Справа № 2-а-4681/11
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"16" січня 2014 р.
Справа № 2-а-4681/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області на постанову Дубровицького
районного суду Рівненської області від
"25" липня 2012 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Дубровицькому районі
Рівненської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дубровицького районного
суду Рівненської області від 25.07.2012
року позов задоволено за період з 08.04.2011
року по 22.07.2011 року.

Визнано протиправними дії Управління
пенсійного Фонду України у
Дубровицькому районі Рівненської
області (далі - УПФ) по відмові у
перерахунку додаткової пенсії ОСОБА_3
як постраждалому від наслідків
Чорнобильської катастрофи 3 категорії.
Зобов'язано УПФ перерахувати та
виплатити ОСОБА_3 додаткову пенсію в
розмірі 25% від встановленого
законодавством мінімального розміру
державної пенсії за віком,
передбаченої ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
застосувавши розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказану постанову.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області просить постанову суду
скасувати. Зазначає, що фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
здійснюється за рахунок Державного
бюджету, а кошти Пенсійного фонду не
включаються до складу Державного
бюджету України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Позивач звернулася до суду із позовом,
як потерпіла від наслідків
Чорнобильської катастрофи 3 категорії,
що проживає у зоні гарантованого
добровільного відселення. Вона отримує
додаткову пенсію, передбачену ст. 51
Закону №796-ХІІ, але у розмірах,
встановленому постановою КМУ.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на соціальний захист
визначені Законом № 796-XII "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Згідно із ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії 3, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався
розрахунок виплат позивачу,
передбачених Законом № 796-XII,
визначалися згідно постанови Кабінету
Міністрів України №530 від 28.05.2008 р.
"Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян".
Зазначеною постановою, всупереч
вимогам Закону № 796-ХІІ, який
встановлює розмір доплати як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати або пенсії,
визначеної Законом на час здійснення
виплати, установлено конкретний розмір
доплати в твердій грошовій сумі та у
розмірі до прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що при визначенні розміру
додаткової пенсії застосуванню
підлягає саме ст. 51 Закону №796-ХІІ, а не
постанова КМУ за №530 від 28.05.2008 р., яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення. Воно постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області залишити без задоволення, а
постанову Дубровицького районного
суду Рівненської області від "25" липня
2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Б.С. Моніч

судді:
І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області вул. Миру,8,м.
Дубровиця,Рівненська область,34100