Справа № 827/3079/13-а
Суддя: Майсак О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 січня 2014 рокуСправа №827/3079/13-а

Суддя Окружного адміністративного
суду міста Севастополя Майсак О.І.,

при секретарі Яценко К.Е.,

за участю: представника позивача
Стецюри В.В. (довіреність № 7/27-4 від
19.09.2013 року); представника відповідача
Откидач І.М. (посвідчення СЛ №002 від
04.04.2012 року);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі до Територіальної
державної інспекції з питань праці у м.
Севастополі про визнання протиправним
та скасування припису № 27-04-05/146-130 від
29.10.2013 року,

в с т а н о в и в:

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі звернулась до Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя з позовною заявою до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у м. Севастополі про
визнання протиправним та скасування
припису № 27-04-05/146-130 від 29.10.2013 року.
Вказує, що 29.10.2013 року головним
державним інспектором праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у м. Севастополі на
підставі акту перевірки від 25.10.2013 року
№ 27-04-05/146 було прийнято припис про
забезпечення виконання вимог ч. 1 ст. 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні», а
саме: забезпечити виконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньовікової чисельності штатних
працівників облікового складу. Вважає
припис таким, що складений протиправно
та підлягає скасуванню.

Просить визнати протиправним та
скасувати припис № 27-04-05/146-130 від 29.10.2013
року.

Ухвалою від 11 грудня 2013 року відкрито
провадження в адміністративній справі.
Ухвалою від 11 грудня 2013 року підготовче
провадження було закінчено та справу
призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю, просила задовольнити вказує,
що 29.10.2013 року головним державним
інспектором праці Територіальної
державної інспекції з питань праці у м.
Севастополі на підставі акту перевірки
від 25.10.2013 року № 27-04-05/146 було прийнято
припис про забезпечення виконання
вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», а саме:
забезпечити виконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньовікової чисельності штатних
працівників облікового складу. Вважає
припис таким, що складений протиправно
та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник
відповідача з позовними вимогами не
погодилась повністю, просила у
задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовує свої заперечення тим, що
виконанням нормативу робочих місць у
кількості, визначеній згідно з ч. 1 ст. 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
вважається працевлаштування
підприємством, установою,
організацією, утому числі
підприємством, організацією
громадських організацій інвалідів,
фізичною особою, яка використовує
найману працю, інвалідів, для яких це
місце роботи є основним. Тому посилання
позивача на ст. 17 вказаного Закону є
неправомірним оскільки дана норма
регулює створення спеціальних робочих
місць за рахунок коштів Фонду
соціального захисту інвалідів. У
зв'язку з чим вважає, що припис про
усунення порушень діючого
законодавства було прийнято
обґрунтовано, правомірно та на
законних підставах.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності. Окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська або Севастопольська
міська рада, їх посадова чи службова
особа, крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ з приводу їхніх
рішень, дій чи бездіяльності у справах
про адміністративні проступки та
справ, які підсудні місцевим загальним
судам як адміністративним судам на
підставі пункту 2 статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Тому, з огляду на вказане, спір
належить розглядати за правилами
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено наступне: У період з
23.10.2013 року по 25.10.2013 року
співробітником Територіальної
державної інспекції з питань праці у м.
Севастополі була проведена
позапланова перевірка Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі з додержання
суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. За результатами
перевірки було складено акт № 27-04-05/146
від 25.10.2013 року (а.с.20-32).

01.11.2013 року за вих. № 7/27-9407 Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі на адресу
начальника Територіальної державної
інспекції з питань праці у м.
Севастополі було направлено
заперечення на акт перевірки № 27-04-05/146
від 25.10.2013 року (а.с.10-14).

На підставі акту перевірки № 27-04-05/146
від 25.10.2013 року керівництвом
Територіальної державної інспекції з
питань праці у м. Севастополі було
складено припис № 27-04-05/146-130 від 29.10.2013
року (а.с.33-34), яким приписано Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі забезпечити
виконання вимог ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», а саме:
забезпечити виконання нормативну
робочих місць для працевлаштування
інвалідів в розмірі чотирьох
відсотків середньовікової чисельності
штатних працівників облікового складу.

Пунктом 1 Порядку проведення перевірок
посадовими особами Державної
інспекції України з питань праці та її
територіальних органів, затвердженого
наказом Міністерства соціальної
політики України від 02.07.2012 року № 390
(далі - Порядок), встановлено процедуру
проведення Державною інспекцією
України з питань праці (далі - Держпраці
України) та її територіальними
органами перевірок додержання
законодавства з питань праці у межах
повноважень, визначених Конвенціями
Міжнародної організації праці N 81 1947
року про інспекцію праці у
промисловості й торгівлі,
ратифікованою Законом України від 08
вересня 2004 року N 1985-IV, та N 129 1969 року про
інспекцію праці в сільському
господарстві, ратифікованою Законом
України від 08 вересня 2004 року N 1986-IV,
Законом України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", постановою
Кабінету Міністрів України від 17
листопада 2010 року N 1059 "Про затвердження
критеріїв, за якими оцінюється ступінь
ризику від провадження господарської
діяльності суб'єктами господарювання у
частині додержання вимог
законодавства про працю та
визначається періодичність здійснення
планових заходів державного нагляду
(контролю)", Положенням про Державну
інспекцію України з питань праці,
затвердженим Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року N 386.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року №
875-XII (далі - Закон № 875) для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону № 875,
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 08.04.2011
року № 439/2011 (далі - Положення № 439),
Державна архітектурно-будівельна
інспекція України
(Держархбудінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Згідно з п. 6 Положення № 439,
Держархбудінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі або
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на декілька регіонів)
територіальні органи.

З урахуванням викладеного судом
робиться висновок, що Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі є
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади, а отже
прийняття на роботу осіб здійснюється
відповідно до Порядку проведення
конкурсу на заміщення вакантних посад
державних службовців, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 15 лютого 2002 року № 169.

Відповідно до Порядку проведення
конкурсу на заміщення вакантних посад
державних службовців, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 15 лютого 2002 року № 169 (далі - Порядок
№ 169), заміщення зазначених посад
здійснюється на конкурсній основі.
Відповідно до п. 2 Порядку № 169, конкурс
на заміщення вакантної посади
державного службовця повинен
забезпечувати конституційне право
рівного доступу до державної служби
громадян України.

З матеріалів справи вбачається, що у 2012
році Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі здійснювалась своєчасна
подача звітності про наявність
вакансій, відповідно до яких
відображено 3 вакансії (а.с.98-101).
Заміщення вакансій здійснювалось
шляхом оголошення конкурсу на
заміщення вакантних посад з подальшою
реалізацією його результатів.

У 2012 році в засобах масової інформації
було оголошено конкурс на заміщення
вакантних посад (а.с.38-51). Оголошення про
проведення конкурсу містили відомості,
визначені п. 1 Порядку.

Отже, всі зацікавлені громадяни
України, у тому числі особи з
інвалідністю, мали можливість вільного
доступу до вказаної інформації.

З урахуванням вищевикладеного суд
дійшов до висновку, що Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі у повному
обсязі виконано вимоги щодо
інформування та подання звітності про
наявність вакантних місць в установі
для працевлаштування зацікавлених
осіб, у тому числі інвалідів.

З огляду на зазначене, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню повністю.

Постанова складена та підписана 15
січня 2014 року.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України
№2747-ІV від 06.07.2005, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та
скасувати припис головного державного
інспектора праці Територіальної
державної інспекції з питань праці у
місті Севастополі Кобзар О.В. №
27-04-05/146-130 від 29 жовтня 2013 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили у
порядку та строки передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
О.І. Майсак