Справа № 805/17109/13-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Загацька Т.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року справа №805/17109/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів Юрко І.В., Блохіна А.А., секретаря
судового засідання Куленка О.Д., за
участю представника відповідача
Макарової Н.В., розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року у справі № 805/17109/13-а за позовом
ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої
служби Селидівського міського
управління юстиції про визнання
протиправними дій, стягнення
матеріальної шкоди у розмірі 42918,00 грн.,
стягнення моральної шкоди у розмірі
150000,00 грн.,

В С Т
А Н О В И В:

Позивач 28.11.2013 року звернувся до
суду з даним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 31 липня 2013 року
відповідачем зруйновано недобудований
гараж та будівельні матеріали. Під час
виконання виконавчих дій, відповідачем
було вилучено частину речей, які
знаходились у гаражі, а частину
залишили. На думку позивача, такими
діями виконавчої служби йому завдано
матеріальну та моральну шкоду. У
зв'язку з чим просив суд визнати
протиправними дії виконавчої служби
щодо знищення недобудованого гаражу та
будівельних матеріалів, що належать
позивачу на праві власності згідно
договору дарування будівельних
матеріалів від 01 листопада 2011 року;
стягнути з відповідача на його користь
матеріальну шкоду у розмірі 42918,00 грн.
та моральну шкоду у розмірі 150000,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року позовна заява ОСОБА_3 залишена
без розгляду.

Позивач не погодився із
зазначеним рішенням суду першої
інстанції та подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану
ухвалу та направити справу для
продовження розгляду. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт
посилається на ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст. 7, 8 Закону України «Про
виконавче провадження» та зазначає, що
судом першої інстанції невірно
застосовано положення ч. 2 ст. 181 КАС
України до позивача при визначенні
строку звернення до суду, у зв'язку з
чим суд не мав підстав для залишення
без розгляду позовної заяви.

Представник відповідача у
судовому засіданні заперечував проти
доводів апеляційної скарги та надав
письмові заперечення на неї.

Позивач у судове засідання не
з'явився, про розгляд справи був
повідомлений належним чином. З огляду
на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України його
неявка не є перешкодою для розгляду
справи.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Позивач звернувся до суду 28.11.2013 року,
що підтверджується вхідною відміткою
суду першої інстанції. Однією з вимог
позивача є визнання протиправними дій
Відділу державної виконавчої служби
Селидівського міського управління
юстиції щодо знищення недобудованого
гаражу та будівельних матеріалів, що
належать позивачу на праві власності
згідно договору дарування будівельних
матеріалів від 01 листопада 2011 року.
Зазначений гараж та будівельні
матеріали були знесені відповідачем
29.07.2013 року, а 31.07.2013 року виконавче
провадження було закрите (а. с. 2).

Отже, датою, коли позивач дізнався про
протиправні дії відносно нього, є 31.07.2013
року.

Суд першої інстанції, залишаючи
позовну заяву без розгляду, послався на
ч.ч. 1, 2 ст. 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, якою визначено, що
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до
суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав, свобод
чи інтересів.

Отже, положення ст. 181 КАС України
застосовуються до учасників
виконавчого провадження та осіб, які
залучаються до проведення виконавчий
дій.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
виконавче провадження», учасниками
виконавчого провадження є державний
виконавець, сторони, представники
сторін, прокурор, експерти,
спеціалісти, перекладачі, суб'єкти
оціночної діяльності - суб'єкти
господарювання.

Для проведення виконавчих дій
державний виконавець за необхідності
залучає понятих, працівників органів
внутрішніх справ, представників
органів опіки і піклування, інших
органів та установ у порядку,
встановленому цим Законом. При
виконанні рішень судів та ухвал про
зміну органів управління та
посадових осіб підприємств, установ,
організацій незалежно від форми
власності можуть залучатися
виключно працівники органів
внутрішніх справ. Залучення інших
осіб у процесі виконання таких рішень
не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону
України «Про виконавче провадження»
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник.

Проаналізувавши зазначені норми
та враховуючи пояснення представника
державної виконавчої служби, колегія
суддів встановила, що позивач не
підпадає під суб'єктний склад приписів
ст. 181 КАС України. А отже, застосування
скорочених строків звернення до суду,
що зазначені ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в даному конкретному випадку є
безпідставним.

Відповідно до частини першої
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною другою цієї статті
визначено, що для звернення за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Тобто, в даному випадку позивач
має право звернутися до суду за
захистом своїх прав в шестимісячний
строк відповідно до ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Позивач звернувся до суду за
захистом порушених прав 28.11.2013 року,
перебіг строку звернення до суду
почався з 31.07.2013 року, тобто ОСОБА_3
звернувся до суду у встановлений
законом строк.

З огляду на наведене, колегія суддів
вбачає підстави для скасування ухвали
про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 211 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду у справі №
805/17109/13-а - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року у справі № 805/17109/13-а - скасувати,
направити справу для продовження
розгляду.

Ухвала набуває чинності з моменту
її проголошення та не може бути
оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст складено 23 січня 2014
року.

Колегія суддів: Г.М.
Міронова

І.В. Юрко

А.А.
Блохін