Справа № 431/3434/13-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олійник С.В.
Суддя-доповідач - Чумак С.Ю.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
справа №431/3434/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Ляшенко Д.В. та Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області на постанову Старобільського
районного суду Луганської області від
11 грудня 2013 року у справі № 431/3434/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання
призначити пенсію за вислугу років,

В С Т
А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому просила визнати дії посадових
осіб відповідача неправомірними та
зобов'язати останніх призначити пенсію
за вислугу років з 01.11.2013 року.

Постановою Старобільського районного
суду Луганської області від 11 грудня 2013
року позовні вимоги задоволені,
визнано неправомірною відмову
відповідача та зобов'язано останнього
призначити позивачу пенсію за вислугу
років з 1 листопада 2013 року.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
позивачу відмовити у повному обсязі. В
обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що оскільки Законом
України «Про пенсійне забезпечення»
працівникам культури право на пенсію
за вислугу років не надано, то
викладачі музичних шкіл, віднесених до
закладів культури правом на пенсію за
вислугу років не користуються.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає останні
необґрунтованими, а постанову суду
такою, що підлягає залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивач 01.08.1988
року прийнята на роботу викладачем по
класу акордеон в Белокуракинську
дитячу музичну школу Луганської
області. 27.07.1992 року звільнена за
власним бажанням. 01.08.1992 року прийнята
на роботу викладачем по класу акордеон
в Чмирівську дитячу музичну школу
Старобільського району Луганської
області. 14.08.2013 року звільнена з посади
за власним бажанням ( а.с. 6-7).

01.11.2013 року позивачка звернулась до
відповідача з заявою про призначення
їй пенсії за вислугу років відповідно
до п. «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Рішенням відповідача від 07.11.2013 року
позивачці відмовлено в призначені
пенсії за вислугу років, оскільки
Переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909
передбачено, що право на пенсію за
вислугу років мають працівники освіти
незалежно від віку за наявності
спеціального стажу роботи 25 років в
закладах освіти незалежно від форми
власності або відомчої належності цих
закладів. За наданими документами
ОСОБА_2 працювала викладачем по класу
акордеон в Чмирівській дитячій
музичній школі, яка підпорядковується
відділу культури і туризму
Старобільської райдержадміністрації.
Оскільки вищезазначеним Переліком
працівникам культури право на пенсію
за вислугу років не надано, то
викладачі музичних шкіл, віднесених до
закладів культури право на пенсію за
вислугу років не користуються ( а.с. 5).

При вирішенні справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно Переліку закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N
909, до закладів і установ в розділі 1
«Освіта» віднесені - загальноосвітні
навчальні заклади, військові
загальноосвітні навчальні заклади,
музичні і художні школи, до посад
відносяться - учителі,
вчителі-логопеди, логопеди,
вчителі-дефектологи, викладачі,
сурдопедагоги.

Також, в п. 2 приміток до постанови
Кабінету Міністрів України від 4
листопада 1993 р. N 909 зазначено, що робота
за спеціальністю в закладах, установах
і на посадах, передбачених цим
переліком, дає право на пенсію
незалежно від форми власності або
відомчої належності закладів і
установ.

Крім того, за клопотанням Міністерства
соціального захисту населення України
від 1 лютого 1995 року № 01-3/133-02-2 Кабінет
Міністрів України погодився поширити
на викладачів, зокрема, музичних шкіл
порядок призначення пенсій за вислугу
років, передбачений постановою
Кабінету Міністрів України № 909 від 4
листопада 1993 року, без внесення змін до
неї.

Колегією суддів встановлено і
відповідачем не заперечується, що
позивачка працювала викладачем
музичної школи, а тому при наявності
спеціального стажу роботи, має право на
призначення пенсії за вислугу років,
про що вірно постанові зазначив суд
пешої інстанції.

При цьому посилання відповідача на те,
що музична школа, в якій працювала
позивач, відноситься до закладів
культури, а не освіти, колегіяґ суддів
вважає такими, що не мають правового
значення для вирішення спору, оскільки
за змістом Переліку № 909 з урахуванням
положень примітки пункту 2 викладачі
музичних шкіл відносяться до вказаного
переліку незалежно від відомчої
належності цих шкіл.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підчстав для її
скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області - залишити без задоволення.

Постанову Старобільського районного
суду Луганської області від 11 грудня 2013
року у справі № 431/3434/13-а - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:
С.Ю.Чумак

Судді:
Д.В.Ляшенко

Л.В.Ястребова