Справа № 434/6279/13-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Космінін С.О.
Суддя-доповідач - Карпушова О.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
справа №434/6279/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів: судді-доповідача Карпушової
О.В., суддів: Василенко Л.А., Гімона М.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м.Луганська на
постанову Артемівського районного
суду м.Луганська від 20 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м.Луганська про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Артемівського районного
суду м.Луганська від 20 листопада 2013
року позов ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м.Луганська про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,
задоволено частково: визнано дії
Управління Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м.Луганська щодо
відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії
неправомірними; зобов'язано Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м.Луганська з
01.08.2013 року провести перерахунок пенсії
ОСОБА_2 в розмірі 90% заробітної плати з
урахуванням складових заробітної
плати - матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань і
індексації доходів, грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю згідно
довідки Головного Управління
державної казначейської служби
України в Луганській області від 18.07.2013
року №13-566п. В задоволені іншої частини
позовних вимог відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову місцевого суду та
у задоволені позову відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначив, що суд першої
інстанції необґрунтовано задовольнив
позовні вимоги, оскільки передбачених
законом підстав для здійснення
перерахунку пенсії не було, підвищення
заробітної плати працюючих державних
службовців не здійснювалось.

Сторони, які належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду справи, до суду
не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196
КАС України, не є перешкодою для
судового розгляду. Відповідно до п.2 ч.1
ст.197 КАС України справу розглянуто у
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач знаходиться на
обліку відповідача та з 01.09.2008 року
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу».

23.07.2013 року позивач звернувся до
пенсійного органу із заявою про
перерахунок пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу» з
урахуванням довідки від 18.09.2013 року №
13-56/6п, у якій вказані дані про виплату
позивачу матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати та грошова
винагорода за сумлінну безперервну
працю та зазначено, що на всі виплати,
включені в довідку нараховані страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. -
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (а.с.10).

Листом відповідача № 179/Ц-12 від 23.07.2013
року в перерахунку пенсії відмовлено.
Відмова обґрунтовано тим, що такі види
виплат, як матеріальна допомога,
індексація, винагорода за сумлінну
працю, як складові заробітної плати
статтею 33 Закону України «Про державну
службу» не передбачені, а тому підстави
для перерахунку пенсії позивача
відсутні (арк. справи 11-12).

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позовні вимоги, виходив
з того, що пенсія позивача повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
вона фактично отримувала на день
звільнення, в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги, грошової
винагороди за сумлінну працю та
індексації заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції в частині задоволення
позову зроблені на підставі всебічно
досліджених доказів, обставинам справи
дана правильна правова оцінка, а при
прийнятті рішення вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права.

Згідно ст.37 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон №3723-XII)
пенсії державного службовця, на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на
час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на один відсоток заробітку, але не
більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно ст.37-1 Закону України «Про
державну службу», у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
з набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Законом України «Про оплату праці» від
24.03.1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу (частина перша
статті 1).

Статтею 2 Закон №108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати. Зокрема,
визначено, що в структуру заробітної
плати входить також додаткова
заробітна плата, яка визначена як
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII
(далі Закон №1788-XII) врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до
частини першої статті 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV
(далі Закон №1058-IV) визначені виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З наданої позивачем довідки від 18.09.2013
року № 13-56/6п вбачається, що на
виплачені їй суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, а також
індексації заробітної плати та
грошової винагороди за сумлінну працю,
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати, грошова винагорода
державним службовцям за сумлінну
безперервну працю, які позивач
отримував перед виходом на пенсію і, на
які нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, та які в
свою чергу є складовою заробітної
плати, повинні враховувати при
обчисленні пенсії державного
службовця.

Враховуючи вищевикладене, та
розглядаючи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м.Луганська на
постанову Артемівського районного
суду м.Луганська від 20 листопада 2013
року, залишити без задоволення.

Постанову Артемівського районного
суду м.Луганська від 20 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м.Луганська про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів О.В. Карпушова

Л.А. Василенко

М.М. Гімон