Справа № 492/2233/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 р.Справа № 492/2233/13-а

Категорія: 10.3.2. Головуючий в 1
інстанції: Борисова С.П.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового
провадження в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
Арцизькому районі Одеської області на
ухвалу Арцизького районного суду
Одеської області від 02 грудня 2013 року
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

14 жовтня 2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
ухвалено постанову про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом №2-а-3183/11 виданого 04 жовтня 2013
року Арцизьким районним судом Одеської
області про зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в Арцизькому
районі Одеської області (надалі - УПФУ)
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_1 визначені статтями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсію для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, а також місячну
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоровцю, в розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком, тобто
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, за період з 05
лютого 2011 року по 22 липня 2011 року з
урахуванням фактично виплачених сум.

Згодом, 12 листопада 2013 року старший
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області звернувся до суду з
заявою про заміну способу і порядку
виконання судового рішення, а саме на
стягнення з УПФУ на користь ОСОБА_1
боргу з виплати визначеної статтями 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії для інвалідів, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, а також
місячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоровцю, в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
тобто прожиткового мінімуму для осіб,
що втратили працездатність, за період з
05 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року у
сумі - 29827 грн. 39 коп.

Обґрунтовуючи звернення, державний
виконавець вказав, що відповідач
нарахував ОСОБА_1 щомісячну та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоровцю, з урахуванням фактично
виплачених сум, однак відмовляє у її
виплаті. При цьому, УПФУ посилається на
відсутність бюджетних асигнувань на
здійснення виплат.

Арцизьким районним судом Одеської
області розглянуто подання державного
виконавця та 02 грудня 2013 року
постановлено ухвалу про зміну способу
виконання рішення суду по справі
шляхом стягнення з УПФУ на користь
ОСОБА_1 пенсії у сумі що нарахована
боржником - 29827 грн. 39 коп.

Суд першої інстанції виходив з тог, що
відсутність коштів на виплати сум
заборгованості, не може бути
перешкодою виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись
на допущені судом порушення норм
матеріального права, просить скасувати
оскаржуване судове рішення та
постановити нове - про відмову у
задоволенні заяви державного
виконавця.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув та
обговорив доводи апеляційної скарги,
перевірив матеріали справи та вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» - держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган. Водночас
судові рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Разом з тим, підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Отже, під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У справі про зобов'язання здійснити
нарахування та виплату належних сум,
зміна способу і порядку виконання
рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому, суд виходить з
розміру заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що УПФУ
виконано зобов'язальну частину рішення
суду про нарахування соціальних
виплат. Боржник визнає і суму
заборгованості - 29827 грн. 39 коп.

Зважаючи на все вище викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що при
розгляді справи судом правильно
застосовані норми матеріального і
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини цього
питання та дана вірна правова оцінка.

Ухвала суду першої інстанції викладена
достатньо повно, висновки обґрунтовані
з посиланням на конкретні норми
законів України та відповідають
чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
базуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для
скасування рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 199, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Арцизькому
районі Одеської області - залишити без
задоволення, а ухвалу Арцизького
районного суду Одеської області від 02
грудня 2013 року про заміну способу
виконання судового рішення - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її підписання та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів з часу отримання
сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: