Справа № 2а-1670/6694/12
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р. Справа № 2а-1670/6694/12Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Бутенко
Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м.Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
05.11.2013р. по справі № 2а-1670/6694/12

за позовом Державної податкової
інспекції у м.Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області

до Дочірнього підприємства
"Продмашжитло"

про накладення арешту на кошти,

ВСТАНОВИЛА:

19 жовтня 2012 року Державна податкова
інспекція у м. Полтаві Полтавсько
області ДПС звернулась до суду з
позовом до Дочірнього підприємства
"Продмашжитло", в якому просила
накласти арешт на кошти та інші
цінності, що перебувають на наступних
рахунках: ПАТ "Полтавабанк" МФО 331489, р/р
8 (українська гривня); ПАТ
"Полтавабанк" МФО 331489, р/р26002656
(українська гривня); АТ "Райффайзен банк
аваль" у м. Києві МФО 380805 р/р №
(українська гривня); АТ "Райффайзен банк
аваль" у м. Києві МФО 380805, р/р 2
(українська гривня); АТ "Райффайзен банк
аваль" у м. Києві МФО 380805, р/р№1
(українська гривня); ПАТ "Мегабанк" м.
Харків МФО 351629, р/р №5 (українська
гривня).

05 листопада 2013 року постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду у задоволенні
адміністративного позову Державної
податкової інспекції у м. Полтаві до
Дочірнього підприємства
"Продмашжитло" про накладення арешту на
кошти відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги позивач зазначає, що судом
першої інстанції не враховано того, що
підставою для накладення судом арешту
на кошти платника податку, який має
податковий борг, є відсутність майна,
що може бути джерелом погашення
податкового боргу. Оскільки у
відповідача відсутнє майно для
внесення в податкову заставу, тому
необхідно накласти арешт на кошти, що
перебувають на рахунках Дочірнього
підприємства "Продмашжитло".

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
03.03.2006 ДПІ у м. Полтаві проведено
перевірку щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу
господарською одиницею - гуртожитку,
розташованого за адресою: м. Полтава,
вул. Курчатова, 18, який належить ДП
"Продмашжитло".

За результатами перевірки ДПІ у м.
Полтаві складений акт №16010045/23-317 від
03.03.2006, в якому зафіксовано порушення
платником податків вимог пунктів 2.6, 3
та 4.3 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 №637, внаслідок не
оприбуткування готівкових коштів в
касі підприємства за надання послуг
проживання в гуртожитку та кімнатах
для приїжджих в період з 22.12.2005 по день
перевірки на загальну суму 19990,53 грн.

На підставі акта перевірки №16010045/23-317
від 03.03.2006 податковим органом 10.03.2006
прийнято рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №/0,
яким до платника податків застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
99952,65 грн.

Постановою Господарського суду
Полтавської області від 05.09.2007 у справі
№17/85 в задоволенні позову ДП
"Продмашжитло" до ДПІ у м. Полтаві про
визнання недійсним рішення №/0
від 10.03.2006 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.03.2008
постанову суду першої інстанції від
05.09.2007 скасовано та прийнято нову
постанову, якою позовні вимоги ДП
"Продмашжитло" задоволено, а саме,
визнано недійсним рішення ДПІ у м.
Полтаві №/0 від 10.03.2006 про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 99952,65 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 07.03.2012 постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.03.2008
скасовано, а постанову Господарського
суду Полтавської області від 05.09.2007
залишено в силі. Вказана ухвала
відповідно до положень статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набрала законної сили з
моменту її проголошення, а саме - 07.03.2012.

З моменту набрання ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
07.03.2012 законної сили сума штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 99952,65 грн.
набула статусу узгодженого грошового
зобов'язання.

З урахуванням часткової сплати
податковий борг становить 74504,28 грн., що
підтверджується витягом з облікової
картки відповідача (а.с.213-217).

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив з того, що за умови
відсутності майна, за рахунок якого
можливе погашення податкового боргу,
положення підпункту 20.1.17 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
надає право податковому органу
звертатися до суду з позовом про
накладення арешту. Проте, позивачем не
доведено факту проведення всіх
заходів для встановлення майна
відповідача.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94
Податкового кодексу України
адміністративний арешт майна платника
податків (далі арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Арешт коштів на рахунку платника
податків є різновидом
адміністративного арешту, який
застосовується виключно на підставі
рішення суду (на відміну від
адміністративного арешту іншого майна,
який здійснюється за рішенням
керівника податкового органу).

Так, згідно із пунктом 94.2 статті 94
Податкового кодексу України
адміністративний арешт майна може бути
застосовано, якщо з'ясовується одна з
таких обставин: платник податків
порушує правила відчуження майна, що
перебуває у податковій заставі;
фізична особа, яка має податковий борг,
виїжджає за кордон; платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби; відсутні
свідоцтва про державну реєстрацію
суб'єктів господарювання, дозволи
(ліцензії) на її здійснення, торгові
патенти, сертифікати відповідності
реєстраторів розрахункових операцій;
відсутня реєстрація особи як платника
податків в органі державної податкової
служби, якщо така реєстрація є
обов'язковою відповідно до цього
Кодексу, або коли платник податків, що
отримав податкове повідомлення або має
податковий борг, вчиняє дії з
переведення майна за межі України, його
приховування або передачі іншим
особам; платник податків відмовляється
від проведення перевірки стану
збереження майна, яке перебуває у
податковій заставі; платник податків
не допускає податкового керуючого до
складення акта опису майна, яке
передається в податкову заставу, та/або
акта опису (виділення) майна для його
продажу.

Відповідно до пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Разом з тим, арешту коштів та інших
цінностей такого платника податків, що
знаходяться в банку, передує ряд
заходів, визначених Главою 9 ПК України,
які слід вжити податковому органу з
метою забезпечення виконання
платником податків свої зобов'язань, в
тому числі встановлення майна та інших
цінностей такого платника податків, що
можуть стати джерелами погашення
податкових зобов'язань платника
податків, передача такого майна у
податкову заставу та накладення
адміністративного арешту на майно.

Підпунктом 89.1.2 пункту 89.1 статті 89
Податкового кодексу України визначено,
що право податкової застави виникає у
разі несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
боргу.

На підставі вимог статті 89 Податкового
кодексу України начальником ДПІ у м.
Полтаві прийнято рішення №7250/10/19-136 від
31.07.2012 про опис майна у податкову
заставу. Згідно вказаного рішення
вирішено здійснити опис майна, що
перебуває у власності (господарському
віданні або оперативному управлінні)
платника податків ДП "Продмашжитло", а у
разі, якщо на момент складання акта
опису майно відсутнє або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, - також того майна,
права власності на яке останній набуде
у майбутньому.

Згідно акту опису майна від 01.08.2012 №69/1
податковим керуючим підтверджено
відсутність у ДП "Продмашжитло" на день
складення цього акту майна, що може
бути описане у податкову заставу.

Також, ДПІ у м.Полтаві направлено
запити до Державної інспекції
сільського господарства в Полтавській
області, Державного реєстратора
речових прав на нерухоме майно, Центру
НП УДАІ з обслуговування м Полтави та
Полтавського району.

Згідно з рішенням щодо надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно № 16423966
від 04.10.2013 відсутні відомості про
зареєстровані речові права на нерухоме
майно та їх обтяження щодо ДП
"Продмашжитло" (а.с. 227).

Відповідно до листа Центру НП УДАІ з
обслуговування м Полтави та
Полтавського району від 09.10.2013
транспортні засоби за ДП "Продмашжитло"
не значаться (а.с.240).

Листом Державної інспекції сільського
господарства в Полтавській області №
01-14/450-1 від 26.09.2013 повідомлено про
відсутність реєстрації за ДП
"Продмашжитло" техніки в межах
Полтавської області (а.с.239).

Разом з тим, у ДП "Продмашжитло"
відкриті рахунки у фінансових
установах, що стало підставою для
звернення позивача до суду з позовом
про накладення арешту на кошти та інші
цінності платника податків, що
знаходяться у банку.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що податковим органом
вжито передбачені податковим
законодавством необхідні заходи щодо
встановлення майна, яке може слугувати
джерелом погашення податкового боргу.

Проте, відсутність майна позивача
унеможливлює виконання покладених на
позивача функцій щодо забезпечення
виконання платником податків своїх
зобов'язань щодо погашення податкового
боргу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
встановлених п.п.20.1.17 п. 20.1 ст. 20 ПК
України підстав для накладення арешту
на кошти та інші цінності відповідача,
що знаходяться на рахунках у банках.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції при
ухваленні постанови були порушені
норми чинного матеріального права, і як
наслідок апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з прийняттям
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставою для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області - задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.11.2013р. по
справі № 2а-1670/6694/12 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Державної податкової інспекції у
м.Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області -
задовольнити.

Накласти арешт на кошти з
розрахункових рахунків, що належать
Дочірньому підприємству "Продмашжитло"
(), а саме: ПАТ
"Полтавабанк" МФО 331489, р/р 8
(українська гривня); ПАТ "Полтавабанк"
МФО 331489, р/р26002656 (українська гривня); АТ
"Райффайзен банк аваль" у м. Києві МФО
380805 р/р № (українська гривня); АТ
"Райффайзен банк аваль" у м. Києві МФО
380805, р/р 2 (українська гривня); АТ
"Райффайзен банк аваль" у м. Києві МФО
380805, р/р№1 (українська гривня); ПАТ
"Мегабанк" м. Харків МФО 351629, р/р №5
(українська гривня).

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст постанови
виготовлений 27.01.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.