Справа № 1627/2а-3914/11
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2013-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2013 р.Справа № 1627/2а-3914/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Семенівської районної державної
адміністрації Полтавської області на
постанову Семенівського районного
суду Полтавської області від 25.02.2013р.
по справі № 1627/2а-3914/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Семенівської
районної державної адміністрації
Полтавської області

про визнання неправомірними дій щодо
виплати одноразової компенсації
учасникам ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Семенівського районного
суду Полтавської області з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Семенівської
районної державної адміністрації
Полтавської області (далі по тексту -
відповідач), в якому просив суд:

- визнати дії відповідача по виплаті
йому одноразової компенсації при
встановленні 2-ї групи інвалідності в
розмірі меншому чим передбачено
статтею 48 Закону України «Про статут і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року №796-12,
неправомірними;

- стягнути з відповідача на його
користь 42915 грн. 60 коп. недоплаченої
частини одноразової компенсації при
встановленні 2-ї групи інвалідності,
відповідно до вимог статті 48 Закону
України «Про статут і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28.02.1991 року №796-12.

Постановою Семенівського районного
суду Полтавської області від 25.02.2013
року зазначений позов задоволено
частково.

Визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Семенівської райдержадміністрації в
Полтавській області щодо відмови
перерахувати одноразову компенсацію у
зв'язку із встановлення інвалідності
відповідно до вимог ст.48 Закону України
№ 796-ХІІ.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Семенівської райдержадміністрації
Полтавської області перерахувати та
виплатити ОСОБА_1 одноразову
компенсацію у зв'язку із встановленням
другої групи інвалідності відповідно
до ст.48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 45 мінімальних
заробітних плат, встановлених на
момент виплати із зарахуванням суми
виплаченої компенсації.

В позові ОСОБА_1 про стягнення з
відповідача суми компенсації у розмірі
42915 грн. 60 коп. відмовлено через
безпідставність позовних вимог.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції в частині
задоволених позовних вимог, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції
дійшов до помилкового висновку про
порушення відповідачем вимог діючого
законодавства та не врахував положень
ст.ст. 95, 116, 117 Конституції України, ст.
ст. 21,51, 87 Бюджетного кодексу України,
ст.ст. 48, 62, 63 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", постанови Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
"Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

З огляду на приписи ч.8 ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд даної
адміністративної справи слід
проводити в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційних скарг рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
неправомірності дій Управління праці
та соціального захисту населення
Семенівської районної державної
адміністрації Полтавської області з
приводу нарахування та виплати
позивачеві одноразової компенсації за
шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2
групи в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат, відповідно до вимог
ст. 48 Закону України „Про статус і
соціальний і захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи,.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач віднесений до 1 категорії, як
особа, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1
від 01.07.2011 року та визнаний інвалідом ІІ
групи з 27.06.2011 року згідно довідки МСЕК
серії МСЕ № 0175214 (а.с. 7, 10).

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивачу у зв'язку з
встановленням 2-ої групи інвалідності
Управлінням праці та соціального
захисту населення Семенівської
районної державної адміністрації
Полтавської області виплачена
одноразова компенсація в розмірі 284,40
грн.

Виплата вказаної суми здійснена
відповідачем в розмірах, які
встановлені постановою Кабінету
Міністрів України №836 від 26.07.1996 р.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя та
здоровя, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України Закону України "Про статус і
соціальний громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно вимог частин 1 і 2 статті 2 КАС
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобовязані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обовязковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, колегія суддів
зазначає, що Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівнянні з постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996р. № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Крім того, колегія суддів зауважує, що
норми підзаконних нормативних актів не
можуть суперечити нормам законів, а тим
більше змінювати їх при вирішенні
питання щодо розміру одноразової
грошової компенсації громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Отже, відповідачем неправомірно
нараховано позивачу одноразову
компенсацію як інваліду 2-ої групи в
розмірі меншому, ніж це передбачено ст.
48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

При цьому колегія суддів зазначає, що в
2011 році підстави для невиплати
позивачеві одноразової компенсації у
відповідності до ст.48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09.07.2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. № 10-рп/2008) були відсутні, зміни у
зазначену статтю не вносились, а тому
колегія суддів дійшла висновку щодо
необґрунтованої відмови відповідача у
здійсненні нарахуванні та виплаті
одноразової компенсації по 2 групі
інвалідності, в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат.

Відповідно ч.1 ст. 48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах: інвалідам 3-ої групи -30
мінімальних заробітних плат, інвалідам
2-ої групи - 45 мінімальних заробітних
плат.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що здійснивши позивачу
28.12.2011 року виплату одноразової
компенсації при встановленні 2 групи
інвалідності згідно постанови КМУ № 836
від 26.07.1996 р. "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в сумі 284,40
грн. відповідач діяв неправомірно.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
судового рішення у справі про
задоволення позовних вимог в частині
Управління праці та соціального
захисту населення Семенівської
районної державної адміністрації
Полтавської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 недоплачену
одноразову компенсацію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як інваліду 2 групи
в розмірі 45 мінімальних заробітних
плат, відповідно до вимог от. 48 Закону
України „Про статус і соціальний і
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з урахуванням вже виплачених сум, суд
першої інстанції дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував
до спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову чи ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Семенівської районної державної
адміністрації Полтавської області
залишити без задоволення.

Постанову Семенівського районного
суду Полтавської області від 25.02.2013р.
по справі № 1627/2а-3914/11
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Жигилій С.П.Судді
Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.