Справа № 812/10730/13-а
Суддя: О.В. Ципко
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2014 рокуЛуганськ№ 812/10730/13-а

о 14 годині 57 хвилин
м. Луганськ

Луганський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Ципко О.В.,

за участю секретаря: Гаркуші Ю.О.,

представника позивача: Мягкого В.В.
(довіреність від 15.08.2013 №6.1/1-7/2027)

представника відповідача: Рожнова М.С.
(наказ від 20.04.2007 №234)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справі за
позовом Луганської митниці Міндоходів
до Відділу державної виконавчої служби
Краснодонського міськрайоного
управління юстиції Луганської області
про визнання дій незаконними,
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
11.12.2013 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного
адміністративного суду перебував
адміністративний позов Луганської
митниці Міндоходів до відділу
державної виконавчої служби
Краснодонського міськрайоного
управління юстиції Луганської області,
в якому позивач просив визнати дії щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Луганська від 07.11.2013 по справі №
437/17139/13-п незаконними та скасувати
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 11.12.2013.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 16.12.2013 на адресу митниці
від Краснодонського ВДВС надійшла
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження № 41181739 від
11.12.13, відповідно до якої, митниці
відмовлено в прийнятті до провадження
виконавчого документа та відкритті
виконавчого провадження. В якості
підстави для відмови, відповідач
посилається на ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про
виконавче провадження». Позивач
зазначає, що виконавчий документ
повинен бути підписаний уповноваженою
посадовою особою із зазначенням її
прізвища та ініціалів і скріплений
печаткою. Скріплення виконавчого
документа гербовою печаткою є
обов'язковим у разі, якщо орган
(посадова особа), який видав виконавчий
документ, за законом зобов'язаний мати
печатку із зображенням Державного
Герба України. Всі вищезазначені
реквізити у собі містить постанова
Ленінського районного суду м.
Луганська від 07.11.2013 р. по справі №
437/17139/13-п, яка направлена митницею для
виконання до Краснодонського ВДВС.

Таким чином, на думку позивача,
відповідач неправомірно застосував
норми ЗУ «Про виконавче провадження», у
зв'язку з чим, Луганська митниця
Міндоходів вважає дії та вищезазначену
постанову Краснодонського ВДВС
незаконними.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач надав суду письмові
заперечення, в судовому засіданні
представник відповідача надав
пояснення аналогічні викладеному у
запереченнях та зазначив, що дії
відповідача є законними, постанова
винесена на підставі вимог Закону
України «Про виконавче провадження»,
тому просив відмовити позивачу у
задоволенні його позовних вимог за
необґрунтованістю.

Дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 07.11.2013 р.
Ленінський районний суд м. Луганська
видав постанову по справі № 437/17139/13-п,
згідно якої, стягнуто з громадянина
України ОСОБА_3 витрати за зберігання
майна у розмірі 549,80 грн. (а.с. 8).

11.12.2013 Краснодонський ВДВС виніс
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження № 41181739 (а.с. 10).

Як вбачається з тексту постанови,
відмова у відкритті виконавчого
провадження вмотивована ч. 3 ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», Положенням державної
виконавчої служби України № 3-14/32/1036 від
29.08.2013 р. та статтею 6 розділу І Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав на нерухоме
майно». На підставі зазначених норм,
згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» позивачу було
відмовлено в прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження за постановою
Ленінського районного суду м.
Луганська через відсутність у
виконавчому документі
ідентифікаційного коду боржника.

Вирішуючи дану справу суд виходить з
того, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17
Закону України «Про виконавче
провадження» підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи: ухвали, постанови
судів у цивільних, господарських,
адміністративних справах,
кримінальних провадженнях та справах
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 вказаного
Закону у виконавчому документі
зазначаються: повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо ( в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин).

Згідно частини 1 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Статтею 26 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлені
порядок та підстави для відмови у
відкритті виконавчого провадження.
Так, державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа
до органу державної виконавчої служби
не за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону;

61) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів;

8) наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову протягом трьох
робочих днів, а за рішенням, що підлягає
негайному виконанню, - не пізніше
наступного робочого дня з дня
надходження виконавчого документа і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом.

У разі відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6
частини першої цієї статті державний
виконавець роз'яснює заявникові право
на звернення до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, щодо приведення
його у відповідність з вимогами статті
18 цього Закону.

Постанова державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження може бути оскаржена
заявником у десятиденний строк з дня її
надходження у порядку, встановленому
цим Законом.

Як вбачається з постанови
Ленінського районного суду м.
Луганська від 07.11.2013 р. по справі №
437/17139/13-п, в ній зазначено про боржника
наступні данні: ім'я (прізвище, власне
ім'я та по батькові), його місце
проживання, однак не вказаний
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника (для фізичних осіб - платників
податків).

Беручи до уваги, що у виконавчому
документі наявні відомості, що
ідентифікують боржника, на підставі
яких можливо проводити стягнення
штрафу та враховуючи той факт, що сам
ОСОБА_3 не був присутній під час
розгляду питання про притягнення його
до адміністративної відповідальності,
що унеможливило встановлення судом
додаткових даних порушника в судовому
засіданні, суд дійшов висновку про
незаконність дій ВДВС Краснодонського
міськрайоного управління юстиції
Луганської області щодо відмови у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання постанови
Ленінського районного суду м.
Луганська від 07.11.2013 по справі
№437/17139/13-п.

Крім того, відповідно до ст. 487
Митного кодексу України провадження у
справах про порушення митних правил
здійснюється відповідно до цього
Кодексу, а в частині, що не регулюється
ним - відповідно до законодавства
України про адміністративні
правопорушення.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 283 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення. Якщо при
вирішенні питання про накладення
стягнення за адміністративне
правопорушення органами (посадовими
особами), переліченими у пунктах 1-4
статті 213 цього Кодексу, одночасно
вирішується питання про відшкодування
винним майнової шкоди, то в постанові
по справі зазначаються розмір шкоди, що
підлягає стягненню, порядок і строк її
відшкодування.

Таким чином, ст. 283 Кодексу України про
адміністративні правопорушення не
передбачає наявність в постанові по
справі про адміністративне
правопорушення таких реквізитів, як
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що відсутність в постанові
Ленінського районного суду м.
Луганська від 07.11.2013 р. по справі №
437/17139/13-п індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника за
наявності інших обов'язкових даних, є
формальною підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження,
оскільки його відсутність не
перешкоджає вчиненню виконавчих дій.

Що стосується посилань відповідача на
Положення державної виконавчої служби
України №3-14/32/1036 від 29.08.2013 р. та статтю 6
розділу І Закону України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо вдосконалення та
спрощення процедури державної
реєстрації земельних ділянок та
речових прав на нерухоме майно», суд
оцінює їх критично та зазначає, що
вказаним Законом були внесені зміни до
редакції пункту 3 частини першої статті
18 Закону України "Про виконавче
провадження", якими слова "за наявності"
були виключині, а після слів "(для
фізичних осіб - платників податків)"
доповнити словами "або номер і серія
паспорта стягувача та боржника для
фізичних осіб - громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України".

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Як зазначено в частині першій статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності,
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не доведено правомірності
своїх дій під час прийняття постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження та не спростовані доводи
позивача щодо їх незаконності.

За таких обставин суд вважає
незаконними дії відповідача щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Луганська від 07.11.2013 по справі
№437/17139/13-п, а постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
11.12.2013 ВП №41181739 підлягає скасуванню, у
зв'язку з чим, позовні вимоги
задовольняються судом в повному
обсязі.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.17, 18, 94, 158-163, 167,181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Луганської
митниці Міндоходів до Відділу
державної виконавчої служби
Краснодонського міськрайоного
управління юстиції Луганської області
задовольнити у повному обсязі.

Визнати незаконними дії Відділу
державної виконавчої служби
Краснодонського міськрайоного
управління юстиції Луганської області
щодо відмови у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Луганська від 07.11.2013 по справі
№437/17139/13-п.

Скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
11.12.2013 ВП №41181739.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та
підписано 21 січня 2014 року.

Суддя
О.В. Ципко