Справа № 552/7363/13-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 р.Справа № 552/7363/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління праці та
соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації на ухвалу Київського
районного суду м. Полтави від 28.10.2013р.
по справі № 552/7363/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління праці та
соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації , Міністерства
праці та соціальної політики України
, Міністерства фінансів України ,
Державне Казначейство України
треті особи Головне управління
державної казначейської служби
України у Полтавській області

про стягнення недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

Державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області 17.10.2013 року
звернувся до суду з поданням про зміну
порядку і способу виконання судового
рішення.

Ухвалою Київського районного суду м.
Полтави від 28.10.2013 р. подання
задоволено.

Головне управління праці та
соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації подало апеляційну
скаргу, в якій просить поновити термін
на оскарження ухвали Київського
районного суду м. Полтави від 28.10.2013 та
скасувати зазначену ухвалу. В
обґрунтування вимог апеляційних скарг
відповідач посилається на порушення
судом першої інстанції при прийнятті
постанови норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що в провадженні відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області перебуває
виконавче провадження за виконавчим
листом № 2а-195/08 від 25.04.2008 року
Київського районного суду м. Полтави
про зобов'язання Головного управління
праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації здійснити нарахування
та виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову
грошову допомогу за 2007 рік в розмірі
1770,30 грн.

Боржником 09.10.2013 р. надано до відділу
повідомлення про здійснення
перерахунку грошової допомоги ОСОБА_1
по рішенню суду. Виплати по рішенню
суду не здійснені, оскільки кошти на
дану категорію видатків на рахунок
департаменту праці та соціального
захисту населення не надходили.

Згідно резолютивної частини
виконавчого листа, стягувачці до
виплати належить 1770,30 грн.

Задовольнивши заяву Державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області про зміну способу виконання
судового рішення, суд першої інстанції
виходив з наявності обставин, що
ускладнюють його виконання.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення, виходячи з
наступного.

Судовим розглядом встановлено, що на
виконання постанови Київсього
районного суду м . Полтави від 25.04.2010
року по справі № 2а-195/2008 здійснено
нарахування соціальних виплат та
проведений перерахунок заборгованості
по невиплаті пенсії та визначена сума
заборгованості по виплаті пенсії у
сумі 1770,30 грн.

Відповідач обґрунтував неможливість
виконання рішення суду в частині
зобов'язання виплатити суму,
відсутністю коштів з відповідним
призначенням.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Оскільки судом встановлено, що судом
першої інстанції зобов'язано
Департамент праці та соціального
захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації
вчинити дії по виплаті нарахованих
коштів стягувачу, то висновок суду
першої інстанції про можливість заміни
способу виконання цього рішення є
правильним.

З урахуванням вищевикладених обставин,
оскільки фактично сума перерахованої
пенсії не виплачена, колегія суддів
дійшла до висновку, що вимоги заявника
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Отже, переглянувши ухвалу суду першої
інстанції, в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що при її
прийнятті суд першої інстанції у
повному обсязі з'ясував обставини
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління праці та соціального
захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації
залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.
Полтави від 28.10.2013р. по справі №
552/7363/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельнікова Л.В.