Справа № 818/9111/13-а
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 р.
Справа № 818/9111/13-a

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/9111/13-a

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром"

до Сумської митниці Міндоходів

про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Сумихімпром" (далі - позивач, ПАТ
"Сумихімпром") звернулось до суду з
позовною заявою до Сумської митниці
Міндоходів (далі - відповідач, Сумська
митниця), якому просить суд:

- скасувати рішення Сумської митниці
Державної митної служби України від
25.06.2013 р. №805130000/2013/000115/1 про коригування
митної вартості товарів;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь ПАТ «СУМИХІМПРОМ» суму
надмірно сплаченого ввізного мита у
розмірі 2917,44 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь ПАТ «СУМИХІМПРОМ» суму
надмірно сплаченого ПДВ у розмірі 58932,38
грн.;

- Стягнути з Державного бюджету України
на користь ПАТ «СУМИХІМПРОМ» судовий
збір в розмірі 123,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 1 жовтня 2008 між ПА'Г
«СУМИХІМПРОМ» (покупець) та компанією
«Ransweel Trading Limited» (продавець) укладено
контракт №27-01/10-08, відповідно до якого
продавець зобов'язується поставити на
адресу покупця сірку комову на умовах
поставки DAF Російсько-Український
кордон (в редакції IHKOTEPMC-2000).

02.04.2013 р. між ПАТ «СУМИХІМПРОМ» та
компанією «Ransweel Trading Limited» укладено
специфікацію №32 до контракту від 01.10.2008
р. №27-01/10-08, відповідно до якої сторони
погодили загальний обсяг поставки
товару в квітні-червні місяці 2013 року в
розмірі 45000,00 тон за ціною 103,00 дол. США
за 1 тону.

Специфікацією №15 від 23.07.2010 р. до
розділу 3 Контракту від 01.10.2008 р. №27-
01/10-08 внесено зміни, а саме: визначено
вантажовідправником товару ТОО
«Тенгизшевройл» республіка Казахстан,
060011, м. Атирау, вул. Сатпаєва, 3.

Відповідно, підставою для
відвантаження товару для виробника -
ТОО «Тенгизшевройл» є відповідний
договір купівлі-продажу (контракт) з
компанією «Ransweel Trading Limited».

Враховуючи, що товар відвантажувався з
Республіки Казахстан, залізнична
накладна та експортна декларація
складалась саме з TOO «Тенгизшевройл».

Так, згідно з умовами вищезазначеного
Контракту компанія «Ransweel Trading Limited»
протягом червня 2013 здійснювала
поставку ПАТ «СУМИХІМПРОМ» сірки
комової по ціні 103,00 дол. США.

Доказами такої поставки є залізничні
накладні від 03.06.2013 р.

Доказами придбання поставленої у
червні місяці 2013 році партії товару за
ціною 103,00 дол. США за 1 тону є
рахунок-фактура №64 від 30.04.2013 р.

З метою митного оформлення придбаного
товару позивачем було подано Митну
декларацію (МД) від 25.06.2013 р. №
805130000/2013/007541, згідно з якою було
заявлено до декларування сірка
технічна газова грудкова вагою 2920000 кг,
вартістю 2403974,68 (при курсі долара США
7,993).

Митна вартість вищевказаного товару
визначалась позивачем за методом 1,
відповідно до ст. 57 МК України, за ціною
договору щодо товару, який
імпортується 103,00 дол. США за 1 тону).

25.06.2013 р. Сумською Митницею прийнято
рішення №805130000/2013/000115/1 про коригування
митної вартості товарів на рівні 115,5
дол. США за 1 тону метричну, другорядним
методом - за ціною договору щодо
ідентичних товарів (а) (ст. 57 МК України)
та видано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №805130000/2013/00121.

За заявою позивача придбаний товар
(сірка технічна газова грудкова) митним
органом було випущено у вільний обіг у
відповідності до ч. 7 ст. 55 МК України з
зазначенням митної вартості в розмірі
103,00 дол. США за 1 тону, що
підтверджується митною декларацією
від 26.06.2013 р. №805130000/2013/007628.

Митна вартість товару визначена
позивачем у митній декларації від
26.06.2013 р. №805130000/2013/007628 склала 2403974,68 грн.
за методом 1, тобто за ціною договору
щодо товару, який імпортується (103,00
доларів США за 1 метричну тону, при
курсі долару США 7,993).

Визначене підприємством до сплати
ввізне мито склало 24039,75 грн. (2 403 974,68*1%).

Визначений підприємством ПДВ склало
485602,89 грн. ((2 403 974,68 + 1- 039,75)*20%).

Митна вартість товару згідно з
рішенням митного органу від 25.06.2013 р.
№805130000/2013/000115/1 склала 2695719,18 грн. при
курсі дол. США 7,993.

Визначене Сумською митницею до сплати
ввізне мито склало 26957,19 грн. (2695719,18 *1%).

Визначений Сумською митницею ПДВ склав
544535,27 грн. ((2695719,18 -26957,19) х 20%).

Різниця між ввізним митом визначеним
до сплати відповідачем та митом
визначеним до сплати позивачем склала
2917,44 грн. (26957,19 - 24039,75).

Різниця між ПДВ визначеним до сплати
відповідачем та ПДВ визначеним до
сплати позивачем склала 58932,38 грн. (544535,27
- 485602,89).

Суми ввізного мита в розмірі 2 971,44 грн.
та ПДВ в розмірі 58 932,38 грн. Сумською
митницею перераховано до Державного
бюджету України.

ПАТ «Сумихімпром» вважає рішення
Сумської митниці від 25.06.2013 р.
№805130000/2013/000115/1 про коригування митної
вартості товарів, протиправним та
таким, що підлягає скасуванню виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 49 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, с вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Згідно ч. 2 ст. 51 МК України митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Глава 9 МК України регулює методи
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, та порядок їх застосування

Так, ст. 57 МК України встановлено, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість аерації);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
інтну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
а ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 58 МК України метод
визначення митної вартості товарів за
піною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Статтею 53 МК України встановлено, що у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
зокрема, є:

- декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

-рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

З аналізу ч. 1 та ч. 2 ст. 53 МК України
позивач зазначає, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Норми ч. 1 та 2 ст. 53 МК України позивачем
виконано у повному обсязі.

Як вбачається з картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України №805130000/2013/00121,
декларантом були надані наступні
документи: картка обліку особи, яка
здійснює операції з товарами,
попередня митна декларація Накладні
УМВС рахунок - фактура (інвойс) №64 від
30.04.2013 р., контракт №27-01/10-08 від 01.10.2008 р.,
доповнення до контракту №2 від 15.04.2011 р.,
№13 від 15.04.2010 р., №15 від 15.07.2010 р., № 30 від
19.11.2012 р., №32 від 02.04.2013 р., інформація про
позитивні результати
санітарно-епідеміологічного контролю
товару інформація про позитивні
результати радіологічного контролю
товару декларація про походження
товару №64 від 30.04.2013 р.

Крім того, з врахуванням вимоги
відповідача позивачем також було
надано лист ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» від 27.05.2013 р.
№2205.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено,
що в разі якщо документи, зазначені
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором;

3) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс- листи) виробника товару;

4) копію митної декларації країни
відправлення;

5) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

З наведеного вбачається, що
витребування додаткових документів
може мати місце тільки у випадку
наявності обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей.

Крім того п.2 ч. 4 ст. 54 МК України
передбачено обов'язок митного органу
надавати декларанту письмову
інформацію про причини, за яких
заявлена ним митна вартість не може
бути визнана.

Жодних обставин та доказів на
підтвердження того, що позивач в
декларації митної вартості зазначив не
всі складові числового значення митної
вартості, неправильно здійснив
розрахунок, вніс до декларації
недостовірні або неточні відомості,
або що надані митному органу документи
містили розбіжності, ознаки підробки
або не всі відомості, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості задекларованих товарів
митним органом не доведено.

Таким чином, позивач зазначає,що
митним органом безпідставно
витребувано у позивача додаткові
документи.

В свою чергу п. 3.16, 3.17 Загального
додатку до Міжнародної конвенції про
спрощення та гармонізацію митних
процедур встановлено стандартне
правило, що на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства.

Документа, які витребувало митним
органом (перелік наведено у декларації
«пітної вартості) не є необхідним для
визначення митної вартості товарів,
задекларованої в митній декларації від
25.06.2013 р. №805130000/2013/007541, оскільки
контракт від 01.10.2008 р. №27-01/10-08 не
містить положень стосовно третіх осіб
(їх прав чи обов'язків) пов'язаних з його
виконанням. Контракт складено з
рахуванням правил ІНКОТЕРМС - 2000 (умови
поставки DAF Російсько-український
кордон), а отже не передбачає будь-яких
посередницьких (комісійних) слуг.

Прейскурантів, каталогів, калькуляцій
експортного ціноутворення компанії
«Ransweel Trading Limited» на сірку технічну
газову грудкову, що поставляються на
експорт не існує, оскільки експортна
ціна визначається двохстороннім
контрактом між сторонами Контракту і
залежить виключно від умов і обсягу
поставки, виду товару і кон'юнктури
ринку.

Отже, ненадання позивачем на вимогу
митного органу додаткових документів
обумовлено об'єктивними причинами - їх
відсутністю.

Таким чином, позивач вважає, що
оскаржуване рішення не відповідає
вимогам чинного законодавства щодо
законності та обґрунтованості, а тому є
незаконним та таким, що підлягає
скасуванню.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися. Про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України під час судового розгляду
справи в судовому засіданні
забезпечується повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, крім випадків неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи у разі, якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження).

Таким чином, фіксування судового
засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 25.06.2013 р. Сумською
Митницею прийнято рішення
№805130000/2013/000115/1 про коригування митної
вартості товарів на рівні 115,5 дол. США
за 1 тону метричну, другорядним методом
- за ціною договору щодо ідентичних
товарів (а) та видано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №805130000/2013/00121
(а.с. 68-69, 70-72)

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
Сумська митниця діяла на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством
України з питань митної справи, а тому
підстави для визнання недійсними
рішення про коригування митної
вартості товарів Картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення відсутні.

З матеріалів справи судом встановлено,
що 01 жовтня 2008 року між ПАТ
"Сумихімпром" (покупець) та компанією
"Ransweel Trading Limited" (продавець) укладено
контракт №27-01/10-08, відповідно до якого
продавець зобов'язується поставити
сірку комової виробництва ТОО
"Тенгизшевройл" Казахстан на умовах
поставки DAF Російсько-Український
кордон (в редакції ІНКОТЕРМС-2000) (а.с.
9-10).

02.04.2013 р. між ПАТ «СУМИХІМПРОМ» та
компанією «Ransweel Trading Limited» укладено
специфікацію №32 до контракту від 01.10.2008
р. №27-01/10-08, відповідно до якої сторони
погодили загальний обсяг поставки
товару в квітні-червні місяці 2013 року в
розмірі 45000,00 тон за ціною 103,00 дол. США
за 1 тону (а.с. 15).

Специфікацією №15 від 23.07.2010 р. до
розділу 3 Контракту від 01.10.2008 р. №27-
01/10-08 внесено зміни, а саме: визначено
вантажовідправником товару ТОО
«Тенгизшевройл» республіка Казахстан,
060011, м. Атирау, вул. Сатпаєва, 3 (а.с. 14).

Згідно з умовами вищезазначеного
контракту компанія «Ransweel Trading Limited»
протягом червня 2013 року здійснювала
поставку ПАТ «СУМИХІМПРОМ» сірки
комової по ціні 103,00 дол. США.

Зазначена обставина підтверджується
наданими позивачем: залізничними
накладними від 03.06.2013 р. та
рахунком-фактури №64 від 30.04.2013 р. (а.с. 16).

З метою митного оформлення придбаного
товару позивачем було подано митну
декларацію від 25.06.2013 р. № 805130000/2013/007541,
згідно з якою було заявлено до
декларування сірка технічна газова
грудкова вагою 2920000 кг, вартістю 2403974,68
(при курсі долара США 7,993).

Митна вартість вищевказаного товару
визначалась позивачем за методом 1 за
ціною договору щодо товару, який
імпортується 103,00 дол. США за 1 тону.

25.06.2013 р. Сумською Митницею прийнято
рішення №805130000/2013/000115/1 про коригування
митної вартості товарів на рівні 115,5
дол. США за 1 тону метричну, другорядним
методом - за ціною договору щодо
ідентичних товарів та видано картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №805130000/2013/00121.

За заявою позивача придбаний товар
(сірка технічна газова грудкова) митним
органом було випущено у вільний обіг у
відповідності до ч. 7 ст. 55 МК України з
зазначенням митної вартості в розмірі
103,00 дол. США за 1 тону, що
підтверджується митною декларацією
від 26.06.2013 р. №805130000/2013/007628.

Відповідно до ст.318 Митного кодексу
України, митному контролю підлягають
усі товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України. Митний контроль здійснюється
виключно митними органами відповідно
до цього Кодексу та інших законів
України.

У свою чергу, згідно з ч. 1-3 ст.54 Митного
кодексу України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України,
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 5. ст. 58 Митного кодексу
України, ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, - це
загальна сума всіх платежів, які були
здійснені або повинні бути здійснені
покупцем оцінюваних товарів продавцю
або на користь продавця через третіх
осіб та/або на пов'язаних із продавцем
осіб для виконання зобов'язань
продавця.

Відомості про митну вартість
застосовуються для: 1) нарахування
митних платежів; 2) застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; 3) ведення митної статистики; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки (ст. 50 МК
України).

Згідно із ч. 2 ст. 51 Митного кодексу
України, митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9
Митного кодексу України, зокрема,
згідно з ч. 1 ст. 57 МК України, визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні, зокрема: ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість не
може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи, зазначені у пункті 2 частини
першої статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної тості
товарів митний орган визнає заявлену
декларантом, або уповноваженою ним
особою, митну вартість чи приймає
письмове рішення про її коригування.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України, митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

При цьому слід зазначити, що
відповідно до ч.2 статті 334 Митного
кодексу України, особи, які переміщують
товари, транспортні засоби
комерційного призначення через митний
кордон України, зобов'язані надавати
митним органам документи та відомості,
необхідні для здійснення митного
контролю, в усній, письмовій та/або
електронній формі.

Відповідно до підпунктів 2.4 - 2.7, 2.9 - 2.10
пункту 2 розділу 2 Методичних
рекомендацій щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Державної митної служби України від
13.07.2012 № 362 (далі - Методичні
рекомендації щодо роботи посадових
осіб митних органів), робота посадових
осіб з аналізу, виявлення та оцінки
ризиків здійснюється шляхом, зокрема:

- порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів.

- порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено.

- перевірки наявності взаємозв'язку
продавця та покупця.

- перевірки інформації, наданої
декларантом або уповноваженою особою,
при продажу товарів між пов'язаними
особами, щодо наближеності митної
вартості товарів, визначеної основним
методом до однієї з операцій, які
наведені у частині вісімнадцятій
статті 58 Кодексу.

- перевірки наявності
знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних
товарів, перевірки наявності продажу
оцінюваних товарів на експорт в
Україну.

Разом з тим, в процесі дослідження
інформаційних даних
товарно-супровідних документів та
перевірки достовірності складових
митної вартості товарів, заявлених
позивачем у митній декларації року,
посадовою особою митного поста
"Суми-центральний" Сумської митниці
встановлено наступні обставини.

Як вже було зазначено вище, поставка
даного товару здійснювалась за
зовнішньоекономічним контрактом
купівлі-продажу № 27-01/10-08 від 1 жовтня 2008
року, укладеним позивачем із компанією
"Ransweel Trading Limited" (Великобританія) .

Відповідно до пункту 1.1 зазначеного
контракту продавець зобов'язується
передати у власність покупцеві "сіру
технічну газову комову, гранульовану,
чешуйовану, рідку ГОСТ 127.1-93".

В наданих до митного оформлення
документах, а саме в накладних на
перевезення товару в гр.6 зазначено: «По
договору с «Рансвил Трейдинг Лимитед»
ч/з ООО «Экотехннвест». «Технотранс» -
под. код . Собственность ПАО
«Сумихимпром».

Проте, суд зазначає, що позивачем не
надано жодних документів на
підтвердження домовленостей з ООО
«Экотехннвест».

Також, суд зазначає, що пунктом 3.6
зовнішньоекономічного контракту
визначено, що протягом 3-х календарних
днів з дати відвантаження продавець
направляє покупцеві кур'єрською поштою
рахунок-фактуру на фактично
відвантажену кількість товару. Згідно
пункту 3.4 цього ж контракту датою
відвантаження є дата оформлення митних
документів в країні
вантажовідправника, відмічені
штемпелем митниці (а.с. 9).

Відповідно до залізничних накладних та
митної декларації країни відправлення
датою відвантаження є 28.05.2013року. Тобто,
рахунок - фактура на дану поставку
товару не може датуватися раніше, ніж
31.05.2013року.

Проте, з матеріалів справи встановлено,
що декларантом позивача надано до
митниці рахунок-фактуру № 64 від 30.04.2013
року, що свідчить про те, що даний
документ не стосується даної (спірної)
поставки товару, а належить до пакету
товарно-супровідних документів на іншу
поставку, що відбувалась раніше.

Крім того, суд зазначає, що вартість
попередньої партії ідентичного
вантажу складала 115,50 доларів США за
тону і була випущена у вільний обіг
згідно МД № 805130000/2012/011913 від 30.11.2012 року.

Частиною 9 статті 58 Митного кодексу
України передбачено, що розрахунки
згідно із цією статтею (для
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору) робляться
лише на основі об'єктивних даних, що
підтверджуються документально та
піддаються обчисленню.

Згідно з частиною другою статті 58
Митного кодексу України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право,
зокрема, упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості
(частина п'ята статті 54 Митного кодексу
України).

Так, у відповідності до ч.3 статті 53
Митного кодексу України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності або не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати додаткові
документи.

Керуючись ч. 3-4 статті 53 Митного кодексу
України, 25.06.2013 року інспектором
митниці у письмовому вигляді на
зворотній сторінці декларації митної
вартості витребувано наступні
додаткові документи:

- договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається;

- рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначені договором (угодою,
контрактом);

- каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару;

- копію митної декларації країни
відправлення;

- висновки про вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Декларант був ознайомлений з переліком
затребуваних документів, що
підтверджується його особистим
підписом.

Також, декларантові роз'яснено право
подання будь-яких інших документів, що
на його думку можуть мати значення для
митного оформлення товару та
проведення контролю правильності
визначення митної вартості товарів.

Проте, позивачем на зазначену вимогу не
було надано жодних документів, про що
складений відповідний запис.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем
на момент проведення митного
оформлення товару та у судовому
засіданні не надано пояснення, щодо
ролі ТОВ "Екотехінвест" в
зовнішньоекономічній операції.

Інших документів декларантом позивача
надано не було та запропоновано
інспектору митниці перейти до
проведення консультації.

Згідно з ч. 21 статті 58 Митного кодексу
України, використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості
повинні бути об'єктивними, піддаватися
обчисленню та підтверджуватися
документально.

У відповідності до ч.5 статті 54 Митного
кодексу України, митний орган з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право, зокрема, упевнюватися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи розрахунку, поданих
для цілей визначення митної вартості, а
у випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Разом з тим, пунктом 6 Указу Президента
України від 25 серпня 1994 року
встановлено, що при здійсненні
суб'єктами підприємницької діяльності
України експортних та імпортних
операцій безпосередньо або через
зовнішньоторговельного посередника
контактні (зовнішньоторговельні) ціни
мають відповідати цінам, що склалися чи
складатимуться на відповідний товар на
ринку експорту чи імпорту на момент
здійснення експортної, імпортної
операції. Відповідальність за
обґрунтування цін за
зовнішньоекономічними контрактами
покладається на суб'єктів
підприємницької діяльності.

З урахуванням вищевикладених обставин,
суд погоджується з висновками
відповідача про те, що декларантом
позивача заявлені неповні,
необ'єктивні та непідтверджені
документально відомості про митну
вартість товару.

Частинами другою та третьою статті 58
Митного кодексу України передбачено,
що метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом
застосовуються другорядні методи.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності (частина
четверта статті 57 Митного кодексу
України).

У зв'язку з викладеним, з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості
імпортованих товарів за іншим методом,
між митним органом і декларантом
проведено консультацію, про що
зроблено відповідний запис на
зворотному боці вищезазначеної
декларації митної вартості.

При цьому, декларантом власноручно
вчинено запис про проведення
консультації (а.с. 66). .

Відповідно до ч.1-2 статті 59 Митного
кодексу України, у разі якщо митна
вартість оцінюваних товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
статті 58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами, що продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята митним органом
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики;
якість та репутація на ринку; країна
виробництва; виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості та
на тих же комерційних рівнях, що й
оцінювані товари. У разі відсутності
такого продажу використовується
вартість операції з ідентичними
товарами, що продавалися в Україну в
іншій кількості та/або на інших
комерційних рівнях. При цьому, їх ціна
коригується з урахуванням зазначених
розбіжностей незалежно від того, чи
веде це до збільшення або зменшення
вартості. Інформація, що
використовується при здійсненні
коригування, повинна бути
документально підтверджена.

Таким чином, враховуючи, що декларантом
не спростовано факт впливу
взаємозв'язку з продавцем товару на
ціну товарів, а надані до митного
оформлення документи містять
розбіжності щодо вартості товару,
тобто не є об'єктивними, заявлені
відомості не були підтверджені
документально та не піддавалися
обчисленню, Сумською митницею
правомірно було визначено митну
вартість товарів згідно зі статтею 59
Митного кодексу України.

Отже, Сумською митницею, з урахуванням
приписів ст.ст. 51, 53-55, 59, 61 Митного
кодексу України та зважаючи на
неможливість застосування першого
методу визначення митної вартості,
було правомірно прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
25.06.2013 р. №805130000/2013/000115/1 відповідно за
другорядним методом .

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Сумська митниця діяла на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством
України з питань державної митної
справи, а тому підстави для визнання
протиправним і скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" до Сумської
митниці Міндоходів про скасування
рішення -відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя
О.А. Прилипчук