Справа № 591/6964/13-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 р.Справа № 591/6964/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Кононенко З.О. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах на постанову
Зарічного районного суду м. Суми від
29.11.2013р. по справі № 591/6964/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії щодо
перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Зарічного
районного суду м. Суми з зазначеним
позовом, в якому, з урахуванням
уточнень позовних вимог, просив
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у м. Сумах щодо відмови
ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та
виплаті щомісячного довічного
грошового утримання у зв'язку зі зміною
заробітної плати суддів -
неправомірними. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у м. Сумах
перерахувати та виплатити щомісячне
довічне грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_1 у розмірі 90 %
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді, згідно довідки
апеляційного суду Сумської області № 41
від 06.02.2013 року, починаючи з лютого 2013
року з урахуванням раніше проведених
виплат.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 29.10.2013р. позов задоволено.
Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України у м. Сумах щодо відмови
ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та
виплаті щомісячного довічного
грошового утримання у зв'язку зі зміною
заробітної плати суддів з 03.06.2013 року
згідно довідки від 06.02.2013 року -
неправомірними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України у м. Сумах
перерахувати та виплатити щомісячне
довічне грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_1 у розмірі 90 %
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді, згідно довідки
апеляційного суду Сумської області № 41
від 06.02.2013 року, починаючи з 03.06.2013 року
без обмеження граничного розміру
довічного грошового утримання.

Відповідач не погодився з судовим
рішенням та подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
законодавства з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не прибули,
про дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, причину неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується доказами, що містяться
в матеріалах справи, що згідно з
Наказом № 20 від 15.08.1994 року позивача
було звільнено з посади судді
Сумського обласного суду на підставі
ст. 43 Закону України "Про статус суддів",
у зв'язку з поданою заявою про
відставку.

Згідно довідки Апеляційного суду
Сумської області від 06.02.2013 р. №41 стаж
ОСОБА_1 на посаді судді становить 26
років, заробітна плата, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці, становить 20187 грн. 20 коп., в
тому числі посадовий оклад 12617грн.,
доплата за вислугу років 7570 грн. 20 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
необхідності застосування ч. 3 ст. 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 90
відсотків грошового утримання судді, у
зв'язку з чим зобов'язав відповідача
здійснити відповідний перерахунок з
03.06.2013 року.

Колегія суддів вважає, що зазначений
висновок у повній мірі узгоджується з
рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року у справі № 1-2/2013 за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

У частині першій статті 126 Основного
Закону України закріплено положення,
згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07 2010
року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Так, призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться згідно вимог статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів".

Згідно частини 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції Закону від 07.07.2010
року щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року частина 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" був викладений в іншій
редакції, згідно з якою щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року у справі № 1-2/2013 за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) були
визнані неконституційною частина 3
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року N 2453-VI у редакції Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI.

Отже, при вирішенні даного спору до
правовідносин, що виникли після 03
червня 2013 року підлягає частини 3
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" в редакції
Закону від 07.07.2010 року.

Таким чином, розмір довічного
грошового утримання позивача в період
з 03.06.2013 року з урахуванням стажу роботи
на посаді , виходячи з 90 відсотків
заробітної плати судді.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що УПФУ безпідставно
відмовило позивачу у перерахунку
довічного грошового утримання.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла до висновку, що постанова
Зарічного районного суду м. Суми від
29.10.2013р. прийнята у відповідності до
норм чинного матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 29.11.2013р. по справі № 591/6964/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Тацій
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О.
Філатов Ю.М. З оригіналом згідно:
пом.судді-
І.М. Гайворонська