Справа № 801/8150/13-а
Суддя: Петренко В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2014 р. (16:34) Сімферополь Справа
№801/8150/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Петренко В.В., за
участю секретаря Коваленко Х.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю " Торгова фірма "Віта"

до Державної податкової інспекції у
м.Алушті Головного управління
Міндоходів в АР Крим

про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення та рішення про
застосування фінансових санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача - Косманов Віталій
Львович, довіреність №20 від 08.06.11,
паспорт серії ЕС 750893;

від відповідача - Сенченко Артем
Юрійович, довіреність № 979/9/10.02 від
07.10.13, паспорт серії ЕТ 096229.

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю " Торгова фірма "Вита"
звернулось до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Алушті Головного
управління Міндоходів в АР Крим про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 20.06.2013 року та рішення про
застосування фінансових санкцій
№ від 20.06.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що висновки перевірки не
ґрунтуються на законодавстві, факти та
документи не відповідають дійсним
обставинам здійснення господарської
діяльності ТОВ «Торгова фірма «Віта»,
тому не можуть бути підставою для
застосувань штрафних (фінансових)
санкцій.

У судовому засіданні, яке відбулося
09.01.2014 року представник позивача
наполягав на задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення адміністративного позову
заперечував.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1 статтю 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України
справою адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 5 частини 2 статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгова фірма "Віта"
зареєстровано у якості юридичної особи
01.03.1995 року Виконавчим комітетом
Алуштинської міської ради АР Крим, про
що свідчить довідка серії АБ №436318 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(а.с.56).

Відповідно до пп.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1
Податкового кодексу України
контролюючі органи здійснюють
контроль за дотриманням суб'єктами
господарювання порядку проведення
готівкових розрахунків за товари
(послуги), проведення розрахункових
операцій.

Контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки платників податків (крім
Національного банку України). (Підпункт
20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу
України.)

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", контроль за додержанням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи доходів і зборів
шляхом проведення фактичних та
документальних перевірок відповідно
до Податкового кодексу України.

06.06.2013р. працівниками відділу контролю
за проведенням розрахункових операцій
управління податкового та митного
аудиту ГУ Міндоходів в АР Крим ОСОБА_4
та ОСОБА_5 проведена фактична перевірка
магазину з кафетерієм, розташованому
за адресою м. Алушта, 4-й км
Сімферопольсвкого шосе, в якому
здійснює діяльність ТОВ «Торгова фірма
«Віта» (). Перевірка
проводилась на підставі наказу №58 від
05.06.2013р. (а.с.96) та направлень на
проведення перевірки №929 та №930 від
06.06.2013р. Перевірка проводилась у
присутності старшого продавця ОСОБА_6

За результатами перевірки складено акт
фактичної перевірки (реєстрація в ГУ
Мін доходів в АР Крим №0011/01/01/22/22318211 від
07.06.2013р., реєстрація в ДПІ у м. Алушті ГУ
Мін доходів в АР Крим №0026/01/02/22/22318211 від
20.06.2013р.) (а.с.111-112).

В ході перевірки встановлені
порушення: ст. 3 п. 12,13 Закону України
№265/95-ВР від 06.07.1995р. «Про застосування
РРО у сфері торгівлі, громадського
харчування та сфері послуг» (із змінами
та доповненнями) (далі - Закон №265), а
саме: не забезпечені відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, не ведення у
порядку встановленому законодавством,
облік товарних запасів на складах
та/або за місцем їх реалізації; ст.15-3
Закону України 19.12.95р. №481/95-Вр «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (із змінами та
доповненнями) (далі - Закон №481), а саме:
реалізація алкогольних напоїв на
розлив підприємством, що не є закладом
громадського харчування.

На підставі виявлених порушень
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення № від 20.06.2013
року про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 13957,80грн
(а.с.10) та рішення про застосування
фінансових санкцій за порушення ст.15-3
ЗУ №481 у розмірі 6800,00грн. (а.с.12-13).

Щодо правомірності застосування до ТОВ
"Торгова фірма "Віта" штрафу всього в
сумі 13957,80грн за не ведення у порядку,
встановленому законодавством обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації та за незабезпечення
відповідності сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків, сумі
коштів відповідно до денного звіту РРО,
судом взято до уваги наступне.

Згідно з п. 12 ч.1 ст.3 Закону №265 - суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 20 Закону №265 передбачено, що до
суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.6 Закону №265, облік
товарних запасів фізичною особою -
підприємцем ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) - у порядку, визначеному
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку.
Облік ведеться з урахуванням
особливостей, встановлених для
суб'єктів малого підприємництва.
Обов'язок із ведення обліку товарних
запасів не застосовується до осіб, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку придбаних
або проданих товарів.

Правові засади регулювання,
організації, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні визначено Законом
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні". Цей
Закон поширюється на всіх юридичних
осіб, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
їх організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством (ч.1 ст.2 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні").

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Пунктом 1 ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Принципи та методи ведення
бухгалтерського обліку і складання
фінансової звітності визначає
Національне положення (стандарт)
бухгалтерського обліку, затверджене
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
фінансової політики. (Стаття 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні".)

Відповідно до ч.2 та ч.5 ст.8 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" питання
організації бухгалтерського обліку на
підприємстві належать до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів.

Підприємство самостійно:

- визначає за погодженням з власником
(власниками) або уповноваженим ним
органом (посадовою особою) відповідно
до установчих документів облікову
політику підприємства;

- обирає форму бухгалтерського обліку
як певну систему регістрів обліку,
порядку і способу реєстрації та
узагальнення інформації в них з
додержанням єдиних засад, встановлених
цим Законом, та з урахуванням
особливостей своєї діяльності і
технології обробки облікових даних;

- розробляє систему і форми
внутрішньогосподарського
(управлінського) обліку, звітності і
контролю господарських операцій,
визначає права працівників на
підписання бухгалтерських документів;

- затверджує правила документообороту
і технологію обробки облікової
інформації, додаткову систему рахунків
і регістрів аналітичного обліку.

Згідно Інструкції про облік
роздрібного товарообороту і товарних
запасів, затвердженої наказом Мінстату
України №389 від 28.12.1996 року:

4.1. Товарні запаси в роздрібній
торгівлі обліковуються:

- в роздрібній мережі, на складах і
сховищах;

- в мережі громадського харчування
(фабриках-кухнях, їдальнях, ресторанах,
закусочних, чайних, буфетах тощо).

Товарні запаси в роздрібній торгівлі
відображаються у звітності за
продажними (роздрібними) цінами.
Товарні запаси на базах, складах і
сховищах враховуються за продажними
(роздрібними) цінами, або за цінами, за
якими їх закуплено.

4.2. У товарних запасах роздрібної
торгівлі враховуються запаси всіх
товарів, які належать торговому
підприємству, що знаходяться на його
балансі і призначені для роздрібної
торгівлі та громадського харчування,
зокрема:

4.2.1. Товарні запаси поточного
зберігання, які забезпечують
повсякденні потреби торгівлі.

4.2.2. Товарні запаси сезонного
зберігання, включаючи картоплю, овочі
та фрукти, які забезпечують торгівлю
ними по сезонах року.

4.2.3. Товарні запаси дострокового
завозу, які створені у важкодоступних
районах для забезпечення торгівлі
протягом всього періоду між строками
завозу.

4.3. У товарні запаси роздрібної
торгівлі, її складів і сховищ
включаються:

4.3.1. Товари, які є в наявності у
роздрібній мережі (магазинах, лавках,
аптеках, ларках, кіосках, розвізній та
розносній мережі), а також в
дрібнооптових базах, розподільчих
складах і базах,
овочекартоплефруктосховищах.

4.3.2. Товари, які є в наявності на базах і
складах, що належать роздрібним
підприємствам, організаціям.

4.3.3. Товари, які закуплені та оплачені
даним торговим підприємством,
організацією і залишені на
відповідальне зберігання у
постачальників.

4.3.4. Товари, які здані на переробку і на
звітну дату знаходяться на виробничих
підприємствах як власних, так і інших.

Представник позивача у судовому
засіданні зазначив, що ТОВ "Торгова
фірма "Віта" здійснюється відпуск
товарних запасів з єдиного складу,
шляхом оформлення накладних на
внутрішнє переміщення. Магазин з
кафетерієм №85 самостійно не здійснює
закупівлю товарів, не проводить
розрахунків з постачальниками. Облік
залишку товарів на місці реалізації
ведеться у вигляді товарно-грошових
звітів, які формуються за період 5
календарних днів. Перевіряючим було
надано товарний звіт із залишком
товарів на 01.06.2013 рік. Поточний товарний
звіт знаходився в роботі для
підготовки звірки з бухгалтерією.

Позивачем до матеріалів справи було
надано копії документів, які містяться
в матеріалах справи, а саме податкових,
видаткових накладних, товарних звітів
за 01.06-05.06.2013 року (а.с.33), за 06.06.-10.06.2013
року (а.с.37), квитанцій до прибуткового
касового ордера, накладних на
внутрішнє переміщення, копія касової
книги за 06.06.2013р., які спростовують
висновки акту перевірки про наявність
порушення в діяльності позивача.

Суд також не погоджується з
твердженням відповідача викладеного у
відповіді від 17.06.2013 року вих.№2219/10/22 на
заперечення до акту перевірки, про те,
що підставою для оприбуткування
товару, як правило, є накладні та
товарно-транспорті накладні.
Відсутність вказаних документів є
порушенням встановленого порядку
ведення бухгалтерського обліку
(а.с.65-66), з огляду на наступне.

Норми Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" та інших
нормативно-правових актів, які
регулюють спірні правовідносини, не
містять вимог про те, що ненадання
накладних в момент перевірки є
свідченням відсутності обліку
товарних запасів чи свідченням
порушення порядку такого обліку, а
також про те, що накладні мають
невідкладно надаватись особам, які
проводять перевірку, а ненадання
накладних в момент перевірки є
підставою для притягнення до
відповідальності згідно зі ст.20
вказаного Закону.

Як наслідок, суд прийшов до висновку, що
із факту ненадання накладних на товар
та товарного звіту за 06.06.2013 року під
час перевірки не вбачається
нездійснення суб'єктом господарювання
обліку товарів або порушення цим
суб'єктом встановленого порядку обліку
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації.

Суд звертає увагу, що згідно зі змістом
ст.20 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" до
відповідальності за порушення вимог
п.12 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" особу може бути притягнуто лише
у тому випадку, коли облік товарів за
місцем реалізації та зберігання не
ведеться взагалі або ведеться з
порушенням встановленого порядку.

Беручи до уваги вищезазначене, суд
вважає висновки акта перевірки про
порушення позивачем вимог п.12 ст.3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" безпідставними
та такими, які зроблені без дослідження
всіх суттєвих обставин здійснення
господарської діяльності позивачем.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Закону №
265/95-ВР суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Відповідно до п. 13 ст. 3 Закону №265,
cуб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Згідно із статтею 2 Закону №265
розрахунковим документом є документ
встановленої форми та змісту (касовий
чек, товарний чек, розрахункова
квитанція, проїзний документ тощо), що
підтверджує факт продажу (повернення)
товарів, надання послуг, отримання
(повернення) коштів, купівлі-продажу
іноземної валюти, надрукований у
випадках, передбачених цим Законом, і
зареєстрованим у встановленому
порядку реєстратором розрахункових
операцій або заповнений вручну.

Денним звітом є документ встановленої
форми, надрукований реєстратором
розрахункових операцій, що містить
інформацію про денні підсумки
розрахункових операцій, проведених з
його застосуванням (ст. 2 цього Закону
№265).

Судом встановлено, що приміщення
магазину з кафетерієм
використовується двома господарями на
підставі договору оренди від 01.07.2011
року (а.с.51), що також підтверджується
реєстраційними, дозвільними
документами на два суб'єкта
господарювання, які містяться в
матеріалах справи. При проведенні
контрольної закупки перевіряючим було
видано касовий чек. Розрахунок
здійснювався через РРО-розрахунковим
вузлом ТОВ «Торгівельна фірма «Віта».
На місці сума готівки склала 405 гривень,
що відповідало знятому Х - звіту з РРО
на момент перевірки. Перевіряючими при
перерозрахунку готівки були складені
суми. Сума грошових коштів, належних
ФОП Болотіной в розмірі 1518,00грн.
відображено в акті перевірки як сума
невідповідності готівковим засобам,
проведеним через РРО, що є
неприпустимим.

Позивачем до матеріалів справи надано
копії документів, які містяться в
матеріалах справи, а саме документи
РРО, касові чеки, КУРО, які спростовують
висновки акту перевірки про наявність
порушення в діяльності позивача.

Крім того, судом встановлено, що за
результатом перевірки також складено
протокол про адміністративне
правопорушення від 06.06.2013 року (а.с.94-95)
стосовно продавця ОСОБА_6, а відповідно
до Постанови Алуштинського міського
суду АР Крим від 15.07.2013 року у справі
№101/2817/13-п провадження по
адміністративні справі відносно
ОСОБА_6 за скоєння правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.155 КУпАП - закрито
на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення (а.с.67-68).

За таких обставин, хибним є висновок
суду першої інстанції про порушення
позивачем вимог п. 13 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Таким чином позовні вимоги в частині
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 20.06.2013 року є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Що стосується правомірності висновків
відповідача стосовно реалізації
алкогольних напоїв на розлив
підприємством, що не є закладом
громадського харчування, в результаті
чого було винесено рішення про
застосування фінансових санкцій за
порушення ст.15-3 ЗУ №481 у розмірі
6800,00грн., суд зазначає наступне.

Згідно з частиною шостою статті 15-3
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" продаж алкогольних напоїв на
розлив для споживання на місці
дозволяється тільки суб'єктам
господарювання громадського
харчування та спеціалізованим
відділам, що мають статус суб'єктів
господарювання громадського
харчування, суб'єктів господарювання з
універсальним асортиментом товарів.

Згідно з пунктом 2 Правил роздрібної
торгівлі алкогольними напоями,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 854 від 30.07.1996 р.,
роздрібна торгівля алкогольними
напоями - діяльність з продажу
алкогольних напоїв безпосередньо
громадянам та іншим кінцевим
споживачам для їх особистого
некомерційного використання незалежно
від форми розрахунків, у тому числі на
розлив у ресторанах, кафе, барах, інших
підприємствах громадського
харчування.

Роздрібна торгівля алкогольними
напоями здійснюється через
спеціалізовані підприємства, в тому
числі фірмові, спеціалізовані відділи
(секції) підприємств з універсальним
асортиментом продовольчих товарів,
підприємства чи спеціалізовані
відділи (секції) магазинів споживчої
кооперації, а також підприємства
громадського харчування.

Пунктом 22 Правил роздрібної торгівлі
алкогольними напоями передбачено, що
продаж алкогольних напоїв на розлив
для споживання на місці здійснюється
тільки підприємствами громадського
харчування та спеціалізованими
відділами підприємств, що мають статус
підприємств громадського харчування,
підприємств з універсальним
асортиментом товарів.

Визначення терміну «підприємство
громадського харчування»містилося в
Правилах роботи закладів (підприємств)
громадського харчування, затверджених
Наказом Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції
України № 219 від 24 липня 2002 року.
Наказом Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції
України № 309 від 09 жовтня 2006 року
поняття «підприємство громадського
харчування»було змінено на поняття
«ресторанне господарство».

Відповідно до пункту 1.3 Правил роботи
закладів (підприємств) громадського
харчування у Правилах вживаються
терміни в такому значенні: ресторанне
господарство - вид економічної
діяльності суб'єктів господарської
діяльності щодо надавання послуг
відносно задоволення потреб
споживачів у харчуванні з
організуванням дозвілля або без нього;
заклад ресторанного господарства -
організаційно-структурна одиниця у
сфері ресторанного господарства, яка
здійснює виробничо-торговельну
діяльність: виробляє і (або) доготовляє,
продає і організовує споживання
продукції власного виробництва і
закупних товарів, може організовувати
дозвілля споживачів.

Згідно з пунктом 1.5 цих же Правил
заклади (підприємства) ресторанного
господарства поділяються за типами:
фабрики-кухні, фабрики-заготівельні,
ресторани, бари, кафе, їдальні,
закусочні, буфети, магазини кулінарних
виробів, кафетерії, а ресторани та бари
- також на класи (перший, вищий, люкс).

Відкриття закладу (підприємства)
ресторанного господарства
узгоджується з органами місцевого
самоврядування, установами державної
санітарно-епідеміологічної служби в
установленому законодавством порядку
(абзац 3 пункту 1.6 Правил роботи
закладів (підприємств) ресторанного
господарства, затверджених наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України № 219
від 24.07.2002 р.)

Згідно довідки серії АБ №436318 з ЄДРПОУ
від 05.04.2012 року ТОВ "Торгова Фірма "Віта"
здійснює такі види господарської
діяльності згідно КВЕД-2010: 47.11
Роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами; 46.39
неспеціалізована оптова торгівля
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами; 56.10 діяльність
ресторанів, надання послуг мобільного
харчування (а.с.56).

Також позивачем отриманий Торговий
патент серії ТПВ №224074 (строк дії з
01.12.2012 року по 30.11.2017 року), виданий ДПІ у
м. Алушта АР Крим ДПС, який надає право
ТОВ "Торгова фірма "Віта"
підприємницької діяльності у
торгово-виробничій сфері (ресторанне
господарство) у магазині з кафетерієм
«№85» за адресою: м.Алушта, с.Ізобільне,
Сімферопольське шосе, 4 км (а.с.59).

Ліцензією серії АЕ №153919, виданою
Регіональним управлінням Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів Державної
податкової служби в АР Крим 10.01.2013 року.
(термін дії з 19.01.2013 р. по 19.01.2014 р.), ТОВ
"Торгова фірма "Віта" надано право
здійснення роздрібної торгівлі
тютюновими виробами, місце торгівлі -
м.Алушта, с.Ізобільне, Сімферопольське
шосе, 4 км, магазин з кафетерієм «№85»
(а.с.57).

Ліцензією серії АЕ №154126, виданою
Регіональним управлінням Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів Державної
податкової служби в АР Крим 10.01.2013 року.
(термін дії з 19.01.2013 р. по 19.01.2014 р.), ТОВ
"Торгова фірма "Віта" надано право
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями, місце торгівлі -
м.Алушта, с.Ізобільне, Сімферопольське
шосе, 4 км, магазин з кафетерієм «№85»
(а.с.100).

Додаток до Ліцензії серії АЕ №154126 від
10.01.2013 року містить відомості щодо
електронних контрольно-касових
апаратів за для здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями (а.с.58).

Також, позивачем отриманий висновок
Державної санітарно-епідеміологічної
експертизи від 11.10.2012 року №05.03.02-04/99768
(дійсний строком до 11.10.2014 року).

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про безпідставність
висновків відповідача стосовно
реалізації алкогольних напоїв на
розлив підприємством, що не є закладом
громадського харчування з підстав їх
спростування матеріалами справи та
встановленими обставинами, оскільки
позивач у період, що перевірявся, мав
статус підприємства громадського
харчування, тобто мав право продажу
алкогольних напоїв на розлив для
споживання на місці, а відтак,
застосування до ТОВ "Торгова фірма
"Віта" фінансових санкцій у вигляді
штрафу у розмірі 6 800,00 грн. за порушення
приписів ст. 15-3 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" не засноване на
положеннях чинного законодавства та є
безпідставним.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не обґрунтовано
правомірність висновків акта
перевірки та правомірність прийнятого
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій та податкового
повідомлення-рішення № від 20.06.2013
року.

Враховуючи зазначене, суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, позовні вимоги
про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 20.06.2013
року та рішення про застосування
фінансових санкцій № від 20.06.2013
року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Під час судового засідання, яке
відбулось 09.01.2014 року були оголошені
вступна та резолютивна частини
постанови. Відповідно до ст. 160 КАС
України постанову складено у повному
обсязі 13.01.2014 року.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Алушті ГУ Міндоходів в АР Крим №
від 20.06.2013 року.

3. Визнати протиправним та скасувати
рішення про застосування фінансових
санкцій № від 20.06.2013 року.

4.Стягнути на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торгова
Фірма "Віта" () судовий
збір у розмірі 254,30грн. (двісті п'ятдесят
чотири гривні 30 коп.) з Державного
бюджету України.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя В.В.Петренко