Справа № 826/16762/13-а
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2013-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
09 грудня 2013 року Справа
Окружний адміністративний суд міста
судді:Пісоцької О.В.,розглянувши в
приміщенні суду у місті Києві у порядку
письмового провадження справу
за позовною заявоюДержавної
фінансової інспекції в м. Києвідо
комунального підприємства «Київський
відносин»прозобов'язання вчинити
певні дії,ВСТАНОВИВ:
Державна фінансова інспекція України
(далі - Держфінінспекція, Інспекція,
позивач) звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до комунального підприємства
«Київський інститут земельних
відносин» (далі - КП «Київський
інститут земельних відносин»,
відповідач), в якому просить
зобов'язати керівництво КП «Київський
інститут земельних відносин»
допустити працівників
Держфінінспекції до проведення
фінансово-господарської діяльності
Вказані вимоги позивач обґрунтовує
тим, що Держфінінспекцією відповідно
до Плану контрольно-ревізійної роботи
на ІІ квартал 2013 року, передбачено
фінансово-господарської діяльності КП
«Київський інститут земельних
відносин» за період з 01 листопада 2009
року по 01 квітня 2013 року. Позивач листом
від 29 травня 2013 року №26-10-14-14/7069
повідомив відповідача про те, що з 11
червня 2013 року по 09 липня 2013 року буде
фінансово-господарської діяльності
підприємства. Вказаний лист отриманий
КП «Київський інститут земельних
відносин» 30 травня 2013 року. Разом з цим,
11 червня 2013 року, прибувши на об'єкт
контролю, посадовою особою
відповідача, а саме директором
підприємства ОСОБА_2, після
ознайомлення з направленням №2021 та
програмою про проведення ревізії,
повідомлено про недопущення фахівців
Держфінінспекції в м. Києві до
проведення планової ревізії.
КП «Київський інститут земельних
відносин» стосовно задоволення позову
Інспекції заперечує, посилаючись на
його безпідставність та
необґрунтованість. У письмових
запереченнях від 15 листопада 2013 року
№1514 відповідач зазначив про те, що
аналіз статуту, даних бухгалтерського
обліку, норм законодавства
підтверджують, що КП «Київський
інститут земельних відносин» не є
підконтрольною установою і для
включення останнього до плану
перевірок Держфінінспекції на 2013 рік
немає жодної підстави. Окрім цього,
вказана обставина підтверджується й
правовим висновком Інституту держави і
права імені В.М. Корецького. Водночас,
відповідач вказує, що даний спір про
зобов'язання КП «Київський інститут
земельних відносин» допустити
посадових осіб Держфінінспекції до
проведення планової ревізії не
відноситься до юрисдикції
адміністративних судів України, тому
просить закрити провадження в даній
адміністративній справі.
Ухвалою суду від 18 листопада 2013 року
(протокольною) розгляд справи
продовжено у порядку письмового
Дослідивши матеріали справи,
врахувавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.
Державною фінансовою інспекцією
України відповідно до Плану
контрольно-ревізійної роботи на ІІ
квартал 2013 року передбачено з 11 червня
2013 року по 09 липня 2013 року проведення
фінансово-господарської діяльності КП
«Київський інститут земельних
відносин» за період з 01 листопада 2009
року по 31 березня 2013 року, про що
відповідача повідомлено листом від 29
травня 2013 року №26-10-14-14/7069.
10 червня 2013 року за вх.№14-2237 відповідач
звернувся до Держфінінспекції з листом
№743 від 10 червня 2013 року «про
проведення перевірки», в якому
повідомив позивача, що комунальне
підприємство не згодне з перевіркою,
оскільки у відповідності до статуту
підприємства, бухгалтерських даних,
статей 2, 11, 12 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»,
статті 2, пунктом 21 частини 1 статті 1,
пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону
України «Про здійснення державних
закупівель», статті 22 Господарського
кодексу України, Бюджетного кодексу
України, статті 19 Конституції України
КП «Київський інститут земельних
відносин» не є підконтрольною
установою і не може бути об'єктом
планової перевірки з боку органів
державного фінансового контролю у
розумінні статті 2 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні», що
підтверджується висновком правової
експертизи Інституту держави і права
ім. В.М. Корецького від 10 червня 2013 року
№126/235, копія якого додана до вказаного
На підставі п. 1.2.5.1 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Держфінінспекції на ІІ квартал 2013 року
згідно з направленням №2021 від 11 червня
2013 року головного державного
фінансового інспектора Шатило Інгу
Іллівну направлено для проведення
фінансово-господарської діяльності КП
«Київський інститут земельних
відносин» з 01 листопада 2009 року по 01
квітня 2013 року з метою перевірки
дотримання законодавства при
використанні коштів та комунального
майна, дослідження стану ведення
бухгалтерського обліку та
достовірності фінансової звітності з 11
червня 2013 року по 10 липня 2013 року.
12 червня 2013 року актом №10-30/1298 «про
недопущення до проведення ревізії
фінансово-господарської діяльності КП
«Київський інститут земельних
відносин» за період з 01 листопада 2009
року по 01 квітня 2013 року» зафіксовано
те, що при виході на об'єкт контролю 11
червня 2013 року директор підприємства
ОСОБА_2 після ознайомлення з
направленням та програмою на
проведення ревізії, повідомив про
недопущення до проведення ревізії
головного державного фінансового
інспектора І.І. Шатило та відмовився
від підпису у направленні від 11 червня
2013 року №2021.
В матеріалах справи наявні листи
позивача від 13 червня 2013 року №2610-17-17/7799
до Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві з
проханням вжити відповідні заходи для
сприяння у проведенні ревізії КП
«Київський інститут земельних
відносин», №2610-13-15/7831 до Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) з
проханням вжити відповідні заходи для
сприяння у проведенні ревізії
відповідача, передбачені
законодавством та лист №2610-14-14/7818 до КП
«Київський інститут земельних
відносин» з проханням надати дані
стосовно директора підприємства
ОСОБА_2 для складання протоколу про
адміністративне правопорушення.
Листом від 25 червня 2013 року №945
відповідач повідомив Держфінінспекцію
про те, що КП «Київський інститут
земельних відносин» не отримував
бюджетних коштів, не використовував і
не використовує комунальне майно у
господарській діяльності і тому в
розумінні статті 2 Закону України «Про
основні засади здійснення фінансового
контролю в Україні» не є
підконтрольною установою органам
державного фінансового контролю, що
підтверджується наданими документами
з експертним висновком інституту
держави і права ім. В.М. Корецького.
Вимога щодо надання персональних даних
ОСОБА_2, як керівника комунального
підприємства, для притягнення його до
адміністративної відповідальності, є
перевищенням службових повноважень та
порушенням статті 19 Конституції
Так, в матеріалах справи наявна копія
листа Інституту держави і права імені
В.М. Корецького «про надання висновку
правової експертизи» від 10 червня 2013
року за №126/235, в якому на відповідний
запит відповідача від 03 червня 2013 року
№715 повідомлено про наступне:
- КП «Київський інститут земельних
відносин», яке створено згідно з
рішенням Київської міської ради від 19
лютого 2002 року №166/326, діє на підставі
статуту, затвердженого рішенням
Київської міської ради від 26 грудня 2002
року №211/371. Згідно зі статутом
підприємство не має статутного
капіталу (фонду), передача будь-якого
майна підприємству засновником не
здійснювалась. Активи, якими володіє КП
«Київський інститут земельних
відносин» як юридична особа, придбано
за кошти чистого прибутку
підприємства, одержаного колективом
підприємства в процесі господарської
(комерційної) діяльності;

- КП «Київський інститут земельних
відносин» є унітарним комерційним
підприємством (стаття 78 Господарського
кодексу України);

- майно належить підприємству на праві
повного господарського відання. Згідно
з пунктом 5.1 статуту підприємство як
юридична особа володіє, користується
та розпоряджається цим майном на свій
розсуд у порядку, визначеному чинним
законодавством та статутом. Відповідно
до пункту 4.3 статуту контроль за
фінансовою діяльністю підприємства
здійснює засновник та Головне
управління земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації (якому підприємство
підпорядковане) в установленому
порядку;

- КП «Київський інститут земельних
відносин» в контексті положень статті 2
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» не відноситься до
категорії міністерства або іншого
органу влади, не виконує інші функції
державного фонду та інших фондів, не є
бюджетною установою, а також згідно
статті 22 Господарського кодексу
України та статуту підприємства не
відноситься до суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки;

- КП «Київський інститут земельних
відносин» за весь період
фінансово-господарської діяльності не
отримувало і не отримує для
розрахунків кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування;

- відповідно до статуту КП «Київський
інститут земельних відносин» і даних
бухгалтерського обліку у статутному
капіталі підприємства відсутнє
комунальне та/або державне майно, яке
передане в користування. Статутом
підприємства передача майна до його
статутного капіталу (фонду)
засновником не передбачена і не
здійснювалась. Власні активи
підприємства сформовані за рахунок
його чистого прибутку, одержаного
колективом підприємства в результаті
господарської діяльності. Отже, КП
«Київський інститут земельних
відносин» не використовує (і не
використовувало у періоді, який
планується перевіряти) державного
та/або комунального майна у розумінні
положень статті 2 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»;

- за наданою інформацією підприємство
не брало участі у формуванні і
використанні коштів державного і
місцевих бюджетів, а відтак і у цьому
контексті воно не може бути віднесено
до категорії суб'єктів (установ),
підконтрольних органам державного
фінансового контролю;

- враховуючи той факт, що у статутному
капіталі (фонді) КП «Київський інститут
земельних відносин» відсутнє
комунальне та/або державне майно
(кошти), дія Закону України «Про
здійснення державних закупівель» на
підприємство не поширюється. Крім того,
підприємство (за його інформацією) за
весь період його діяльності не
використовувало і не використовує для
розрахунків кошти, які у відповідності
до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону
України «Про здійснення державних
закупівель» визначені як державні;

- КП «Київський інститут земельних
відносин» не є підконтрольною
установою у розумінні норми статті 2
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні».

Разом з тим, не погоджуючись з діями
відповідача стосовно недопущення
посадових осіб Держфінінспекції до
проведення планової ревізії, позивач
звернувся до суду з даною заявою.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення щодо їх задоволення,
оцінивши, відповідно до статті 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору в межах заявлених
вимог, суд дійшов наступних висновків.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначає Закон
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» від 26 січня 1993 року №2939-XII (з
урахуванням змін на час виникнення
спірних правовідносин; далі - Закон
України №2939).

За частиною 1 статті 4 Закону України
№2939 інспектування здійснюється
органом державного фінансового
контролю у формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб.

У статті 8 Закону України №2939
передбачено, що одними з основних
функцій органу державного фінансового
контролю є здійснення державного
фінансового контролю та контролю за:
виконанням функцій з управління
об'єктами державної власності;
цільовим використанням коштів
державного і місцевих бюджетів;
цільовим використанням і своєчасним
поверненням кредитів (позик), одержаних
під державні (місцеві) гарантії;
складанням бюджетної звітності,
паспортів бюджетних програм та звітів
про їх виконання (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі), кошторисів та
інших документів, що застосовуються в
процесі виконання бюджету; станом
внутрішнього контролю та внутрішнього
аудиту у розпорядників бюджетних
коштів; усуненням виявлених недоліків
і порушень; а також, вживання в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб.

Відповідно до статті 2 Закону України
№2939 головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Виходячи з наведеного, суд дійшов
висновку, що до підконтрольних осіб
відносяться також суб'єкти, які
використовують або використовували у
перевіряємому періоді комунальне
майно.

Відповідно до частини 1 статті 78
Господарського кодексу України
комунальне унітарне підприємство
утворюється компетентним органом
місцевого самоврядування в
розпорядчому порядку на базі
відокремленої частини комунальної
власності і входить до сфери його
управління.

Згідно зі статтею 327 Цивільного кодексу
України у комунальній власності є
майно, у тому числі - грошові кошти, яке
належить територіальній громаді.
Управління майном, що є у комунальній
власності, здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1.1 статуту
комунального підприємства «Київський
інститут земельних відносин»,
затвердженого рішенням Київської
міської ради від 26 грудня 2002 року №24/37,
КП «Київський інститут земельних
відносин» засноване на комунальній
власності територіальної громади м.
Києва і підпорядковується Головному
управлінню земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (КМДА).

Майном відповідача є основні фонди та
оборотні кошти, а також інші цінності,
вартість яких відображена в його
самостійному балансі (пункту 6.1
статуту).

З огляду на наведене, є наявним те, що КП
«Київський інститут земельних
відносин» відноситься до
підконтрольних установ в розумінні
Закону України №2939, а тому підлягає
ревізії відповідно до вимог вказаного
закону.

Суд не враховує посилання відповідача
на лист директора Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від 23
січня 2013 року №05710-1216 та лист
заступника Голови виконавчого органу
Київради М. Кучука від 16 листопада 2012
року №016-4596, відповідно до яких
комунальне майно не передавалось
засновником на баланс відповідача. Так,
існування самого суб'єкта у формі
комунального підприємства передбачає
його підпорядкування територіальній
громаді прямо або опосередковано
(через відповідні органи) та може
свідчити про використання майна
територіальної громади.

Крім того, лист Інституту держави і
права ім. В.М. Корецького «про надання
висновку правової експертизи» від 10
червня 2013 року №126/235, на який
посилається відповідач у своїх
запереченнях на позов, суд оцінює
критично з огляду на те, що він не
складений особою, яка є експертом в
розумінні статті 66 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а експертиза проведена без
врахування вимог, встановлених у
статті 81 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Отже, КП «Київський інститут земельних
відносин» не доведено наявність
правових підстав для недопуску
фахівців Держфінінспекції до
проведення планової ревізії за
відповідною програмою її проведення.

Водночас, за статтею 12 Закону України
№2939, зокрема, службові особи органу
державного фінансового контролю
зобов'язані суворо додержуватись
Конституції України, законів України,
прав та інтересів громадян,
підприємств, установ і організацій, що
охороняються законом. Працівники
органу державного фінансового
контролю зобов'язані у випадках
виявлення зловживань і порушень
чинного законодавства передавати
правоохоронним органам матеріали
ревізій, а також повідомляти про
виявлені зловживання і порушення
державним органам і органам,
уповноваженим управляти державним
майном (частини 1, 2).

Як встановлено вище, позов Інспекції,
звернутий до КП «Київський інститут
земельних відносин», містить вимоги
про зобов'язання керівництва КП
«Київський інститут земельних
відносин» допустити працівників
Держфінінспекції до проведення
планової ревізії
фінансово-господарської діяльності
підприємства.

Разом з тим, здійснюючи аналіз положень
Закону України №2939 ( у тому числі -
статей 2, 10, 11), є наявним висновок про те,
що Держфінінспекція не наділена
повноваженнями звертатись до суду з
позовами про зобов'язання особи, яка не
є суб'єктом владних повноважень,
допустити її працівників до планової
перевірки.

Є необхідним зауважити й на тому, що
позиція Держфінінспекції, покладена в
обґрунтування вимог даного позову, є
незрозумілою та хибною.

Так, плановою виїзною ревізією
вважається ревізія у підконтрольних
установах, яка передбачена у плані
роботи органу державного фінансового
контролю і проводиться за
місцезнаходженням такої юридичної
особи чи за місцем розташування об'єкта
права власності, стосовно якого
проводиться така планова виїзна
ревізія.

У випадку недопущення працівників до
планового заходу зобов'язання
підконтрольного суб'єкта у судовому
порядку допустити до проведення
перевірки вже буде відбуватись у
площині інших правовідносин, в іншому
часі та за іншими підставами, а тому
автоматично втрачає ознаки плановості.

Крім того, позивач як державний орган з
відповідними функціями має достатньо
важелів, передбачених законодавством,
для усунення негативних наслідків у
зв'язку з неможливістю проведення
планового заходу.

Врахувавши відсутність у
Держфінінспекції повноважень на
звернення до суду з даними позовними
вимогами, приписи статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які не передбачають у таких
випадках юрисдикційних обмежень
адміністративного суду, а також
відсутність правових підстав як для
застосування положень пункту 1 частини
1, так і - можливості виконати частину 2
статті 157 цього Кодексу (щодо
роз'яснення позивачеві, до юрисдикції
якої суду віднесено розгляд таких
справ), суд дійшов висновку, що позов
Інспекції підлягає залишенню без
задоволення.

Керуючись статтями 7, 9, 11, 69-72, 86, 128, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України Окружний
адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

Державній фінансовій інспекції в м.
Києві у задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) О.В. Пісоцька