Справа № 2а-2507/09/0470
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2013-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2013 р. Справа № 2а-2507/09/0470
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Кучми К.С., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Прокурора Кіровського району
м.Дніпропетровська в інтересах держави
в особі Державного агентства з
енергоефективності та
енергозбереження України до
Відкритого акціонерного товариства
«Нікопольський завод залізобетонних
конструкцій» про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі
позивача звернувся до
адміністративного суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що відповідач має заборгованість перед
бюджетом на суму 19 041,20 грн., яка виникла
внаслідок нераціонального
(неефективного) використання
паливно-енергетичних ресурсів. Сума
боргу відповідача не скасована та не
списана. За таких обставин, позивач
просив суд: стягнути з відповідача в
доход Державного бюджету України 19 041,20
грн.

Прокурор в судове засідання не
з'явився, про день та час його
проведення повідомлявся належним
чином. Представник позивача в судове
засідання також не з'явився, але надав
до суду клопотання в якому просив
подальший розгляд справи проводити за
його відсутності в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримав
у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день та час
судового засідання повідомлявся
належним чином.

Раніше, відповідач надав до суду
заперечення в яких зазначив, що у
зв'язку із кризовою економічною
ситуацією в державі обсяг виробництва
у ВАТ «Нікопольський завод
залізобетонних конструкцій» значно
скоротився з 17432 м.куб. у 2007 році до 9131
м.куб. у 2008 році. У 2009 р. обсяг
виробництва вже склав 473 м.куб.,
відповідно, і обсяги споживання
скоротилися з 2612394 кВт/ч у 2007 році до
2489851 кВт/ч за 2008 рік та до 525366 кВт/ч у 2009
році. Отже питомі витрати
електроенергії у виробництві
зростають. Водночас зростає реактивна
складова спожитої електричної енергії
у зв'язку із недозавантаженості
силових електричних підстанцій.
Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 15.07.1997 р. №786
однією з причин неефективного
використання на холостому ході силових
трансформаторів. З метою найбільш
раціонального використання
електричної енергії товариство з 14-ти
силових трансформаторних підстанцій
залишило в роботі тільки 6. Проте,
наявність споживачів, раніше
підключених до електричних мереж
товариства, не дає можливості
відключити певні силові
трансформаторні підстанції (ТП №4,
ТП№8, ТП№12 ).

Щодо вимог, зазначених у приписі від
10.11.2008 р. №18-5/3-21-86, щодо встановлення
компенсуючого устаткування об'єктивно
не може бути виконати, оскільки
вартість одного такого приладу складає
більше 61 200 грн., а загальна вартість
такого устаткування для всіх шести
трансформаторних підстанцій, без
вартості робіт та постійного
обслуговування, складає 362 200 грн.
Вартість кожного з трьох компресорів,
на встановленні яких наполягає складає
близько 40 000 грн., а всього - 120 000 грн.
Тобто, витрати на виконання вимог
представників Держінспекції з
енергозбереження є нереальними під час
падіння виробництва, а тим більше його
повної стагнації та не мають характеру
стимулювання. Про величезне скорочення
діяльності підприємства свідчить
наказ по ВАТ «Нікопольський завод
залізобетонних конструкцій» від 27.06.2008
р. №96. Про стан діяльності відповідач
повідомляв Територіальне управління
Державної інспекції з
енергозбереження, а тому відповідач
просив суд у задоволенні позову
відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, частина 6 статті 128 КАС
України, надає суду можливості
проводити подальший розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Прокурор звернувся до
адміністративного суду в порядку
статті 60 КАС України. Із посиланням на
статтю 121 Конституції України зазначав,
що на органи прокуратури покладено
представництво інтересів держави в
суді. Відповідно до рішення
Конституційного Суду України від 08
квітня 1999 року прокурори та їх
заступники мають право звертатися до
суду з позовними заявами в інтересах
держави. Прокурор чи його заступник у
кожному конкретному випадку
самостійно визначають, у чому саме
відбулося або може відбутися порушення
матеріальних, або інших інтересів
держави, обґрунтовує необхідність їх
захисту та зазначає орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції.

Згідно статті 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» від 05 листопада 1991 року
№1789-XII, представництво прокуратурою
інтересів громадянина або держави в
суді полягає у здійсненні прокурорами
від імені держави процесуальних та
інших дій, спрямованих на захист у суді
інтересів громадянина або держави у
випадках, передбачених законом.
Формами представництва, зокрема, є
звернення до суду з позовами або
заявами про захист прав і свобод іншої
особи, невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, участь у розгляді
судами справ.

Правові, економічні, соціальні та
екологічні основи енергозбереження
для всіх підприємств, об'єднань та
організацій, розташованих на території
України, а також для громадян, визначає
Закон України «Про енергозбереження».

Зі змісту статті 26 цього Закону
вбачається, що контроль у сфері
енергозбереження здійснюється
Державною інспекцією з
енергозбереження згідно з порядком,
встановленим Кабінетом Міністрів
України, при цьому державному контролю
підлягає енергетичне господарство, що
включає всі підприємства і установи по
отриманню, переробці, перетворенню,
транспортуванню, зберіганню, обліку та
використанню паливно-енергетичних
ресурсів, розміщених на території
України, окремі споруди та інженерні
об'єкти інших підприємств і установ,
які використовуються для зазначених
цілей.

Постановою Кабінету Міністрів України
№699 від 02.09.1993 р. «Про заходи щодо
ефективного використання газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів в
народному господарстві» встановлено,
що Державна інспекція з
енергозбереження здійснює державний
контроль за раціональним та ефективним
використанням газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів
підприємствами.

Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про
Державну інспекцію з енергозбереження,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №1039 від 29.06.2000 р.
«Питання Державної інспекції з
енергозбереження», Державна інспекція
з енергозбереження є урядовим органом
державного управління, що діє у складі
Національного агентства України з
питань забезпечення ефективного
використання енергетичних ресурсів
(НАЕР) і йому підпорядковується, та
виконує відповідно до законодавства
контрольно-наглядові функції щодо
використання паливно-енергетичних
ресурсів.

Згідно з Положенням про територіальне
управління Державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області, затвердженого наказом
Державної інспекції з
енергозбереження №211 від 08.10.2007 р., ТУ ДІ
з енергозбереження по
Дніпропетровській області є
структурною одиницею урядового органу
державного управління Державної
інспекції з енергозбереження, яке у
межах своєї компетенції бере участь у
реалізації державної політики та
здійснює державний контроль у сфері
енергозбереження.

У відповідності до ст.27 Закону України
«Про енергозбереження» порушення
законодавства про енергозбереження
тягне за собою встановлену цим Законом,
а також чинним законодавством України
дисциплінарну, адміністративну або
цивільну відповідальність. Юридичні і
фізичні особи повинні відшкодувати
збитки, заподіяні ними внаслідок
порушень законодавства про
енергозбереження, в порядку та
розмірах, встановлених законодавством
України.

Згідно з Постановою КМУ №699 за
перевитрати газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів
внаслідок неефективного його
використання, виявлені органами
Державної інспекції з
енергозбереження, сплачується
підвищена плата; якщо перевитрати газу
та інших паливно-енергетичних ресурсів
викликані недодержанням технологічної
дисципліни, то споживач сплачує за
річний обсяг перевитрат газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів у
двократному розмірі встановленої на
них ціни, при цьому розрахунки
перевитрат паливно-енергетичних
ресурсів здійснюються відповідно до
Методики визначення неефективного
використання паливно-енергетичних
ресурсів, затвердженої наказом НАЕР №89
від 13.12.2007 р.

Відповідно до пунктів 8, 9 Постанови КМУ
від 22.10.2008 року №935 «Про організацію
державного контролю за ефективним
(раціональним) використанням
паливно-енергетичних ресурсів», у разі
прийняття рішення про застосування
економічних санкцій, передбачених
Законом України «Про
енергозбереження», та за наявності
підстав для їх застосування,
визначених зазначеним Законом,
видається постанова, яка підписується
начальником Інспекції або
уповноваженим ним керівником її
територіального органу; постанова
складається у двох примірниках, один з
яких залишається в Інспекції чи її
територіальному органі, а другий у
п'ятиденний строк видається
керівникові або уповноваженому
представнику юридичної особи під
розписку чи надсилається
рекомендованим листом.

Згідно із п.11 Постанови КМУ від 22.10.2008
року №935 «Про організацію державного
контролю за ефективним (раціональним)
використанням паливно-енергетичних
ресурсів юридична особа повинна
сплатити кошти в обсязі, визначеному
постановою, не пізніше ніж протягом
тридцяти днів після її надходження, а у
разі оскарження - не пізніше ніж
протягом п'ятнадцяти днів після
прийняття рішення про залишення скарги
без задоволення.

Судом встановлено, що проведеною
прокуратурою Кіровського району
м.Дніпропетровська перевіркою
відображено, що державним інспектором
територіального управління державної
інспекції з енергозбереження по
Дніпропетровський області 10 листопада
2008 року при проведенні комплексної
перевірки раціонального використання
паливно-енергетичних ресурсів на ВАТ
«Нікопольський завод залізобетонних
конструкцій» виявлено нераціональне
використання газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів
внаслідок недотримання технологічної
дисципліни за рахунок перевитрати
електроенергії в електричних мережах
підприємства за рахунок зниженого
коефіцієнту потужності з причин
незадовільної роботи компенсуючих
пристроїв (нормативного значення tgц=0.25,
фактичне складає tgц=0.589) складає 26,3
тис.кВт.г/рік. /а.с.4, 6/.

Порушення виявлені під час перевірки
знайшли своє відображення в акті
№18-5/3-21-86 від 10 листопада 2008 року про
результати комплексної перевірки
використання паливно-енергетичних
ресурсів ВАТ «Нікопольський завод
залізобетонних конструкцій».

Так за результатами перевірки,
відповідно до Постанови КМУ №699 від
02.09.1993 р. «Про заходи щодо ефективного
використання газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів в
народному господарстві», до
відповідача була застосована санкція,
згідно постанови про застосування
економічних заходів за нераціональне
(неефективне) використання ПЕР №18-5/3.22-68
від 10 листопада 2008 року на суму 19 041,20
грн.

Відповідно до положень частини 1 статті
72 КАС України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, в судовому рішенні від 19 жовтня 2010
року по адміністративній справі
№2-а-14620/09/0470 Дніпропетровський
окружний адміністративний суд
зазначив, що позивач ВАТ
«Нікопольський завод залізобетонних
конструкцій» у листопаді 2009 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Державної інспекції з
енергозбереження про скасування
постанови №18-5/3.22-68 від 10.11.2008 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
жовтня 2010 року в позові відмовлено,
оскільки колегія суддів дійшла
висновку що доводи позивача про те, що
оспорювану постанову прийнято без
розгляду акту комплексної перевірки
№18-5/3-21-86 від 10.11.2008 року є
необґрунтованими, доводи про те, що при
складанні постанови відповідачем не
застосовані вимоги абзацу 3 розділу 2
додатку до Постанови Кабінету
Міністрів України №699 від 02.09.1993 року
«Про заходи щодо ефективного
використання газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів в
народному господарстві», яким
передбачено, що в разі, якщо
перевитрати ПЕР викликані
технологічною недосконалістю процесів
і на виконання робіт потрібні значні
матеріальні і фінансові ресурси, то за
погодженням із споживачем
встановлюється термін для їх
виконання, суд також вважає
необґрунтованими, оскільки чинним
законодавством передбачено що надання
підприємству терміну на виконання
робіт з усунення порушень, можливо лише
за умови, якщо неефективне
використання паливно-енергетичних
ресурсів викликане недосконалістю
технологічних процесів і для його
усунення потрібні значні фінансові
ресурси.

Таким чином, колегія суддів погодилась
з позицією відповідача про те, що
незадовільна робота компенсуючих
пристроїв позивача, є порушенням
технологічної дисципліни експлуатації
обладнання, а не технологічною
недосконалістю процесів.

За таких обставин, застосування до
позивача підвищеної плати за
нераціональне використання
паливно-енергетичних ресурсів, у
відповідності до п.«е» ст.11 Закону
України «Про енергозбереження», та
абзацу 2 розділу 2 Постанови Кабінету
Міністрів України №699 від 02.09.1993 року
«Про заходи ефективного використання
газу та інших паливно-енергетичних
ресурсів в народному господарстві», є
обґрунтованими та такими, що не
суперечать вимогам закону.

Таким чином, Дніпропетровським
окружним адміністративним судом
прийнято рішення, яким постанову
Державної інспекції з
енергозбереження №18-5/3.22-68 від 10.11.2008
року залишено в силі.

У відповідності до п.«е» ст.11 Закону
України «Про енергозбереження»
економічні заходи для забезпечення
енергозбереження передбачають
введення плати за нераціональне
використання паливно-енергетичних
ресурсів у вигляді надбавок до діючих
цін і тарифів залежно від перевитрат
паливно-енергетичних ресурсів щодо
витрат, встановлених стандартами.

Відповідно до п.п.16, 17 «Порядку
проведення перевірок ефективності
використання паливно-енергетичних
ресурсів на підприємствах, в установах
та організаціях та усунення фактів їх
неефективного використання»,
затвердженого наказом Державного
комітету України з енергозбереження
від 04.08.2000 року №64 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 25.09.2000
р. за №53/4874, ВАТ «Нікопольський завод
залізобетонних конструкцій» повинно
було внести підвищену плату протягом 30
днів з дня винесення постанови про її
застосування. У разі несплати
підвищеної плати у зазначений термін
грошова сума стягується в судовому
порядку.

Відповідач підвищену плату за
неефективне використання газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів на
момент розгляду справи судом не
сплатив, кошти до державного бюджету не
надійшли

Таким чином, застосовані до
відповідача економічні санкції
обґрунтовані та відповідають
допущеним ним порушенням.

Враховуючи, що у добровільному порядку
суми економічних санкцій відповідач не
сплатив, постанова про застосування
економічних санкцій не скасована, суд
дійшов висновку про правомірність
стягнення суми економічних санкцій у
судовому порядку.

В силу ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінюючи усі докази, які були
досліджені судом у їх сукупності, суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь Державного
бюджету України заборгованості у
розмірі 19 041,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Нікопольський завод
залізобетонних конструкцій» на
користь Державного бюджету України
заборгованість у розмірі 19 041,20 грн.
/дев'ятнадцять тисяч сорок одну гривню
двадцять копійок/.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 КАС України та
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя
Кучма К.С.