціалізованих вагонів"
, з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
податку на прибуток за 2011 рік та
податку на додану вартість за період
червень-серпень, жовтень 2011 року при
правових відносинах з ТОВ "ОМК-Груп"
(код 37070230), про що складено акт
№56/40.0-14/01056362 від 05.02.2013 року

За результатами перевірки
відповідачем прийнято наступні
податкові повідомлення-рішення:

- від 21.02.2013 року № в якому
зазначено, про встановлення порушення
п.198.1, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, у зв'язку з чим збільшено суму
грошового зобов'язання позивачу за
платежем: податок на додану вартість у
розмірі 394 305,00 грн. з них за основним
платежем 285 290,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) у
розмірі 109 015,00 грн.;

- від 21.02.2013 року № в якому
зазначено, про встановлення порушення
пп.134.1.1. п.134.1 ст.134, п.138.1 ст.138
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим збільшено суму грошового
зобов'язання Позивачу за платежем:
податок на прибуток у розмірі 328 084,00
грн.

Як вбачається з акту перевірки,
підставою для визначення додаткових
податкових зобов'язань був висновок
податкового органу про порушення
Державним підприємством "Український
державний центр по експлуатації
спеціалізованих вагонів" податкового
законодавства під час
фінансово-господарських стосунків із
контрагентам ТОВ "ОМК-Груп".

Відповідачем зроблено висновок про
завищення валових витрат по податку на
прибуток у сумі 3289084,0 грн. за
результатами фінансово-господарських
операцій по угодам купівлі продажу ТМЦ,
укладеним з ТОВ "ОМК-Груп" на підставі
того, що зазначені угоди фактично
визнані податковим органом нікчемними,
у зв'язку із тим, що не встановлено
факту поставки товару та у зв'язку із
відсутністю актів, що засвідчують
прийняття товарів по якості, на види
товарів, що підлягають обов'язковій
сертифікації, а також не підтверджено
походження товару, виробника
вищезазначених товарів,
місцезнаходження виробника (т.1 а.с.19).

Зазначені податкові
повідомлення-рішення були оскаржені
позивачем, але рішенням Міністерства
доходів і зборів України №3016/6/99-99-10-0115
від 20.05.2013 року залишено без змін
податкові повідомлення - рішення
відповідача, а скаргу позивача без
задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
безпідставності та необґрунтованості
висновків відповідача про заниження
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість та податку на прибуток
ДП "Укрспецвагон" в результаті
господарських взаємовідносин з ТОВ
"ОМК-Груп", оскільки позивачем
належними первинними документами
доведено правомірність формування
податкового кредиту та валових витрат
за перевіряємий період.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

За приписами п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом п. 201.7 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Правові наслідки у вигляді виникнення
права платника податку на формування
податкового кредиту з ПДВ настають
лише у разі реального (фактичного)
вчинення господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг), що
пов'язані з рухом активів, зміною
зобов'язань чи власного капіталу
платника, та відповідають економічному
змісту, відображеному в укладених
платником податку договорах, а не лише
оформлення відповідних документів або
рух грошових коштів на рахунках
платників податку.

При цьому, для формування податкового
кредиту мають значення податкові
накладні та інші первинні документи,
які, виходячи з наведеного, видаються
на підтвердження реально вчиненої
операції. Однак, наявність податкових
накладних є необхідною, але не
безумовною підставою для отримання
платником податку права на податковий
кредит з податку на додану вартість.

Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
визначено правові засади регулювання,
організації, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні.

Так, ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
цей Закон поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, а також на
представництва іноземних суб'єктів
господарської діяльності, які
зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність згідно
з законодавством.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

До первинних документів, які є
підставою для оприбуткування або
відпуску (списання) товару, належать
накладні, акти прийому-передачі тощо.
Вони повинні містити
кількісно-вартісні відомості про
товар, номенклатуру товару та
виписуються постачальником.

До первинних документів, що
підтверджують здійснення розрахунків
з постачальниками за отримані
товарно-матеріальні цінності,
відносяться відповідні розрахункові
та платіжні документи (платіжні
доручення, квитанції, касові чеки тощо).

Вимоги щодо оформлення первинних
документів, які є підставою для
відображення як в бухгалтерському так
і в податковому обліках операцій з
отримання матеріальних цінностей,
наведені в Законі України " Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та в Положенні про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженому
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року №88,
зареєстрованому в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 року за
№168/704.

Згідно з вимогами вищевказаних актів
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати операційної
діяльності включають: собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Відповідно до пп.138.2 ст.138 Кодексу,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що документом, який є підставою для
правомірного нарахування податкового
кредиту є податкова накладна, для
формування валових витрат -
розрахункові чи платіжні документи.

Як вбачається з матеріалів справи, що
між Державним підприємством
"Український державний центр по
експлуатації спеціалізованих
вагонів" (за договором - покупець,
надалі - ДП "Укрспецвагон") та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОМК-ГРУП" (за
договором - постачальник, надалі -ТОВ
"ОМК-ГРУП") були укладені договори
поставки №247П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.227)ю від
26.04.2011року, №339П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.328)ю від
07.06.2011року, №340П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.333)ю від
24.06.2011року, №442П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.402)ю від
09.08.2011року, №424П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.401)ю від
09.08.2011року, №448П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.439)ю від
30.08.2011року, №461П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.438)ю від
30.08.2011року, №501П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.483)ю від
23.09.2011року, №549П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.534)ю від
14.10.2011року, №542П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.533)ю від
14.10.2011року, №557П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.542)ю від
20.10.2011року, №384П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.370)ю від
12.07.2011року, та укладено угоди на
придбання металопрокату на підставі
рахунків-фактур (т.1 а.с.61-133), (т.3 а.с.172-191).

Договір поставки №247П-ЦВСВ(ВМТЗ-11.227)ю
від 26.04.2011 року укладено позивачем за
результатами проведених тендерних
процедур, що підтверджується змістом
даного договору та копією протоколу
оцінки пропозицій конкурсних торгів
цінових пропозицій №128 від 30.03.2011року.

Відповідно до умов договорів,
постачальник зобов'язується поставити
покупцю товари, зазначені у
специфікації № 1 (Додаток № 1), а
покупець зобов'язується прийняти і
оплатити такі товари.

Господарські операції з придбання
товарів позивачем у ТОВ "ОМК-ГРУП"
підтверджується залученими до
матеріалів справи документами
первинного та бухгалтерського обліку,
а саме: копіями податкових накладних
(т.1 а.с 133-148, 194-227), копіями видаткових
накладних (т.1 а.с.163-177), копіями
рахунків-фактур (т 1.а.с.148-162, 227-250).

Свідоцтво за №100286703 підтверджує, що ТОВ
"ОМК-ГРУП" зареєстровано платником
податку на додану вартість та згідно
витягу з Єдиного Державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, станом на 03.12.2013 рік
відомості про припинення юридичної
особи відсутні (т. 5 а.с. 34).

В матеріалах справи містяться копії
платіжних доручень, та
взаєморозрахунки з контрагентами:
залишки і обороти по ТОВ "ОМК- ГРУП" за
червень, липень, серпень, жовтень 2011рік,
з яких вбачається, що позивачем
перераховано на користь ТОВ "ОМК-ГРУП"
суми коштів на виконання зазначених
договорів, що підтверджують факт
сплати грошових коштів за отримані
товарно - матеріальні цінності за
договорами з ТОВ "ОМК-ГРУП"(т.2
а.с.204-250),(т.3 а.с.1-44).

Доставка придбаних товарів від
постачальника підтверджується копіями
товарно-транспортних накладних від
03.06.2011року №001/06-11, від 30.06.2011року №01/06-11,
від 11.07.2011року №01/07-11, від 21.07.2011року
№02/07-11, від 04.08.2011року №001/08-11, від
16.08.2011року №01/08-11, від 30.08.2011року №02/08-11,
від 03.10.2011року №01/10-11, від 14.10.2011року
№02/10-11, від 21.10.2011року №03/10-11, від
24.10.2011року №04/10-11, від 25.10.2011року №05/10-11
(т.3 а.с.45-56), та копіями подорожніх
листів №260272 від 03.06.2011року, №025340 від
30.06.2011року, №025441 від 11.07.2011року, №052285
від 20.07.2011року, №052431 від 04.08.2011року,
№052539 від 15.08.2011року, №054761 від
03.10.2011року, №054918 від 14.10.2011року, №054971
від 21.10.2011року, №055013 від 24.10.2011року,
№055024 від 25.10.2011року (т.4 а.с.65-75).

Свідоцтва про реєстрацію транспортних
засобів підтверджують наявність у
позивача автомобілів вказаних у
товарно-транспортних накладних та
подорожніх листах (т.3 а.с.146-148).

Також позивачем в підтвердження
взаємовідносин з ТОВ "ОМК- ГРУП" надано
копії сертифікатів якості, які
отримані від ТОВ "ОМК- ГРУП" в червені,
липні, серпні, жовтні 2011 року (т.3
а.с.124-145).

Товар поставлявся на склади позивача
за адресою: вул. Леніна, 5, смт. Панютине,
м. Лозова, про що свідчить державний акт
на право постійного користування
земельною ділянкою 40,6 га. серія ЯЯ№316533
та технічний паспорт на нежитлову
будівлю ( т.3 а.с.151-154).

Отриманий товар позивачем
оприбутковано згідно прибуткових
ордерів на товари по складу 7 листового
металевого прокату (профнастил
оцинкований, труба, коло, арматура), по
складу 8 сортового металевого прокату
(балка, швелер), по складу 9 метизної
продукції (лист оцинкований).

В подальшому ДП "Укрспецвагон"
використовував товар, отриманий від
ТОВ "ОМК- ГРУП" у власній господарській
діяльності для виготовлення та ремонту
(капітального та деповського)
вантажних вагонів, що підтверджується
залученими до матеріалів справи
копіями вимог (т 3, а.с.57-89) , накладних на
переміщення (т.3 а.с.90-102) та лімітних
карт (т 3, а.с.162-169)

Копії карток складського обліку
матеріалів(т4 а.с. 118-166 та звіти по
проводкам (т. 4 а.с. 167-198) підтверджують
облік руху металопрокату на складі
позивача отриманого від ТОВ "ОМК- ГРУП"
та направлення його у комори цехів і
виробництво.

Колегія суддів зазначає, що посилання
відповідача на акт про неможливість
проведення зустрічної звірки
контрагента позивача, як на підставу
висновків про порушення позивачем
вимог податкового законодавства при
формуванні податкового кредиту,
колегія суддів відхиляє та вважає
необґрунтованим, з огляду на таке.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер. Тому, якщо
контрагент позивача не виконав свого
зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету,
настає відповідальність та відповідні
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою вважати неправомірним
формування податкового кредиту
позивачем, якщо останній виконав усі
передбачені законом умови щодо його
формування та має документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Колегія суддів також відхиляє доводи
апеляційної скарги щодо відсутності
відповідних первинних документів, що
підтверджують реальність
господарських операцій, з огляду на
наявність в матеріалах справи усіх
необхідних податкових та
бухгалтерських документів, які
відображають дані податкового обліку
позивача. Будь яких доказів з приводу
ненадання позивачем документів до
перевірки, податковим органом не
надано.

Первинні документи, якими була
оформлена вищевказана господарська
операція містять всі необхідні
реквізити, передбачені законодавством
для надання їм юридичної доказовості.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що право позивача на
отримання податкового кредиту
підтверджене належними доказами, а
тому висновок відповідача про
порушення вимог ст.ст. 134,138,198 внаслідок
завищення податкового кредиту,
заниження податку на прибуток не
відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, враховуючи приписи ч. 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено обов'язок
відповідача щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, колегія суддів вважає,
що відповідачем не доведено
правомірність податкових повідомлень -
рішень від 21.02.2013 року № , №
.

З урахуванням викладеного,
переглянувши постанову суду першої
інстанції, в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів підтверджує, що
при її прийнятті суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.10.2013р. по
справі № 820/4860/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Бегунц А.О.

Повний текст ухвали виготовлений 22.01.2014
р.