Справа № 802/3687/13-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/3687/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Томчук А.В.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Могилів-Подільського
МВ УМВС України у Вінницькій області
про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання вчинити дії
та стягнення моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до
Могилів-Подільського МВ УМВС України у
Вінницькій області про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
моральної шкоди.

Постановою Вінницького окружного
адміністартивного суду від 09 жовтня 2013
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі, посилаючись при цьому
на неповне з'ясування судом обставин,
які мають значення для справи та
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
спору.

Сторони в судове засідання не
з'явились. Про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

19.12.2013 року та 20.12.2013 року до суду
надійшло електронне повідомлення від
позивача про перенесення розгляду
справи у зв'язку із хворобою, без
будь-яких про те підтверджуючих
документів.

В судове засідання 16.01.2014 року апелянт
повторно не з'явився, однак надав суду
клопотання від 10.01.2014 року про
перенесення судового засідання, у
зв'язку з його перебуванням у іншому
судовому процесі, яке призначено на
15.01.2014 року у приміщенні Рівненського
апеляційного адміністративного суду.

Колегія суддів, дослідивши доводи
заявленого клопотання вважає, що воно
не підлягає задоволенню, так, як судом
були вжиті всі необхідні, можливі та
допустимі заходи виклику сторони,
однак апелянт без належного
підтвердження поважності небрибуття в
судове засідання - не з'явився до суду.
При цьому, суд зазначає, що згідно вимог
ч.1 ст.195-1 КАС України апеляційна скарга
на рішення суду І інстанції має бути
розглянута протягом одного місяця з
дня постановлення ухвали про відкриття
апеляційного провадження.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи в порядку письмового
провадження у відповідності до пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції -без змін з
наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи
07.08.2013р. ОСОБА_2 звернувся до
Могилів-Подільського МВ УМВС України у
Вінницькій області з інформаційним
запитом з проханням надати інформацію
про рух справи №000070 внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань та можливість
ознайомитись з матеріалами справи з
особистим повідомленням його за
вказаними телефонами.

Не отримавши, у встановлені законом
строки, відповіді на вказаний запит,
позивач звернувся до суду з вимогами
визнати протиправною бездіяльність
щодо ненадання позивачу запитуваної
інформації, зобов'язання відповідача
надати запитувану інформацію у повному
об'ємі, стягнення з відповідача
завданої моральної шкоди в сумі 10000
грн.; винесення окремої ухвали про
направлення матеріалів до
відповідного правоохоронного органу
для розгляду питання щодо притягнення
до відповідальності осіб, рішення, дії
чи бездіяльність яких визнаються
протиправними.

Суд першої інстанції, при ухваленні
постанови та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог виходив з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про
інформацію" визначено, що інформація це
- будь-які відомості та/або дані, які
можуть бути збережені на матеріальних
носіях або відображені в електронному
вигляді.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України "Про інформацію" кожен має
право на інформацію, що передбачає
можливість вільного одержання,
використання, поширення, зберігання та
захисту інформації, необхідної для
реалізації своїх прав, свобод і
законних інтересів.

Законом України "Про доступ до
публічної інформації", зокрема
частиною 1 статті 1 визначено, що
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної
інформації гарантується: обов'язком
розпорядників інформації надавати та
оприлюднювати інформацію, крім
випадків, передбачених законом (пункт 1
частини 1 статті 3 Закону України "Про
доступ до публічної інформації") .

Відповідно пункту 2 частини 1 статті 5
Закону України "Про доступ до публічної
інформації" доступ до інформації
забезпечується шляхом надання
інформації за запитами на інформацію.

В силу частини 1 статті 20 Закону України
"Про доступ до публічної інформації"
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Крім того, статтею 23 Закону "Про доступ
до публічної інформації" встановлено
право на оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників
інформації. Зокрема, рішення, дії чи
бездіяльність розпорядників
інформації можуть бути оскаржені до
керівника розпорядника, вищого органу
або суду. Запитувач має право
оскаржити: 1) відмову в задоволенні
запиту на інформацію; 2) відстрочку
задоволення запиту на інформацію; 3)
ненадання відповіді на запит на
інформацію; 4) надання недостовірної
або неповної інформації; 5) несвоєчасне
надання інформації; 6) невиконання
розпорядниками обов'язку
оприлюднювати інформацію відповідно
до статті 15 цього Закону; 7) інші
рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників інформації, що порушили
законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників
інформації до суду здійснюється
відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно частини 5 постанови КМУ "Питання
виконання Закону України "Про доступ
до публічної інформації" в
Секретаріаті Кабінету Міністрів
України, центральних та місцевих
органах виконавчої влади" №583 від
25.05.2013р. відповідь на запит на
інформацію надається у спосіб, обраний
запитувачем, протягом п'яти робочих
днів з дня надходження запиту.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
відповідач надав відповідь на
інформаційний запит від 07.08.2013 року у
строки та в порядку визначено
законодавством, а саме відповідь
позивачу була надіслана 08.08.2013 року
простим листом, що підтверджується
копією книги вихідної кореспонденції.

Крім того, відповідач після отримання
копії позовної заяви повторно направив
вказану відповідь на адресу ОСОБА_2
шляхом надсилання рекомендованого
листа з повідомленням.

Колегія суддів також погоджується з
висновком суду першої інстанції про
безпідставність тверджень позивача, що
відповідь на запит мала бути
направлена рекомендованим листом з
повідомленням його про можливість
ознайомитись з матеріалами справи по
телефону за вказаними у запиті
телефонними номерами, оскільки в
Законі України "Про доступ до публічної
інформації" не передбачено обов'язку
розпорядника інформації
надавати/надсилати відповідь на запит
на інформацію саме шляхом направлення
рекомендованого поштового відпралення
або по телефону.

Що стосується позовної вимоги про
відшкодування завданої моральної
шкоди суд апеляційної інстанції
зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 21
Кодексу адміністративного судочинства
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір.

Моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків. Також у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Обґрунтовуючи підстави для стягнення
моральної шкоди з відповідача позивач
посилається на приниження його честі,
гідності, престижу та ділової
репутації, зокрема у порушенні права на
інформацію, порушення нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушення стосунків з
оточуючими людьми та його виборцями.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що причини, які
позивач зазначає як підстави для
стягнення моральної шкоди, ніяким
чином безпосередньо не пов`язані із
протиправною бездіяльністю
відповідача щодо невчасного надання
запитуваної інформації. Інших поважних
причин на підтвердження спричинення
моральної шкоди позивач не навів.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем під час розгляду справи
було надано суду першої інстанції
достатньо належних доказів, які
свідчать про правомірність його дій
щодо надання відповіді на
інформаційний запит позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги позивача не
ґрунтуються на вимогах законодавства
та не спростовують висновків суду
першої інстанції

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Сушко О.О.