Справа № 806/6226/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"21" січня 2014 р.
Справа № 806/6226/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

при секретарі
Самченко В.М. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Климчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "25"
листопада 2013 р. у справі за позовом
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
до Дочірнього підприємства
"Житомирська механізована колона"
Публічного акціонерного товариства
"Київсільелектро" стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Житомирське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулося до Житомирського
окружного адміністративного суду з
позовом про стягнення з Дочірнього
підприємства "Житомирська
механізована колона" Публічного
акціонерного товариства
"Київсільелектро" ( далі - ДП
"Житомирська механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро") адміністративно -
господарських санкцій та пені за
недотримання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі 84648,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що відповідач повинен був
працевлаштувати 5 осіб-інвалідів, тоді
як працевлаштував 3-х осіб-інвалідів,
тобто встановлений Законом норматив не
виконав у кількості 2-х осіб - інвалідів,
у зв'язку з чим він був зобов'язаний
перерахувати до Державного бюджету не
пізніше 15 квітня року, наступного за
звітним, адміністративно -
господарські санкції у сумі 82390,62 грн. В
добровільному порядку кошти
підприємством сплачені не були, а тому
йому було нараховано пеню у розмірі
2257,76 грн.. Загальна сума заборгованості
відповідача з урахуванням пені складає
84648,38 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року відмовлено в задоволенні
позову Житомирського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Дочірнього підприємства
"Житомирська механізована колона"
Публічного акціонерного товариства
"Київсільелектро" про стягнення 84648,38
грн. адміністративно - господарських
санкцій та пені.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Житомирське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищевказане рішення та прийняти нове,
яким позов задовольнити повністю. В
апеляційній скарзі позивач
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Відповідач надав суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу.

17 січня 2013 року від Житомирського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
надійшла заява про розгляд справи за
відсутності представника відділення.

Колегія суддів враховуючи те, що
сторони належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду апеляційної
скарги та положення частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу за відсутності представника
позивача.

Представник відповідача в засіданні
суду заперечив проти доводів
апеляційної скарги. Вважає, що
постанова суду першої інстанції є
законною та обґрунтованою, а тому
просив залишити її без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, розглянувши матеріали
справи, дослідивши доводи апеляційної
скарги та правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів уважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст.17 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" №
875-ХІІ від 21.03.1991 року, в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин, (далі - Закон), з метою
реалізації творчих і виробничих
здібностей інвалідів та з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації
їм забезпечується право працювати на
підприємствах, в установах,
організаціях, а також займатися
підприємницькою та іншою трудовою
діяльністю, яка не заборонена законом.
Підприємства, установи і організації
за рахунок коштів Фонду соціального
захисту інвалідів або за рішенням
місцевої ради за рахунок власних
коштів, у разі необхідності, створюють
спеціальні робочі місця для
працевлаштування інвалідів,
здійснюючи для цього адаптацію
основного і додаткового обладнання,
технічного оснащення і пристосування
тощо з урахуванням обмежених
можливостей інваліда.

Згідно із ч.3 ст.18 Закону, підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 9, 11 ст.19 Закону,
для підприємств, установ, організацій,
у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.
Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.
Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, в яких за основним
місцем роботи працює 8 і більше осіб,
реєструються у відповідних
відділеннях Фонду соціального захисту
інвалідів за своїм місцезнаходженням і
щороку подають цим відділенням звіт
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів. Норматив робочих місць,
призначених для працевлаштування
інвалідів, порядок його встановлення
визначаються виключно цим Законом.
Якщо іншими законами встановлюються
нормативи робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів, або
порядок їх встановлення, відмінні від
зазначених у цьому Законі,
застосовуються положення цього Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що на підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю
покладено обов'язок лише виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів у розмірі
чотирьох відсотків середньооблікової
чисельності штатних працівників
облікового складу за рік. Надавати
державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

01 березня 2013 року відповідачем подано
до Житомирського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2012 рік
по формі №10-ПІ (а.с.10). За даними цього
звіту середньооблікова кількість
штатних працівників облікового складу
в 2012 році підприємства становила 128
осіб. При цьому ДП "Житомирська
механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро" до вказаного звіту
додано список працюючих інвалідів -
штатних працівників, які були зайняті
на підприємстві в 2012 році, в якому
вказано 6 осіб, яким встановлена
інвалідність, та кількість
відпрацьованих ними місяців у 2012 році
(а.с. 11).

Крім того, відповідно до наявних в
матеріалах справи звітах про
наявність вакансій по Формі №3-ПН,
відповідач щомісячно звітувався до
Житомирського міського центру
зайнятості протягом 2012 року, тобто у
порядку, встановленому чинним
законодавством.

Таким чином, на підставі ст. 19 Закону та
враховуючи середньооблікову кількість
штатних працівників дочірнього
підприємства "Житомирська
механізована колона" публічного
акціонерного товариства
"Київсільелектро", кількість робочих
місць призначених для
працевлаштування інвалідів,
відповідно до 4% нормативу, становить - 5
осіб.

Судом встановлено, що підставою для
нарахування підприємству
адміністративно-господарських санкцій
та пені слугував той факт, що ним у 2012
році не було виконано нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у кількості 2-х робочих місць,
згідно поданого позивачем звіту.

Також позивач посилався на
повідомлення Житомирського міського
центру зайнятості від 03.10.2013 року №7516,
відповідно до пункту 6 якого ДП
"Житомирька механізована колона"
публічного акціонерного товариства
"Київсільелектро" протягом 2012 року до
центру зайнятості подало 59 вакансій,
але в графі 15 звіту Форми 3-ПН не
зазначалось, що вакансії для осіб з
обмеженими можливостями (а.с.32).

Судом встановлено, що у 2012 році
відповідачем було працевлаштовано 6
інвалідів, з яких: двоє відпрацювало на
підприємстві по 12 місяців, один - 1
місяць, а інші троє - по 2 місяці, тобто
відповідачем фактично було
працевлаштовано 6 інвалідів, замість
5-ти. Крім того, відповідач не
зобов'язаний в графі 15 звіту Форми 3-ПН
зазначати про вакансії для осіб з
обмеженими можливостями, оскільки на
підприємстві у 2012 році вже були
працевлаштовані інваліди у кількості 6
осіб, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, тобто норматив
робочих місць підприємством було
виконано.

Крім того, відповідно до довідки ДП
"Житомирська механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро" від 21.11.2013 року №486/01,
відповідачем надано пояснення, що в
рядок 02 Звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2012 рік
показник кількості інвалідів в
кількості 3 працівника було помилково
включено до Звіту, в зв'язку з тим, що
протягом 2012 року троє
працівників-інвалідів, а саме: ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 звільнилися з
підприємства, а ще троє
працівників-інвалідів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_10 лишились працювати і надалі.

Тому до Звіту за 2012 рік і було включено
показник в кількості 3 інваліда по
чисельності тих, хто залишився
працювати на підприємстві на кінець
звітного періоду. Про вказані факти
також свідчать наявні в матеріалах
справи копії наказів про припинення
трудових договорів та про прийняття на
роботу вище вказаних працівників (а.с.
38-42) та інші документи.

Також суд зазначає, що чинним
законодавством України, зокрема
Законом України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні",
виключно яким визначається норматив
робочих місць, призначених для
працевлаштування інвалідів, не
передбачено обов'язку підприємства
сплачувати штрафні санкції в
залежності від тривалості перебування
інваліда на відповідній посаді.

Статтею 71 КАС визначено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Позивач не надав належних доказів
беззаперечності факту влаштування
інвалідів у кількості, що не забезпечує
нормативу; до того ж не було надано
доказів безпосереднього звернення
інвалідів на підприємство, з метою
працевлаштування і відмови в такому
працевлаштуванні.

При вирішенні питання про
правомірність стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, суд виходить із загальних норм
права відносно відповідальності за
порушення зобов'язань та встановлення
в діях відповідача складу
правопорушення, з метою застосування
юридичної відповідальності у вигляді
адміністративно-господарських
санкцій.

Колегія суддів вважає, що роботодавець
( відповідач) вжив усіх необхідних
заходів для недопущення
господарського правопорушення, тому
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
є незаконним.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "25"
листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
С.М. Шевчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Житомирське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів вул.Домбровського, 38,
м.Житомир,10029

3- відповідачу: Дочірнє підприємство
"Житомирська механізована колона"
Публічного акціонерного товариства
"Київсільелектро" вул.Ватутіна, 106-Б,
м.Житомир, 10025