Справа № 2а-1090/11, 2а-0907/63/12
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
Справа №
180917/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Івано-Франківської міської ради
на постанову Івано-Франківського
міського суду від 18 жовтня 2012 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до
Івано-Франківської міської ради,
Управління держкомзему в м.
Івано-Франківську, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача -
Територіальний комітет мікрорайону
Опришівці про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії,, -

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2010 року ОСОБА_1 (далі - Позивач,
ОСОБА_1) звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Івано-Франківської міської ради, (далі
Відповідач-1),Управління держкомзему в
м. Івано-Франківську (Відповідач 2),
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Територіальний комітет
мікрорайону Опришівці про визнання
протиправною бездіяльності
Івано-Франківської міської ради щодо
не винесення на розгляд чергової сесії
Івано-Франківської міської ради
питання про затвердження проекту
землеустрою «Про відведення земельної
ділянки в приватну власність йому для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,0365 га за адресою
АДРЕСА_1», та зобов'язання
Івано-Франківську міську раду винести
на розгляд чергової сесії
Івано-Франківської міської ради та
розглянути питання про затвердження
проекту землеустрою «Про відведення
земельної ділянки в приватну власність
йому для ведення особистого
селянського господарства площею 0,0365 га
за адресою АДРЕСА_1».

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
відповідності до ч.2 ст.118 Закону
України, рішення органів виконавчої
влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Постановою суду першої інстанції,
адміністративний позов задоволено
частково.

Зобов'язано Івано-Франківську міську
раду винести на розгляд чергової сесії
Івано-Франківської міської ради та
розглянути питання про затвердження
проекту землеустрою «Про відведення
земельної ділянки в приватну власність
ОСОБА_1 для ведення особистого
селянського господарства площею 0,0365 га
за адресою АДРЕСА_1». В решті позовних
вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив Відповідач 1, подавши на неї
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну скаргу задовольнити,
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити повністю.

Апеляційні вимоги Відповідач 1,
обґрунтовує тим, що суд не врахував
право ради самостійно визначити
висновки по розгляду питання щодо
надання в користування земельної
ділянки, а також компетенцію суду
відповідно до чинного законодавства
лише щодо спонукання ради розглянути
подане клопотання без визначення судом
певного змісту висновку рішення сесії.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у матеріалах
справи. Справу може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що 14.04.2009р. рішення
ХХХХ1 сесії 5 демократичного скликання
Івано-Франківської міської ради п.п.
З.,3.5. ОСОБА_1 дано дозвіл на складання
проекту землеустрою, щодо відведення
земельної ділянки площею 0,0365 га на
АДРЕСА_1 в м. Івано-Франківську для
ведення особистого селянського
господарства.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся з письмовою заявою
до начальника
архітектурно-планувального бюро
управління архітектури і
містобудування міськвиконкому п.
Г.Качана про виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на АДРЕСА_1 в м.
Івано-Франківську для ведення
особистого селянського господарства.

На підставі рішення від 14.04.2009 року
видано завдання на виконання робіт № 270
від 29.12.2009 року, які проведено, і
складено план та акт підтвердження
існуючих меж земельної ділянки на
місцевості, які погоджено з власником
земельної ділянки, виконавцем робіт,
представниками управління
Держкомзему.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що проект землеустрою погоджено
управлінням Держкомзему у місті
Івано-Франківську, управлінням
архітектури та містобудування, міською
санітарно-епідеміологічною службою,
державним управлінням екології та
природних ресурсів, управлінням
культури, на що є відповідні висновки
які належно підписані та скріплені
печатками.

Згідно плану встановлених меж
земельної ділянки запроектована
земельна ділянка розташована в межах м.
Івано-Франківська і межує від А до Б
землі міської ради (землі запасу), від Б
до В землі міської ради (АДРЕСА_1), від В
до Г землі міської ради (землі запасу),
від Г до А землі міської ради (проїзд).

За змістом висновку Управління
Держкомзему в м. Івано-Франківську №
03-03-02/1103 від 11.08.2009 року сервітутні
обмеження на використання земельної
ділянки відсутні.

Вірно встановивши обставини справи,
суд першої інстанції правильно
застосував до правовідносин між
сторонами відповідні їм норми
матеріального права.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно вимог ст. 121 ЗК України громадяни
України мають право на безоплатну
передачу їм земельних ділянок із
земель державної або комунальної
власності в таких розмірах : для
ведення особистого селянського
господарства не більше 2,0 гектара.

Згідно довідки про правовий статус
земельної ділянки від 11.08.2009 року за №
4277 за ОСОБА_1 на території
Івано-Франківської міської ради права
власності на земельну ділянку не
зареєстровано.

Як зазначено в довідці територіального
комітету мікрорайону Опришівці від
20.08.2008 року № 875 позивачу погоджено
передати в приватну власність земельну
ділянку орієнтованою площею 400 метрів
квадратних, яка знаходиться по АДРЕСА_1.

Також, згідно довідки № 5/04-03 від 28.09.2009
року, виданою Управлінням Держкомзему
у місті Івано-Франківську, земельній
ділянці площею 0,0365 га, яка розташована
на АДРЕСА_1 в м. Івано-Франківську
присвоєно кадастровий номер.

26.07.2010 року ОСОБА_1 звернувся до голови
Івано-Франківської міської ради з
письмовою заявою про затвердження
проекту землеустрою «Про відведення
земельної ділянки в приватну
власність» та повідомити його про день
розгляду даного питання на сесії
міської ради.

Листом управління Держкомзему у м.
Івано-Франківську від 11.08.2010 року за №
03/010-1/693 повідомлено ОСОБА_1, що питання
про затвердження проекту землеустрою
не буде виноситися на сесію міської
ради, оскільки до управління
Держкомзему поступила скарга від
громадянки ОСОБА_3 з приводу того, що
позивачем захоплено частину земельної
ділянки, якою вона користується, тому
при голосуванні питання про
затвердження проекту землеустрою не
набрало достатньої кількості голосів
та було знято з розгляду.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, а саме: плану встановлених меж
земельної ділянки, акту встановлення
та узгодження зовнішніх меж
землекористування земельної ділянки,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 гр.
ОСОБА_3 не є суміжним
землекористувачем, а також іншими
суміжними землекористувачами при
встановленні зовнішніх меж
землекористування ніяких претензій не
виявлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 118 ЗК України
рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Згідно п. 6 ст. 5 ЗК України зазначено
принципи земельного законодавствата
одним із них є принцип забезпечення
рівності права власності на землю
громадян.

Відповідно до п. 11 ст. 118 Земельного
кодексу України, у разі відмови органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування у передачі земельної
ділянки у власність або залишення
заяви без розгляду, питання
вирішується в судовому порядку.

А відтак, доводи апеляційної скарги не
відповідають законодавству України та
не можуть бути підставою для її
задоволення, оскільки в даному випадку
суд першої інстанції не підміняв
компетенцію податкового органу щодо
визначення суми штрафних санкцій, а
лише врахував добровільно сплачену
позивачем суму таких санкцій.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської
міської ради залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
міського суду від 18 жовтня 2012 року в
справі № 0907/2-а-1090/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська