Справа № 124/9806/13-а
Суддя: Кучеренко Н. В.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/9806/13-а

13.01.2014
року

м. Сімферополь

Центральний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим у складі:

головуючого, судді – Кучеренко Н.В.,

при секретарі – Литовській Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції
сільського господарства в Автономній
Республіці ОСОБА_2, третя особа
державний інспектор відділу
оперативного контролю за дотримання
вимог земельного законодавства
Управління контролю за використанням
та охороною земель Державної інспекції
сільського господарства в Автономній
Республіці ОСОБА_2 Вікторович про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,
закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
інспекції сільського господарства в
Автономній Республіці ОСОБА_2, третя
особа державний інспектор відповідача
- ОСОБА_3 про скасування постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності, закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.10.2013
року позивач отримав копію постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 08.07.2013 року, підставою для відкриття
якого послужила постанова про
накладення на позивача
адміністративного стягнення №00393 від
20.05.2013 року, винесена державним
інспектором відповідача ОСОБА_3
Вказану постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності
позивач вважає незаконною та просить
її скасувати з наступних підстав. Так,
його притягнуто до адміністративної
відповідальності за невиконання
припису від 25.02.2013 року щодо звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки,
розташованої на землях жилої та
громадської забудови, та яка примикає
до АДРЕСА_1. Однак, 18.04.2013 року позивач
звернувся до Сімферопольської міської
ради із заявою про передачу йому даної
земельної ділянки, площею 0,0090 га. Під
час складання протоколу про
адміністративне правопорушення за від
13.05.2013р. №000393 щодо позивача, розгляду
адміністративної справи та
притягнення до відповідальності
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності, інспектором
Воржевим Д.В. вимоги статей 255, 268 КУпАП
дотримані не були, оскільки позивач про
притягнення його до адміністративної
відповідальності не повідомлявся,
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу накладено у його відсутність і
без його повідомлення. Протокол про
адміністративне правопорушення та
постанова про накладення
адміністративного стягнення позивачем
не підписані. З урахуванням
зазначеного, позивач вважає, що
постанова про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 188-5 КУпАП є неправомірною та
підлягає скасуванню, а провадження у
відповідній справі про
адміністративне правопорушення
стосовно нього - закриттю, адже в його
діях відсутній склад зазначеного
адміністративного правопорушення.

Представник позивача ОСОБА_1 за
угодою - адвокат ОСОБА_4 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив їх задовольнити.
Доповнив, що земельна ділянка, вказана
інспектором Воржевим Д.В., огороджена
забором з метою реконструкції квартири
позивача, зі збільшенням площі за
рахунок прилеглої до квартири
земельної ділянки, на що в нього з 2011
року є робочий проект реконструкції та
декларація ДАБК про початок робіт. Ще у
березні 2013 року позивач звертався до
відповідача із заявою, де викладав, що
приводить цю земельну ділянку до ладу з
дозволу жильців будинку та КП ЖЕО
Центрального району м. Сімферополя, що
ця земельна ділянка взагалі є
прибудинковою територію. Але,
відповідачем все це не враховано, не
прийнято до уваги, та все одно винесена
постанова про притягнення до
адміністративної відповідальності,
без достатньої перевірки наявності в
позивача права на користування
земельною ділянкою.

Представники відповідача Державної
інспекції сільського господарства в
Автономній Республіці ОСОБА_2 за
довіреностями - ОСОБА_5, ОСОБА_6 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, вважаючи їх безпідставними та
необґрунтованими, а дії державного
інспектора законними, вчиненими
відповідно до закону та в межах наданих
йому повноважень. Наголосили, що
позивачем був підписаний протокол про
адміністративне правопорушення, він
повідомлявся про дату його розгляду,
постанова про накладення
адміністративного стягнення йому
направлялася, у зв’язку з чим, позивач
також пропустив строк позовної
давності на звернення до суду.

Третя особа державний інспектор
відділу оперативного контролю за
дотримання вимог земельного
законодавства Управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
ОСОБА_2 Вікторович до суду не з’явився,
про дату, час та місце розгляду справи
сповіщався належним чином, про причини
неявки суду не повідомив.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні у справі докази у їх
сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об’єктивному
розгляді всіх обставин в їх сукупності,
визначивши закон, якій підлягає
застосуванню, суд дійшов висновку про
те, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом, 25.02.2013 року
державними інспекторами Управління
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в АРК ОСОБА_3 та ОСОБА_7
проведена позапланова перевірка
дотримання вимог земельного
законодавства при використанні ОСОБА_1
земельної ділянки, розташованої на
перехресті вул. Естонська та Саковича
у м. Сімферополі.

За результатами даної перевірки
встановлено, що з невстановленого часу
ОСОБА_1 самовільно зайнята земельна
ділянка орієнтованою площею 0,0090 га,
яка розташована на землях житлової та
громадської забудови на території
загального користування на перехресті
вул. Естонська/Соковича, шляхом
огородження кам’яним парканом, який
примикає до вказаної квартири. Рішення
Сімферопольської міської ради про
надання вказаної земельної ділянки у
користування відсутнє, як саме і
рішення про створення товариства
власників багатоквартирного
житлового будинку по вул. Тамбовська,
21, - відсутнє. Правовстановлюючі
документи на вказану земельну ділянку
не оформлені, що є порушенням ст. ст.
125,126 ЗК України, за що настає
відповідальність у відповідності до п.
«б» ч.1 ст. 211 ЗК України (а.с.51).

З метою усунення порушення вимог
земельного законодавства позивачу
було видано припис від 25.02.2013 року №000167
про необхідність усунення порушення
шляхом звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки або оформлення
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку (а.с.54).

Актом від 13.05.2013 року встановлено, що
припис посадової особи №000167 від
25.02.2013 року ОСОБА_1 не виконаний.
Самовільно зайнята шляхом
обгородження кам’яним парканом ОСОБА_1
земельна ділянка на перехресті вул.
Естонська і Саковича та яка примикає
до квартири АДРЕСА_2, не звільнена
(а.с.58).

У зв’язку з чим, стосовно ОСОБА_1
державним інспектором відповідача
ОСОБА_3 складено протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.188-5 КУпАП, та вказано, що
самовільно зайнята ділянка позивачем
не звільнена, правовстановлюючі
документи на неї не надані, рішення
Сімферопольської міської ради
стосовно неї не приймалося (а.с.59).

Постановою державного інспектора
відповідача ОСОБА_3 №000393 від 20 травня
2013 року ОСОБА_1 визнаний винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 188-5 КУпАП з
накладенням адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
153 грн. (а.с.61).

Задовольняючи заявлені позовні вимоги
в частині скасування постанови про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
суд виходить з того, що постанова про
притягнення до адміністративної
відповідальності є незаконною,
оскільки ґрунтується на неповно
з’ясованих фактичних обставинах у
справі.

Так, у відповідності до ст.9 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права
і свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Рішення суб’єкту владних повноважень
повинно бути законним та
обґрунтованим, не може базуватися на
припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах о
протиправності рішень, дій або
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок по доказуванню
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності полягає на відповідача,
якщо він заперечує проти позову, тобто
встановлена презумпція вини суб’єкту
владних повноважень, рішення, дії чи
бездіяльність якого були оскаржені,
тобто усі приведені позивачем
обставини справи о рішенні, діях чи
бездіяльності відповідача суб’єкта
владних повноважень відповідають
дійсності, поки відповідач їх не
спростує.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_3 (а.с.51).

Згідно з ст.42 ЗК України, земельні
ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам,
установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками.
У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників. Порядок
використання земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначається співвласниками. При
цьому, як вбачається з аналізу даної
норми права, оформлення цих
правовідносин в якості окремого
правовстановлюючого документу,
законом не вимагається.

Як вбачається з листа КП ЖЕО
Центрального району м. Сімферополя АРК
від 16.03.2011 року, як балансоутримувача
та землекористувача будівлі по вул.
Тамбовській, 21, копія якої надана суду,
КП ЖЕО не заперечує проти
реконструкції квартири ОСОБА_1

При цьому, ще до складання стосовно
позивача протоколу про
адміністративне правопорушення, він,
шляхом направлення письмової заяви у
березні 2013 року до відповідача,
повідомляв, що ушляхетнює територію,
що примикає до будинку з дозволу ЖЕО.

Крім того, позивачу, як встановлено,
видана Декларація про початок
виконання будівельних робіт від 17.10.2011
року (а.с.19-21). Проект реконструкції
квартири позивача передбачає
збільшення площі квартири саме за
рахунок прибудови на території,
прилеглої до будинку, до його квартири.
Даний проект було узгоджено, у тому
числі, з Центральною районною радою м.
Сімферополя АРК, оригінал проекту
оглядався в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Адміністративна відповідальність осіб
за ст.188-5 КУпАП передбачена за
невиконання законних розпоряджень чи
приписів, інших законних вимог
посадових осіб органів, які здійснюють
державний контроль у галузі охорони
навколишнього природного середовища,
використання природних ресурсів,
радіаційної безпеки або охорону
природних ресурсів, ненадання їм
необхідної інформації або надання
неправдивої інформації, вчинення інших
перешкод для виконання покладених на
них обов'язків.

Видаючи припис, відповідач виходив з
того, що ОСОБА_1 самовільно зайнята
відповідна земельна ділянка, вимагаючи
надання окремого правовстановлюючого
документу або договору про його оренду.
Однак, представники відповідача суду
так і не змогли пояснити суду, який
саме конкретний документ, у
відповідності ст.ст. 125, 126 ЗК України,
повинен у даному випадку мати позивач
з урахуванням правового режиму
відповідної земельної ділянки, якою
конкретною нормою земельного
законодавства, крім загальних,
передбачено у даному випадку
оформлення договору оренди або
правовстановлюючого документу.

Крім того, як встановлено, рішенням
Центрального районного суду м.
Сімферополя АРК від 05.12.2013 року
Сімферопольській міської раді
відмовлено у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_1 про звільнення
самовільно зайнятої спірної земельної
ділянки та стягнення шкоди. При цьому,
суд, дослідивши відповідні
правовідносини між сторонами та докази
у справі вказав на відсутність
законних підстав вважати, що ОСОБА_1
побудував кам’яний паркан на
самовільно зайнятій земельній
ділянці, з огляду на наявність в нього
вищевказаної Декларації про початок
будівельних робіт з реконструкції
квартири.

У ст.1 ЗУ «Про державний контроль за
використанням та охороною земель»
визначено термін самовільного
зайняття земельної ділянки. Так,
самовільне зайняття земельної ділянки
– це будь-які дії, які свідчать про
фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Таким чином, виходячи з
вищевикладених обставин, наданих
сторонами доказів, суд вважає
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності
позивача такою, що підлягає
скасуванню.

Одночасно, у задоволенні
позову в частині закриття провадження
у справі про адміністративне
правопорушення стосовно позивача слід
відмовити, оскільки адміністративні
суди не наділені повноваженнями
закривати провадження у справах про
адміністративні правопорушення. Цим
правом наділений орган чи посадова
особа, яка розглядає справу про
адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що позивач не пропустив
строк звернення до суду з даним
позовом, оскільки достовірних даних,
які б спростовували доводи позивача
про отримання копії постанови лише у
жовтні 2013 року - не надано. Відомості
про те, що позивачу направлялася копія
постанови, не можуть належним чином
підтверджувати факт саме отримання
позивачем копії постанови.

На підставі викладеного, ст. 1 ЗУ «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель», ст. ст. 42, 125, 126 ЗК
України, ст.ст. 9, 53-1, 188-5, 280 КУпАП,
керуючись ст.ст. 3, 8-12, 17, 69-72, 94, 138, 158-163, 167,
169, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
ОСОБА_2, третя особа державний
інспектор відділу оперативного
контролю за дотримання вимог
земельного законодавства Управління
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
ОСОБА_2 Вікторович про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності,
закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення –
задовольнити частково.

Постанову державного інспектора
відділу оперативного контролю за
дотримання вимог земельного
законодавства Управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
ОСОБА_2 ОСОБА_3 №000393 від 20.05.2013 року
стосовно ОСОБА_1 про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст. 188-5 КУпАП з накладенням
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 153 грн. – скасувати.

У задоволенні решти позовних
вимог ОСОБА_1 – відмовити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя:

Н. В. Кучеренко