Справа № 520/16448/13-а
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-а/520/48/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

при секретарі -
Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі справу за
адміністративним позовом

ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України
в Київському районі м. Одеси

про визнання протиправними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2013 року позивач звернувся з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси, в якому, з
урахуванням неодноразових уточнень
просить суд визнати неправомірними дії
Управління пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси щодо відмови
у здійсненні перерахунку розміру
довічного щомісячного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_2
відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»,
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси, починаючи з 03.06.2013 року до 01.12.2013
року, здійснити перерахунок його
довічного грошового утримання судді у
відставці та встановити його у розмірі
90% від грошового утримання працюючого
на відповідній посаді судді без
обмежень, що становить станом на 01.12.2013
року 16516 грн. 80 коп., а також зобов'язати
Управління пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси здійснити
перерахунок довічного щомісячного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_2 згідно 7-ми довідок ТУ ДСА
України в Одеській області, починаючи з
01.12.2013 року та встановити його у розмірі
90 % від грошового утримання працюючого
на відповідній посаді судді без
обмежень, що становить 17539,20 грн.

Обґрунтовуючи вимоги
адміністративного позову, ОСОБА_2
вказує, що він має статус судді у
відставці та був звільнений з посади
голови Теплодарського міського суду
Одеської області постановою Верховної
Ради України № 2076-ІV від 07 жовтня 2004
року у зв'язку із виходом у відставку.

Позивач зазначає, що він отримує
довічне грошове утримання судді у
відставці у розмірі 11050 грн.

ОСОБА_2 посилається також на те, що
Рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 у справі
за конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу ІІ
„Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними): частину
третю, перше, друге, третє речення
частини п'ятої статті 138 Закону України
„Про судоустрій і статус суддів" від 7
липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI; статтю 2 Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI; абзац другий пункту 2
розділу II „Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

За правилами частини 3 статті 138 Закону
№ 2453, який підлягає застосуванню
згідно рішення Конституційного Суду
України № 3-рп/2013 щомісячне грошове
утримання виплачується судді у
відставці у розмірі 80 відсотків
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки, але не більше як 90
відсотків.

Позивач звернувся до Управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси із заявою про
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці, надавши
відповідачу копії 6 (шести) довідок ТУ
ДСА Україні в Одеській області, однак
відповідачем було прийнято рішення №
825774 від 21.10.2013 року про відмову у
перерахунку пенсії, яке, на думку
ОСОБА_2, є незаконним, оскільки воно
було прийняте без урахування
вищезазначеного Рішення
Конституційного Суду України.

Позивач у судове засідання не з'явився,
подав до канцелярії суду заяву, в якій
наполягав на задоволенні позовних
вимог, а справу просив розглянути за
його відсутності (а.с. 43).

Відповідач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином
(а.с.45), 20.01.2014 року надіслав суду заяву, в
якій адміністративний позов ОСОБА_2 не
визнав, а справу також просив
розглянути за його відсутності (а.с. 41).

Крім того, 16.12.2013 року до канцелярії
Київського районного суду м. Одеси від
відповідача надійшли заперечення на
адміністративний позов, в якому
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси просить у
задоволення адміністративного позову
ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі,
посилаючись на те, що на момент подання
адміністративного позову довічне
грошове утримання судді у відставці
ОСОБА_2 становило 80 % заробітної плати з
26.06.2013 року на підставі розпорядження №
825774 від 26.06.2013 року, що за твердженням
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси відповідає
вимогам закону.

У наданому запереченні
адміністративний відповідач також
вказує, що право на проведення
перерахунку, виходячи з заробітної
плати працюючого судді, мають тільки
судді Конституційного суду України
згідно ч. 4 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів».

Суд, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 має статус судді у відставці та
був звільнений з посади голови
Теплодарського міського суду Одеської
області постановою Верховної Ради
України № 2076-ІV від 07 жовтня 2004 року у
зв'язку із виходом у відставку.

Згідно довідки Теплодарського
міського суду Одеської області,
складеного відповідно до положень
статті 43 Закону України „Про статус
суддів" та статті 11 розділу XII
„Прикінцеві положення" Закону України
„Про судоустрій і статус суддів", стаж
судді ОСОБА_2 складає 23 роки 10 місяців
та 7 днів.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 на
підставі розпорядження відповідача №
825774 від 26.06.2013 року отримує довічне
грошове утримання судді у відставці у
розмірі 80 % заробітної плати,
обчисленої не від розміру заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді, а розрахованої станом на момент
виходу позивачки у відставку.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 у справі
за конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу ІІ
„Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними):

- частину третю, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138 Закону
України „Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у
редакції Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI;

- статтю 2 Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI;

- абзац другий пункту 2 розділу II
„Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Положення Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI, визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними.

Конституційним Судом України
визначено такий порядок рішення №
3-рп/2013 від 3 червня 2013 року у справі №
1-2/2013:

- підлягають застосуванню частини
перша, друга статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668 як такі, що не
суперечать Конституції України;

- частина третя статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668, яка суперечить
Конституції України‚ не підлягає
застосуванню як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме:
„Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків від грошового утримання
судді, який працює на відповідній
посаді. За кожний повний рік роботи на
посаді судді понад 20 років розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання";

- перше, друге, трете речення частини
п'ятої статті 138 Закону № 2453 у редакції
Закону № 3668, що суперечать Конституції
України, не підлягають застосуванню як
такі, що втратили чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Проте
підлягають застосуванню перше речення
частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 в
редакції до змін, внесених Законом №
3668.

Згідно довідки ТУ ДСА в Одеській
області № 5-19

14 від 09 січня 2014 року заробітна плата
судді, яка враховується при
призначенні позивачу щомісячного
довічного грошового утримання складає
19 488 грн. 00 коп.

За правилами частини 3 статті 138 Закону
№ 2453, які підлягають застосуванню
згідно рішення Конституційного Суду
України № 3-рп/2013 щомісячне грошове
утримання виплачується судді у
відставці у розмірі 80 відсотків від
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки, але не більше як 90
відсотків.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що розмір довічного
грошового утримання позивачки з 03
червня 2013 року, тобто з дня набрання
чинності Рішенням Конституційного
суду, повинен обчислюватися, виходячи з
86 (а не 90% як помилково вважає позивач)
відсотків від розміру заробітної плати
судді, працюючого на відповідній
посаді, а не виходячи з заробітної
плати судді станом на момент виходу у
відставку ОСОБА_2

Судом також встановлено, що ОСОБА_2
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси із заявою про перерахунок
призначеного йому довічного грошового
утримання судді у відставці, надавши
відповідачу копії 6-ти довідок ТУ ДСА в
Одеській області № 5-3858/13 від 28.11.2013 року
(а.с. 6-13), однак відповідачем було
прийнято рішення № 825774 від 29.11.2013 року
про відмову у перерахунку пенсії, яке
було прийняте без урахування
вищезазначеного Рішення
Конституційного Суду України.

Відповідно до положень ст. 11 КАС
України суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Таким чином, суд доходить висновку про
те, що позивач має право на перерахунок
довічного грошового утримання судді з
03 червня 2013 року, який має бути
здійснений, виходячи з розміру
заробітної плати судді, працюючого на
відповідній посаді, і тому орган
державної влади, до якого відноситься
адміністративний відповідач -
Управління пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси, не може
свідомо відмовляти у перерахунку та у
цих виплатах, тому суд на підставі ч.2
ст. 11 КАС України виходить за межі
позовних вимог, оскільки це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, вважає
протиправним та скасовує рішення
Управління пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси № 825774 від
29.11.2013 року щодо відмови у здійсненні
перерахунку розміру довічного
щомісячного грошового утримання судді
у відставці ОСОБА_2

Суд також вважає, що слід зобов'язати
Управління пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси здійснити
перерахунок та виплатити довічне
грошове утримання судді у відставці
ОСОБА_2 згідно 7-ми довідок ТУ ДСА в
Одеській області № 5-3858/13 від 28.11.2013
року, та від 09.01.2014 року (а.с. 32),
починаючи з 03 червня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Виходячи з цих положень, на користь
позивача слід стягнути з державного
бюджету України його витрати зі сплати
судового збору у сумі 68 грн. 82 коп..

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 9, 11, 13, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Київському районі м. Одеси про
визнання протиправними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Управління пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси №
825774 від 29.11.2013 року щодо відмови у
здійсненні перерахунку розміру
довічного щомісячного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси здійснити перерахунок та
виплатити довічне грошове утримання
судді у відставці ОСОБА_2 згідно
довідок ТУ ДСА в Одеській області №
5-3858/13 від 28.11.2013 року, та від 09.01.2014 року,
починаючи з 03 червня 2013 року відповідно
до положень ч.3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів» №
2453-VI від 07.07.2010 року та Рішення
Конституційного суду України від 03
червня 2013 року № 3-рп/2013 у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу ІІ
„Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів",
встановивши його у розмірі 86 %
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді без обмежень,
що на день прийняття судом постанови
становить 16759,68 грн. щомісячного
довічного грошового утримання.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 витрати зі
сплати судового збору у сумі 68
(шістдесят вісім) грн. 82 коп.

Постанову може бути оскаржено шляхом
подання до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Київський районний суд м. Одеси
апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Петренко В. С.