Справа № 820/13415/13-а
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 р.
№ 820/13415/13-а

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Мороко
А.С., розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом державної податкової
інспекції у Зміївському районі
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у
Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області звернулася до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд стягнути з
відповідача заборгованість з єдиного
податку в розмірі 1891,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач перебуває на
обліку в органах державної податкової
служби. Всупереч вимог чинного
законодавства відповідач не виконує
свої податкові зобов'язання, внаслідок
чого за ним обліковується податковий
борг зз єдиного податку в розмірі 1891,57
грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, звернувся до
суду з клопотанням про розгляд справи
за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
сторін у письмовому провадженні,
оскільки відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, і прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
та відсутні потреби заслухати свідка
чи експерта. Фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, згідно до вимог статті
41 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку встановлюються у главі 1
розділу XIV Податкового кодексу України.

Приписами статті 291 Податкового
кодексу України, встановлено, що
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Згідно частини 2 пункту 291.4 статті 291
Податкового кодексу України, суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку, зокрема:
друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

- не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;

- обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Відповідно до пункту 293.1 статті 293
Податкового кодексу України, ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Частиною 2 пункту 293.2 статті 293
Податкового кодексу України
встановлено, що для другої групи
платників єдиного податку фіксовані
ставки єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць - у межах від 2 до
20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Згідно статті 294 Податкового кодексу
України, податковим (звітним) періодом
для платників єдиного податку першої
групи є календарний рік.

Податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку другої -
четвертої груп є календарний квартал.

Податковий (звітний) період
починається з першого числа першого
місяця податкового (звітного) періоду і
закінчується останнім календарним
днем останнього місяця податкового
(звітного) періоду.

Приписами статті 295 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку, заяви щодо періоду
щорічної відпустки та/або заяви щодо
терміну тимчасової втрати
працездатності.

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності, ОСОБА_1 зареєстрований як
фізична особа-підприємець 17.10.2003 року.

Відповідно до довідки про взяття на
облік платника податків від 05.11.2009 року
№ 258, фізична особа-підприємець ОСОБА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, узятий на
облік в органах державної податкової
служби 27.10.2003 року за № 287.

Судом встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 знаходиться
на спрощеній системі оподаткування.
Згідно заяви відповідача від 27.10.2003
року, фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 обрана друга група платників
єдиного податку.

Відповідно до облікової картки
відповідача, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати
єдиного податку у розмірі 1891,57 грн.

У зв'язку з непогашенням відповідачем
суми податкового зобов'язання протягом
граничного строку її сплати, позивачем
винесено та направлено податкову
вимогу № 11-17 від 06.09.2013 року.

На час розгляду справи в суді,
відповідачем податковий борг не
погашено, отже, податковий борг
відповідача перед бюджетом зі сплати
єдиного податку складає 1891,57 грн.

Згідно підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті
20 Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

В зв'язку з вищевикладеним суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
позивача та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності виплат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 14, 160-163, 164, 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України через державну
податкову інспекцію у Зміївському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області (63404,
Харківська область, м. Зміїв, вул.
Леніна, 10-а, ідентифікаційний код
юридичної особи 38549958) заборгованість з
єдиного податку в розмірі 1891 (одна
тисяча вісімсот дев'яноста одна) грн. 57
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
А.С. Мороко