Справа № 827/1926/13-а
Суддя: Водяхін С.А.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2014 року місто Севастополь 11 год.
38 хв. Справа №827/1926/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Севастополя у складі:

судді - Водяхіна С.А.,

секретар - Прокопенко О.О.,

за участю:

представника позивача - Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Севастополі - Горошко
Марії Олександрівни, посвідчення серії
НОМЕР_2 від 04 березня 2013 року,
довіреність від 01 липня 2013 року №
185/9/10-039;

представника відповідача - приватного
підприємства «Нафтозбутбуд» - Колягіна
Віталія Володимировича, посвідчення
від 19 січня 2004 року № НОМЕР_1,
довіреність від 13 серпня 2013 року б/н,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Севастополі до приватного
підприємства «Нафтозбутбуд» про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2013 року Державна податкова
інспекція у Ленінському районі міста
Головного управління Міндоходів у м.
Севастополі звернулась до Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя з позовом до приватного
підприємства «Нафтозбутбуд» про
стягнення заборгованості з податку на
додану вартість у розмірі 331 604 грн. 93
коп. та податку з прибутку у розмірі 1 951
грн. 04 коп.

Позов обґрунтовано тим, що
відповідачем узгоджені суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість та з податку на прибуток,
визначені у податкових деклараціях, у
добровільному порядку у строки,
встановлені законодавством, на
сплачується.

У ході судового розгляду справ
представник позивача уточнив позовні
вимоги та просив у зв'язку зі сплатою
суми боргу з податку на прибуток у
розмірі 1 909 грн. 00 коп., стягнути з
відповідача суму заборгованості з
податку на додану вартість у розмірі 331
604 грн. 93 коп.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував та
просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши обставини справи,
дослідивши докази, якими
обґрунтовуються позовні вимоги, суд
вважає, що позов, з врахуванням
уточнення, підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Приватне
підприємство «Нафтозбутбуд»
зареєстровано у якості юридичної особи
Ленінською районною державною
адміністрацією м. Севастополя 26 жовтня
2005 року, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України від
17 червня 2013 року за вих. № 02/2-07/1619.
Перебуває на обліку як платник
податків та зборів у ДПІ у Ленінському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Севастополі з 27 жовтня
2005 року.

15 жовтня 2012 року приватним
підприємством «Нафтозбутбуд» подано
податкову декларацію з податку на
додану вартість за вересень 2012 року, в
якій сума податку на додану вартість,
яка підлягає сплаті в бюджет складає 196
499 грн. 00 коп.

19 листопада 2012 року відповідачем було
подано до податкового органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість за жовтень 2012 року, у який
самостійно визначив собі суми
грошового зобов'язання з цього податку
у розмірі 114 671 грн. 00 коп.

27 лютого 2013 року приватним
підприємством «Нафтозбутбуд» було
надано до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Севастополі уточнюючий розрахунок
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за квітень 2012 року, у якому
відповідач збільшив собі сум грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 28 000 грн. 00 коп. та
донарахував штрафну санкцію у розмірі
840 грн. 00 коп.

У встановлений законом строк
самостійно визначені суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість приватним підприємством
«Нафтозбутбуд» сплачені не були, у
зв'язку з чим, з врахуванням переплати у
розмірі 3 396 грн. 00 коп., часткової сплати
у розмірі 3000 грн. 00 коп., врахування
визначення від'ємного значення у
зменшення боргу з податку на додану
вартість у сумі 2 055 грн. 00 коп. та пені у
розмірі 45 грн. 93 коп. сума
заборгованості відповідача з податку
на додану вартість склала 331 604 грн. 93
коп.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15
Податкового кодексу України
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно зі статтею 36 Податкового
кодексу України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.
Податковий обов'язок є безумовним і
першочерговим стосовно інших
неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
законом. Виконання податкового
обов'язку може здійснюватися платником
податків самостійно або за допомогою
свого представника чи податкового
агента. Відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
податкового обов'язку несе платник
податків, крім випадків, визначених цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового
кодексу України встановлено, що
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Крім випадків, передбачених податковим
законодавством, відповідно до пункту
54.1 статті 54 Податкового кодексу
України, платник податків самостійно
обчислює суму податкового та/або
грошового зобов'язання та/або пені, яку
зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 56.11 статті 56
зазначеного Кодексу не підлягає
оскарженню грошове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового
кодексу України встановлено, що з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення-рішення
або інше рішення контролюючого органу
про нарахування грошового зобов'язання
у будь-який момент після отримання
такого рішення. При зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Платник податків, згідно з пунктом 57.1
статті 57 Податкового кодексу України,
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (пункт 200.2
статті 200 Кодексу).

Згідно з пунктом 202.1 статті 202
Податкового кодексу України звітним
(податковим) періодом є один
календарний місяць, а у випадках,
особливо визначених цим Кодексом,
календарний квартал, з урахуванням
таких особливостей: а) якщо особа
реєструється як платник податку з
іншого дня, ніж перший день
календарного місяця, першим звітним
(податковим) періодом є період, який
розпочинається від дня такої
реєстрації та закінчується останнім
днем першого повного календарного
місяця; б) якщо податкова реєстрація
особи анулюється в інший день, ніж
останній день календарного місяця, то
останнім звітним (податковим) періодом
є період, який розпочинається з першого
дня такого місяця та закінчується днем
такого анулювання.

Статтею 203 Податкового кодексу України
визначено, податкова декларація
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця. Платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Кодексу у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що податкова вимога - це
письмова вимога органу державної
податкової служби до платника податків
щодо погашення суму податкового боргу.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Судом встановлено, що 15 листопада 2012
року на адресу відповідача було
надіслано податкову вимогу № 421 на суму
193 103 грн. 00 коп.

Заходи примусового стягнення,
вжиті інспекцією, до погашення
заборгованості не призвели.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87
Податкового кодексу України джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених ним Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Кодексу
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктами 20.1.18, 20.1.28 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України
податковим органам надано право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги Державної податкової інспекції
у Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства
«Нафтозбутбуд» кошти у розмірі
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 331 604 (триста
тридцять одна тисяча шістсот чотири)
грн. 93 коп. до державного бюджету
Ленінського району м. Севастополя
шляхом стягнення коштів, які
перебувають у власності підприємства,
у тому числі за рахунок готівки, що
належить платнику податків, а також
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках обслуговуючих
підприємство.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, та може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду у порядку і
строки, передбачені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України повний текст постанови
складено 20 січня 2014 року.

Суддя
(підпис) С.А.
Водяхін

З оригіналом згідно

Суддя
С.А. Водяхін