Справа № 818/8395/13-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р.Справа № 818/8395/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Бутенко Ю.О.

представника позивача
Петрищева О.О.

представника
відповідача Сороколіт
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 18.11.2013р. по справі №
818/8395/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром"

до Сумської митниці Міндоходів

про скасування рішення, стягнення
коштів,

ВСТАНОВИЛА:

18 листопада 2013 року постановою
Сумського окружного адміністративного
суду в задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" до Сумської
митниці Міндоходів про скасування
рішення, стягнення коштів - відмовлено.

Публічне акціонерне товариство
"Сумихімпром", не погоджуючись із
постановою суду першої інстанції,
подало апеляційну скаргу. Заявник
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права,
без врахування дійсних обставин
справи.

На підтвердження заявлених вимог
позивач вказує, що відповідачем на
підтвердження правомірності
прийнятого рішення від 24.04.2013 року
№805130000/2013/000081/1, не доведено дотримання
процедури вимоги додаткових
документів під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості, передбаченої ч. 4 ст. 54 Митного
кодексу України, а саме: відповідачем
не було спростовано факт надіслання
ПАТ "Сумихімпром" вимоги про надання
додаткових документів без зазначення
причин їх витребування. Натомість,
позивач був позбавлений обов'язку
надати Сумській митниці Міндоходів
документи щодо договорів з третіми
особами, рахунків на здійснення
платежів третім особам, пов'язаних з
укладеним договором з компанією "Tolexis
International", каталогів, специфікацій
виробника товару у зв'язку з тим, що їх
наявність не передбачена договором з
продавцем товару.

Висновки суду першої інстанції щодо не
подання декларантом до митного органу
всіх необхідних документів для
визначення митної вартості товару,
несвоєчасної оплати за товар та
наявність розбіжностей у наданих
відповідачу документах, на думку
заявника не відповідають наявним у
матеріалах справи документальним
доказам.

Сумською митницею Міндоходів
заперечень на апеляційну скаргу до
суду не подано.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та представника
відповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної
скарги відповідно до ст. 195 КАС України,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
14.09.2012 року між ПАТ "Сумихімпром"
(покупець) та компанія "Tolexis International Limited"
(продавець) укладено контракт №1409 RPT
(а.с.8-13).

Предметом вказаного контракту, згідно
п. 1.2, є фосфорити виробництва
(походження) Марокко в кількості 300000
метричних тон.

01.04.2013 року між ПАТ "Сумихімпром" та
компанією "Tolexis International Limited" укладено
додаткову угоду №6 до контракту №1409 RPT,
пунктом 1 якої встановлено ціну товару,
а саме: 120,00 доларів США за 1 метричну
тону на умовах CIF порт
Миколаїв/Бердянськ або інший
український порт Чорного моря за
попередньою згодою сторін (Інкотермс
2000). Загальна вартість контракту
складає 122414248,15 доларів США (пункт 2
угоди №6) (а.с.15).

На виконання умов контракту позивачем
імпортовано на митну територію України
товар - мароканські фосфати кальцію
розмелені в кількості 24167 метричних
тон, що підтверджується копією
коносамента № 1 від 28.03.2013 року (а.с.16, 17).

В подальшому, частина імпортованого
товару в кількості 11670440 кг була
транспортована позивачу залізничним
транспортом до станції "Баси", що
підтверджується копіями накладних
(а.с.24, 27, 30, 33).

Для митного оформлення імпортованого
товару позивачем було подано до
Сумської митниці митну декларацію від
23.04.2013 року № 805130000/2013/004555 (а.с.36-37). Ціна
товару визначена на рівні 11193819,23 грн.
(1400452,80 доларів за курсом долару США 7,993).

До вказаної митної декларації
позивачем було додано: картку обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
від 13.11.2012 року №805/2012/0000152, залізничні
накладні від 16.04.2013 року №40289332, від
17.04.2013 року №40310393, від 18.04.2013 року №40329492,
від 21.04.2013 року №40386039, коносамент від
28.03.2013 року №1, висновок про вартісні
характеристики товару від 18.04.2013 року
№1732, рахунок-фактуру (інвойс) від 02.04.2013
року №02625, контракт від 14.09.2013 року №1409
RPT, додаткові угоди №3 та №4 до
контракту №1409 RPT, доповнення до
контракту від 20.11.2012 року №3 та від
01.04.2013 року №6, довідку про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами від
21.01.2013 року №25, інформацію про
позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару №2761 від 28.03.2013 року, інформацію
про позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару №2721
від 16.04.2013 року, інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару №2721
від 17.04.2013 року, інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару №2721
від 18.04.2013 року, інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару №2721
від 21.04.2013 року, декларацію про
походження товару №02625 від 02.04.2013 року.

В ході митного оформлення товару
посадовою особою Сумської митниці
письмово витребувані документи для
визначення митної вартості товару
згідно ст. 53 Митного кодексу України
(а.с.40-41). Додатково позивачем 24.04.2013р.
було подано платіжне доручення від
02.04.2013 року №179.

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення товару документів,
посадовою особою митного поста
"Суми-центральний" прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 24.04.2013 року № 805130000/2013/000081/1, згідно
якого згідно якого використано
другорядний метод визначення вартості
товару - за ціною договору щодо
ідентичних товарів (а), оскільки наявна
інформація по операціях з ідентичними
товарами, які продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів та є максимально
наближеним до нього (а.с.42-43).

Крім того, митним органом було винесено
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 24.04.2013 року № 805130000/2013/00076 (а.с.44-45).

Митна вартість товару згідно рішення
митного органу від 24.04.2013 року №
805130000/2013/000081/1 склала 1983974,80 грн. (170,00
доларів США за одиницю товару) при
курсі долара США 7,993.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
Сумська митниця Міндоходів діяла на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством України з питань митної
справи, а тому підстави для визнання
недійсними Рішення про коригування
митної вартості товарів відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України від 13.03.2012, № 4495-VI (далі
- Кодекс, МК України).

Відповідно до ст. 49 Кодексу
встановлено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Кодексу у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Кодексу, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України,
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що митниця має
повноваження витребувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак зазначає, що такі повноваження
мають бути реалізовані лише за
наявності обґрунтованих підстав для
сумніву в правильності митної оцінки
товару, що переміщується через митний
кордон України.

Відповідно до ч.9 ст.55 Митного кодексу
України у разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів митний орган розглядає
подані додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом.

При винесенні рішення №805130000/2013/000081/1
від 24.04.2013 року про коригування митної
вартості товарів відповідачем
зазначалось, що митна вартість
коригується, оскільки відомості, що
використані декларантом, не є
об'єктивними та достатньо
підтвердженими документально. Крім
того декларантом не було надано на
письмову вимогу митного органу
додаткові документи, а саме: договори з
третіми особами пов'язаними з
договором на поставку товарів митна
вартість яких визначається; рахунки на
здійснення платежів третім особам на
користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами визначеними
договором про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; каталоги,
специфікації, прайс-листи виробника
товару; копію МД країни відправлення
(а.с.42-43).

З матеріалів справи вбачається, що
поставка товару здійснювалась за
зовнішньоекономічним контрактом від
14.09.2008 року №1409 RPT, укладеного позивачем
з "Tolexis International Limited".

Відповідно до п. 1 додаткової угоди від
23.10.2012 року № 2 покупець здійснює 100 %
передоплату партії товару протягом 5
календарних днів з дати відвантаження
або передплата (а.с.14). Згідно рахунку
від 02.04.2013 року № 02625 покупець має
сплатити за товар протягом 5 днів з дати
відвантаження (а.с.22). Згідно
коносамента № 1 відвантаження товару
було завершене 28.03.2013 року (а.с.17).

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є в тому числі, якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару.

Таким чином, з урахуванням умов
вищезазначеного контракту, на момент
пред'явлення товару до Сумської
митниці, рахунок мав бути сплаченим,
однак на момент подачі відповідної
митної декларації будь-яких платіжних
документів декларантом не пред'явлено,
що підтверджується відсутністю
реквізитів такого документу у графі 44
митної декларації № 805130000/2013/004555.

Крім цього, наявність відповідних
платіжних доручень не наведено в
переліку який наводиться в картці
відмови № 805130000/2013/00076 від 24.04.2013р., в
якій зазначаються всі документи, які
пред'являлися на перевірку до митного
органу і в подальшому були повернуті
декларанту.

Додатково декларантом позивача було
надано платіжне доручення в іноземній
валюті від 02.04.2013 року № 179, отримувачем
в якому зазначено "Tolexis International Limited"
(а.с.23). Як вбачається із коносаменту № 1,
відправником вантажу зазначено
компанію OCP (Марокко),
вантажоодержувачем вказано BNP Paribas
(Швейцарія) а в графі адреса
повідомлення вказано ПАТ "Сумихімпром"
(Україна). Аналогічні відомості
зазначено в сертифікаті якості №
1220-3342/CQ (а.с.20).

Тобто вказані документи містять
розбіжності щодо сторін контракту,
оскільки контракт від 14.09.2008 року №1409 RPT
укладено між ПАТ "Сумихімпром" та "Tolexis
International Limited".

Таким чином, вказане платіжне
доручення не дає можливості визначити
чи було ним оплачено поставку товару,
задекларованого в митній декларації
від 23.04.2013 року № 805130000/2013/004555.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості і з цією
метою мають повноваження витребувати
додаткові документи для перевірки
правильності зазначеної митної
вартості товару в разі наявності
підстав для сумніву в правильності
митної оцінки товару, що переміщується
через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб'єкт
господарювання має надати лише належні
документи для перевірки та
підтвердження правильності зазначеної
митної вартості товару.

Надання неналежних документів або
часткове надання витребуваних
документів не може вважатися
виконанням вимог митниці щодо
підтвердження митної вартості товарів.

В даних спірних правовідносинах у
митниці виник обґрунтований сумнів
щодо правильності заявленої позивачем
митної вартості товару, яка не була
належним чином підтверджена. За
вказаними обставинами митниця мала
обґрунтовані підстави для
витребування додаткових документів
для підтвердження заявленої митної
вартості товару. При витребуванні
додаткових документів митниця діяла
відповідно до норм митного
законодавства. Інших способів, ніж
витребування додаткових документів,
надання часу для підтвердження
заявленої митної вартості товару, у
митного органу щодо узгодження митної
вартості товару із декларантом
законодавчими нормами не передбачено.

У зв'язку з відмовою позивача від
надання додаткових документів у
митниці не було можливості застосувати
митну вартість, визначену позивачем, що
дало митниці підстави для визначення
митної вартості товарів у спосіб,
передбачений Митним кодексом України.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що приймаючи рішення про
коригування митної вартості Сумська
митниця Міндоходів діяла в межах
повноважень та на підставі вимог
чинного законодавства, підстав для
скасування оскаржуваного рішення
митниці та для повернення сплачених
позивачем при митному оформленні
товарів сум не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196,ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013р. по
справі № 818/8395/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 27.01.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.