Справа № 663/394/13-а
Суддя: Ведмідська Н. І.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 663/394/13-а
Провадження № 2-а/663/1/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2014 року Скадовський районний
суд Херсонської області в складі:

головуючої судді
-
Ведмідської Н.І.,

при секретарі -

Серженко М.М.,Черкас Т.В.,

за участю прокурора -
Горщарука М.В.,

представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши адміністративний позов
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
Херсонський державний університет до
Лазурненської селищної ради
Скадовського району Херсонської
області, про визнання противоправним
та скасування рішення суб’єкта
владних повноважень,-

Встановив:

ОСОБА_5 звернулась з позовом до
Лазурненської селищної ради
Скадовського району Херсонської
області про скасування рішень та
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку
Херсонського державного університету.

В судовому засіданні представник
позивачки позов підтримав та пояснив,
що 17.03.2006 року за позивачкою у
відповідності до діючого
законодавства зареєстровано нерухоме
майно розташоване в смт. Лазурне
Скадовського району Херсонської
області по вул. Курортній,5, однак
незважаючи на це Лазурненська селищна
рада Скадовського району Херсонської
області 24.10.2006 року винесла рішення №106,
яким затвердила технічну документацію
по наданню земельної ділянки площею
5,1188 га із земель запасу в постійне
користування ХДУ під
спортивно-оздоровчий табір
“Буревісник”, тим самим позбавила
ОСОБА_5 будь-яким чином використовувати
належне їй майно. Рішенням №114 від
25.10.2006 року відповідач відмовив ОСОБА_5
в наданні земельної ділянки площею 0,9
га під розміщення належних їй об’єктів
нерухомості. В подальшому, а саме 14.11.2006
року, ХДУ на підставі рішення
Лазурненської селищної ради №106 від
24.10.2006 року отримав державний акт на
право постійного користування на
земельну ділянку площею 5,1188 га. Вважає
вказані рішення відповідача та
державний акт ХДУ такими, що порушують
право ОСОБА_5 на використання належного
їй майна. Крім цього, вважає, що
технічна документація із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
постійне користування ХДУ під
спортивно-оздоровчий табір не могла
бути підставою для отримання
державного акту, отже на час виникнення
спірних відносин ст. 123 ЗК України
передбачала розробку проекту
відведення з обов’язковим проведенням
державної землевпорядної експертизи,
тоді як при видачі державного акту ХДУ,
державна експертиза не проводилась.
Просить скасувати рішення
Лазурненської селищної ради
Скадовського району Херсонської
області №106 від 24.10.2006 року та рішенням
№114 від 25.10.2006 року. Визнати недійсним
державний акт на право постійного
користування на земельну ділянку
площею 5,1188 га. виданий ХДУ 14.11.2006 року.

Представник відповідача в судове
засідання не з’явився, просив вирішити
справу на розсуд суду.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, в судове
засідання не з’явились, просили
розглянути справу у їх відсутність.

Представник Херсонського державного
університету вважає позовні вимоги
необгрунтованими та пояснив, що ХДУ є
правонаступником Херсонського
педагогічного інституту ім. Н.К.
Крупської. Державний акт на право
постійного користування виданий
внаслідок переоформлення ХДУ належних
йому прав, а не набуття їх вперше. У
зв’язку з цим, розроблялась технічна
документація, а не проект відведення
земельної ділянки. Під час розроблення
технічної документації університету
було відомо про наявність на земельній
ділянці тимчасових будівель третіх
осіб, а не як не про визнання їх
нерухомим майном. Вважає, що ОСОБА_5
незаконно набула право власності на
нерухоме майно яке розташоване на
земельній ділянці, яка з 2002 року
фактично перебувала в користуванні ХДУ
без будь-якої згоди останнього. Просить
в задоволенні позову відмовити.

Прокурор вважає позов необґрунтованим,
просить в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представників,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про часткову
обґрунтованість з наступних підстав.

Рішенням ІХ сесії п’ятого скликання
Лазурненської селищної ради
Скадовського району Херсонської
області від 24.10.2006 року №106 затверджено
технічну документацію та надано із
земель запасу в постійне користування
Херсонському державному університету
земельну ділянку площею 5,1188 га під
розміщення спортивно-оздоровчого
табору «Буревісник» по вул. Курортна,5.

На підставі вищевказаного рішення
Херсонському державному університету
виданий державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою площею 5,1188 га, серії ЯЯ №322884
від 14.11.2006 року, який зареєстровано в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №
3АА72800004.

В той же час рішенням відповідача №114
від 25.10.2006 року ОСОБА_5 відмовлено в
наданні земельної ділянки під нерухоме
майно.

Відповідно до копії витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно Херсонського державного бюро
технічної інвентаризації від 14.03.2008
року № 18090847 власником
спортивно-оздоровчого табору
«Буревісник» по вул. Курортна,5, в смт.
Лазурне Скадовського району є
Херсонський державний університет.

В той же час, відповідно до наявних
копій витягів про реєстрацію права
власності на нерухоме майно
Херсонського державного бюро
технічної інвентаризації: від 17.03.2006
року, №10128049, від 22.03.2006 року №10173603, від
18.10.2006 року № 12196568, від 30.06.2010 року №
26562265, від 23.03.2011 року № 29404241, від 30.11.2011
року №32256016 за гр. ОСОБА_5, гр. ОСОБА_7, гр.
ОСОБА_11, гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_9 та гр.
ОСОБА_10, відповідно зареєстровані
об’єкти нерухомого майна по вул.
Курортна,5, в смт. Лазурне Скадовського
району Херсонської області.

Згідно пункту 1 ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно – офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 ст. 120 ЗК України ( в редакції,
яка діяла той час) визначено, що при
переході права власності на будівлю і
споруду права власності на земельну
ділянку або її частину може переходити
на підставі цивільно-правових угод, а
право користування – на підставі
договору оренди.

Відповідно до ст. 377 ЦК України, до
особи, яка набула права власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду переходить право власності,
право користування на земельну ділянку
на якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення в обсязі та на
умовах встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Тобто, на час відведення земельної
ділянки Херсонському державному
університету, за гр. ОСОБА_5, гр. ОСОБА_7,
гр. ОСОБА_11 було зареєстроване нерухоме
майно.

Зважаючи на зазначене, рішення ІХ сесії
п’ятого скликання Лазурненської
селищної ради від 24.10.2006 року №106
прийняте з порушенням вимог ст. 120 ЗК
України та ст. 377 ЦК України без
врегулювання майнового питання.

Крім цього відповідно до ч.3 ст. 123 ЗК
України, в редакції чинної на момент
виникнення спірних правовідносин,
юридична особа, зацікавлена в
одержанні земельної ділянки у постійне
користування із земель державної або
комунальної власності, звертається з
відповідним клопотанням до селищної
ради.

Згідно частини 5 цієї статті,
відповідна селищна рада розглядає
клопотання у місячний строк і дає згоду
на розроблення проекту відведення
земельної ділянки.

У відповідності з ч.6 ст. 123 ЗК України,
проект відведення після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об’єктах, якій
підлягають, подається до відповідної
селищної ради. Яка розглядає його у
місячний строк, приймає рішення про
надання земельної ділянки.

У відповідності з нормою ст. 9 Закону
України «Про державну експертизу
землевпорядної документації» в
редакції на жовтень 2006 року,
обов’язковій державній експертизі
підлягають проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок та
проекти землеустрою щодо створення
нових та впорядкування існуючих
землеволодінь і землекористувань.

Постановою КМУ від 26.05.2004 року №677
затверджено Порядок розроблення
проектів землеустрою шодо відведення
земельних ділянок та передбачено також
здійснення державної експертизи.
Постановою КМУ №974 від 12.07.2006 року
затверджений Порядок реєстрації
об’єктів державної експертизи
землевпорядної документації та типові
форми її висновку.

Беручи до уваги вищевикладене, суд
погоджуючись з доводами представника
ХДУ, що останній є правонаступником
Херсонського педагогічного
університету ім. Крупської який мав в
постійному користуванні земельну
ділянку, на підставі Державного акту,
площею 5,25 га дійшов висновку про те, що
рішення Лазурненської селищної ради
№106 від 24.10.2006 року яким затверджена
технічна документація по наданню ХДУ у
постійне користування земельної
ділянки іншою площею зі зміною
відповідно зовнішніх меж, а саме площею
5,1188 га, у відсутності висновку
державної експертизи, винесено
всупереч діючому на той час
законодавству, отже необхідність
розробки проекту відведення була
обов’язкова незалежного від
визначеності меж земельної ділянки,
збереження її цільового призначення та
інших факторів.

За вищенаведених обставин, рішення
Лазурненської селищної ради
Скадовського району Херсонської
області №106 від 24.10.2006 року підлягає
скасуванню.

Однак при цьому не може бути
задоволеною вимога про скасування
рішення відповідача №114 від 25.10.2006 року
яким відмовлено ОСОБА_5 у виділенні
земельної ділянки площею 0,9 га під
розміщення бази відпочинку.

Як вбачається з п.1 Статуту ХДУ,
останній є вищим навчальним закладом IV
рівня акредитації державної форми
власності, правонаступником ХДПІ ім.
Н.К. Крупськой, який мав Державний акт
на право постійного користування
земельною ділянкою 0,25 га.

Таким чином, ХДУ не є новоствореною
юридичною особою, отже відповідно до
ст. 104 ЦК України, юридична особа
припиняється в результаті передання
свого майна, прав, обов’язків іншій
юридичній особі, що є
правонаступництвом в результаті
злиття, приєднання чи перетворення.

У випадку перетворення відбувається
припинення однієї юридичної особи та
виникнення іншої як передбачено ст. 108
ЦК України. Оскільки законодавство не
передбачає припинення права на
земельну ділянку внаслідок
перетворення юридичної особи, то до
нової юридичної особи переходять всі
права та обов’язки попередньої
юридичної особи. Крім того,
законодавство не пов’язує перехід
прав з моментом переоформлення
відповідних правоустановчих
документів на землю.

Відповідно до ч. 9 статті 149 ЗКУкраїни
лише Кабінет Міністрів України вилучає
земельні ділянки державної власності,
які перебувають у постійному
користуванні, - ріллю, багаторічні
насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси,
площею понад 1 гектар для
несільськогосподарських потреб, а
також земельні ділянки
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного призначення.

Відповідно до ч. 7 статті 122 ЗКУкраїни
Кабінет Міністрів України передає
земельні ділянки із земель державної
власності у власність або у
користування у випадках, визначених
статтями 149, 150 Земельного кодексу
України.

Крім того, абзац перший п.8 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» від 16.04.2004 № 7,
зазначає, що вирішуючи спори про
припинення права власності на земельну
ділянку чи права користування нею,
суди повинні врахувати, що орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування має право прийняти
рішення про це лише в порядку, з підстав
і за умов, передбачених ст.ст. 140-149 ЗК
України. У випадках, визначених цими
нормами, припинення права користування
землею провадиться за позовом
відповідного органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування в
судовому порядку, недодержання якого є
підставою для визнання рішення цього
органу недійсними.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8
Постанови, рішення органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування перерозподілити землю
інакше після встановлення меж
земельних ділянок у натурі (на
місцевості), одержання власником або
землекористувачем документів, що
посвідчують право на них, та державної
реєстрації, не може бути підставою для
припинення права власності на земельну
ділянку або права користування
земельною ділянкою як повністю, так і
частково, оскільки визначений статтями
140, 141 ЗК України перелік підстав для
цього є вичерпним.

Отже Лазурненська селищна рада
Скадовського району Херсонської
області не мала повноважень виділяти
ОСОБА_5 частину земельної ділянки
площею 0,9 га, яка фактично знаходилась в
користуванні ХДУ як правонаступника
ХДПІ, не зважаючи на те, що на той час
державний акт ХДУ ще не було
переоформлено. За вказаних обставин в
цій частині позовних вимог слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 158-160 КАС України, суд, -

Постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_5 – задовольнити
частково.

Скасувати рішення №106 Лазурненської
селищної ради Скадовського району
Херсонської області від 24.10.2006 року про
затвердження технічної документації
по наданню земельної ділянки площею
5,1188 га із земель запасу в постійне
користування Херсонському державному
університету під спортивно –
оздоровчій табір “Буревісник”.

В задоволені вимоги про скасування
рішення Лазурненської селищної ради
Скадовського району Херсонської
області №114 від 25.10.2006 року в частині
відмови ОСОБА_5 в наданні земельної
ділянки площею 0,9 га під розміщення
спортивно оздоровчої бази – відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
Одеський апеляційний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення через Скадовський
районний суд Херсонської області.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
проголошення вступної та резулятивної
частини, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя

Н.І. Ведмідська