Справа № 816/23/14
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/23/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

при секретарі судового засідання -
Купріс М.В.,

за участю: представника відповідача -
Солодовника В.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Лубнигаз" до Відділу державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції
про визнання протиправними дії та
скасування постанови про арешт коштів
боржника, -

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2014 року позивач Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Лубнигаз" звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції про визнання дій
протиправними щодо винесення
постанови про арешт коштів боржника,
скасування постанови про арешт коштів
боржника від 23.10.2013 року та зобов'язання
зняти арешт з коштів у межах суми 661081,24
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржувану постанову
прийнято з порушенням вимог Закону
України "Про виконавче провадження" та
Закону України "Про заходи спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу". Так
вказує, що позивача внесено до реєстру
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, які беруть участь у
процедурі погашення заборгованості
відповідно до Закону України "Про
заходи спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу", отже,
на строк до 01.01.2014 (термін дії процедури
погашення заборгованості) у процедурі
погашення заборгованості підлягають
зупиненню виконавчі провадження та
заходи примусового виконання рішень
щодо цього підприємства із стягнення
заборгованості, що виникла до 01.01.2013, а
відтак оскаржувана постанова підлягає
скасуванню.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином про що
свідчить поштове повідомлення, наявне
в матеріалах справи, надав до суду
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з перебуванням
представника в іншому судовому
процесі.

Суд вважає можливим розглянути справу
у відсутність представника позивача,
оскільки останній без поважних причин
не прибув у судове засідання, доказів,
які б свідчили про те, що він дійсно
перебуває в іншому судовому засіданні,
до суду не надані.

Крім того, відповідно до частини 7
статті 56 Кодексу адміністративного
судочинства України, законним
представником органу, підприємства,
установи, організації в суді є його
керівник чи інша особа, уповноважена
законом, положенням, статутом.

За таких підстав суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
представника позивача на підставі
наявних в ній доказів.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог та
зазначив, що на виконанні перебуває
зведене виконавче провадження, судове
рішення не виконано, у зв'язку з чим
накладено арешт коштів боржника
(позивача), та просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представника відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

Постановою Відділу державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції від
10 січня 2011 року об'єднано у зведене
виконавче провадження № 23730576 наступні
виконавчі документи: виконавчі написи
виконавчий напис № 4695 від 15.12.2005, що
видав: Приватний нотаріус ОСОБА_3;
виконавчий напис № 10032 від 21.12.2005,
що видав: Нотаріус Полтавського
нотаріального округу; виконавчий напис
№ 8033 від 28.12.2005, що видав: Приватний
нотаріус ОСОБА_4; виконавчий напис № 8032
від 28.12.2005, що видав: Приватний нотаріус
ОСОБА_4; виконавчий напис № 1820 від
14.06.2006, що видав: Приватний нотаріус
ОСОБА_5; виконавчий напис № 1819 від
14.06.2006, що видав: Приватний нотаріус
ОСОБА_5; виконавчий напис № 7673 від
08.12.2006, що видав: Приватний нотаріус
ОСОБА_4; виконавчий напис № 7674 від
08.12.2006, що видав: Приватний нотаріус
ОСОБА_4; виконавчий напис № 7672 від
08.12.2006, що видав: Приватний нотаріус
ОСОБА_4; виконавчий напис № 7671 від
08.12.2006, що видав: Приватний нотаріус
ОСОБА_4; виконавчий напис № 4232 від
01.11.2006, що видав Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу; виконавчий напис № 4233 від
01.11.2006, що видав Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу; виконавчий напис № 4231 від
01.11.2006, що видав Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу; виконавчий напис № 4230 від
01.11.2006, що видав Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу; виконавчий напис № 4229 від
01.11.2006, що видав Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу; наказ № 16/50 від 17.06.2008, що видав:
господарський суд Полтавської області;
виконавчий напис № 7999 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7994 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7995 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7996 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7997 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7998 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 8000 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7993 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7992 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7991 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7990 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7989 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7988 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7987 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7985 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7986 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 7984 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 8001 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
виконавчий напис № 8002 від 29.11.2008, що
видав: Приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;
постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору № 1146338 від 15.08.2005, що
видав: ВДВС Лубенського МРУЮ;
виконавчий лист № 1618/1772/2012 від 25.09.2012, що
видав: Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області; виконавчий лист №
1618/1771/2012 від 08.06.2012, що видав: Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області.

Особливості провадження у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби
визначаються статтею 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судом встановлено, що постановою від 23
грудня 2013 року накладено арешт на кошти
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Лубнигаз" у межах суми 661081,24 грн., що
містяться на рахунках згідно з
переліком.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України "Про виконавче
провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV.

Стаття 5 Закону України "Про
виконавче провадження" визначає, що
державний виконавець зобов'язаний
здійснювати необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Частиною 1 статті 7 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому повноваження у точній
відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Відповідно до статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, крім
іншого, накладає арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей.

Відповідно до статті 32 Закону
України "Про виконавче провадження",
заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Згідно із статтею 52 Закону України "Про
виконавче провадження" звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Відповідно до пункту 4 вказаної
статті Закону України "Про виконавче
провадження" на кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках,
вкладах та на зберіганні у банках чи
інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту.

У відповідності до статті 57
Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом: винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні у
банках або інших фінансових установах.

У відповідності до частини 3 статті 57
Закону України "Про виконавче
провадження" постановами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.

Згідно з ч. 3-5 ст. 65 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець звертає стягнення на кошти
боржника - юридичної особи, що
перебувають у банках або інших
фінансових установах, у порядку,
встановленому цим Законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в органах
доходів і зборів, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача.

Державний виконавець може
звернути стягнення на кошти боржника -
юридичної особи, що знаходяться на його
рахунках, а також на рахунках,
відкритих боржником - юридичною особою
через свої філії, представництва та
інші відокремлені підрозділи.

Отже, державний виконавець в силу
вимог Закону України "Про виконавче
провадження" наділений правом
накладати решт на кошти боржника з
метою забезпечення виконання рішення.

Щодо посилання позивача на
порушення позивачем вимог п. 3.7 ст. 3
Закону України "Про заходи спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу" суд
зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.7 ст. 3 Закону
України "Про заходи спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" на строк участі
підприємства паливно-енергетичного
комплексу у процедурі погашення
заборгованості підлягають зупиненню
виконавчі провадження та заходи
примусового виконання рішень щодо
цього підприємства із стягнення
заборгованості, яка виникла до 1 січня
2013 року, що підлягають виконанню в
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження", крім
рішень про виплату заробітної плати,
вихідної допомоги, інших виплат
(компенсацій), що належать працівнику у
зв'язку з трудовими відносинами,
відшкодування матеріальної (майнової)
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю,
стягнення аліментів та рішень про
стягнення заборгованості із сплати
внесків до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, яка виникла
до 1 січня 2011 року, і заборгованості із
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 3.4 ст. 3 Закону
України "Про заходи спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" термін дії процедури
погашення заборгованості
підприємствами ПЕК встановлено до
01.01.2014.

Проте, ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
заходи спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу"
встановлено, що дія цього Закону
поширюється на підприємства
паливно-енергетичного комплексу, а
також інших учасників розрахунків, які
мають або перед якими є заборгованість,
що виникла внаслідок неповних
розрахунків за енергоносії.

Рішенням Конституційного суду
України від 13.12.2012 у справі №1-26/2012 за
конституційним зверненням ТОВ "ДІД
Конс" щодо офіційного тлумачення
положень п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України
"Про виконавче провадження" у
взаємозв'язку з положенням ч. 1 ст 41, ч. 5
ст 124, п. 9 ч. 3 ст 129 Конституції України,
ст. 115 Господарського процесуального
кодексу України, п. 1.3, 1.4 ст.1, ч. 2 ст. 2,
абз 6 п. 3.7 ст. 3 Закону України "Про
заходи спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу"
визначено, що обов'язкове зупинення
виконавчого провадження та заходів
примусового виконання судових рішень
здійснюється лише щодо стягнення
заборгованості, яка виникла через
неповні розрахунки за енергоносії та
щодо учасників розрахунків визначених
Законом України "Про заходи спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу";
внесення юридичної особи, незалежно
від форми власності, до Реєстру
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, які беруть участь у
процедурі погашення заборгованості, не
підставою для зупинення виконавчого
провадження та заходів примусового
виконання судових рішень щодо
стягнення з неї заборгованості, яка не
стосується неповних розрахунків за
енергоносії і не визначена Законом
України "Про заходи спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу".

Відповідно до вимог ст. 4 Закону
України "Про обіг векселів Україні"
умова щодо проведення розрахунків із
застосуванням векселів обов'язково
відображається у відповідному
договорі, який укладається в письмовій
формі. У разі видачі (передачі) векселя
відповідно до договору припиняються
грошові зобов'язання щодо платежу за
цим договором та виникають грошові
зобов'язання щодо платежу за векселем.

Вексель, опротестований
нотаріусом у встановленому законом
порядку, є виконавчим документом (крім
векселя, опротестованого у недатуванні
акцепту) (ст. 8 Закону України "Про обіг
векселів Україні").

Судом встановлено, що
заборгованість Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Лубнигаз", що стягується в межах ЗВП
№23730576 не пов'язана з розрахунками за
енергоносії, а тому дія Закону України
"Про заходи спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу" не
поширюється на правовідносини, що
виникли в межах ЗВП №23730576, а відтак суд
вважає безпідставним твердження
позивача про порушення відповідачем
оскаржуваною постановою п. 3.7 ст. 3
Закону України "Про заходи спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу".

Судом встановлено, що на час
вирішення справи боржник (позивач)
самостійно судові рішення не виконав
та сплатив заборгованість по векселям,
враховуючи, що державний виконавець в
силу вимог Закону України "Про
виконавче провадження" наділений
правом накладати решт на кошти
боржника з метою забезпечення
виконання рішення, судом не
встановлено порушень вимог чинного
законодавства України під час
прийняття оскаржуваної постанов, а
відтак суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем
доведено правомірність своїх дій при
винесенні рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог та відсутність підстав
для їх задоволення.

Відповідно до положень статті 94 КАС
України, судові витрати не підлягають
стягненню на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Лубнигаз" до Відділу державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції
про визнання дій протиправними та
скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 27
січня 2014 року.

Суддя
Г.В. Костенко