Справа № 2а-3261/2011
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
Справа №
95845/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Каралюса В.М.

суддів:
Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі Івано -
Франківської області на постанову
Снятинського районного суду Івано -
Франківської області від 19 липня 2011
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі Івано -
Франківської області про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

24.06.2011 року позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Снятинському районі Івано -
Франківської області про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
доплати відповідно до ст. 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з 01.08.2010 року в розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком.

Ухвалою Снятинського районного суду
Івано - Франківської області від 30.06.2011
року позовні вимоги в частині
нарахування та виплати пенсії за
період з 01.08.2010 року до 24.12.2010 року
відповідно до ст. 100 КАС України
залишено без розгляду в зв'язку з
пропуском позивачем строку звернення
до суд.

Постановою Снятинського районного
суду Івано - Франківської області від 19
липня 2011 позов задоволено частково.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано - Франківської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, як особі, віднесеної до 4
категорії в розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 24.12.2010р. до 18.06.2011 року з
урахуванням проведених виплат.

Відповідач постанову суду першої
інстанції оскаржив, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити.
Покликається на те, що при обчисленні
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю позивачу по справі
Управління Пенсійного фонду
керувалось Постановою КМ України №530
від 28 травня 2008 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст. 183-2
цього Кодексу.

Колегія суддів перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач є особою яка постійно проживає
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, та
потерпілою від наслідків
Чорнобильської катастрофи 4 категорії,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 4, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказана доплата
виплачувалась частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України №530 від 28
травня 2008 року, а не в кратному
відношенні до мінімальної пенсії за
віком, як того вимагає вказаний Закон.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
вказана постанова Кабінету Міністрів
України, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. За кожний повний
рік страхового стажу понад 25 років
чоловікам і 20 років жінкам пенсія за
віком збільшується на 1 відсоток
розміру пенсії, обчисленої відповідно
до статті 27 цього Закону, але не більше
ніж на 1 відсоток мінімального розміру
пенсії за віком, зазначеного в абзаці
першому цієї частини. У частині другій
цієї статті вказано, що за наявності
страхового стажу меншої тривалості,
ніж передбачено частиною першою цієї
статті, пенсія за віком встановлюється
в розмірі, пропорційному наявному
страховому стажу, виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Також, слід зазначити, що на виконання
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06 липня 2011 року
№745, яка набрала законної сили 23 липня
2011 року.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача
щодо нарахування та виплати додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 24.12.2010 року по 18.06.2011 року
включно.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивача
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі Івано -
Франківської області, відповідний
обов'язок слід покласти на відповідача
у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі Івано -
Франківської області - залишити без
задоволення, а постанову Снятинського
районного суду Івано - Франківської
області від 19 липня 2011 року у
адміністративній справі №2а-3261/11 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Каралюс

Судді В.С. Затолочний

З.М. Матковська