Справа № 2а/1770/1219/2011
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/1219/2011

20 січня 2014 року0, м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Кравчук Т.О. при
секретарі судового засідання Демчук
І.М.

за участю:

представника позивача: не з'явився

представника відповідача: Горовенка
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ливарно-механічний
завод "Ісполін"

до Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області проскасування
податкових повідомлень-рішень, в с т а н
о в и в :

До Рівненського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ливарно-механічний
завод «Ісполін» з позовом до
Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень:

від 14.09.2010 року №/0, згідно з яким
позивачу визначено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 1608615,00 грн., з яких:
1072410,00 грн. - за основним платежем,
536205,00грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями;

від 12.10.2010 року №/1, згідно з яким
позивачу визначено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 1608615,00 грн., з яких:
1072410,00 грн. - за основним платежем,
536205,00грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями;

від 29.12.2010 року №/2, згідно з яким
податковим органом визначено позивачу
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 1608615,00 грн., з
яких: 1072410,00 грн. - за основним платежем,
536205,00грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки податкового органу, викладені
у акті перевірки, на підставі якого
прийняті оспорювані податкові
повідомлення-рішення, не ґрунтуються
на достовірних, об'єктивних та належним
чином встановлених і відображених у
акті даних, не відповідають фактичним
обставинам, позивач правомірно
формував податковий кредит по
господарським операціям з
контрагентами ПП "Юнісеф", ПП
"Агроімпекс-Ресурс", ПП "ТЕК "Транс Експо
Регіон", ПП "Велсі" та ПП "Лайкост", на
підставі податкових накладних, що
відповідали вимогам Закону.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 31.08.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 27.03.2012 року,
в задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ливарно-механічний
завод "Ісполін" до Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції про скасування податкових
повідомлень-рішень від 14.09.2010 року
№/0, від 12.10.2010 року №/1, від
29.12.2010 року №/2 відмовлено
повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 07.10.2013 року постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 31.08.2011 року
та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 27.03.2012 року
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
зазначила, що для правильного
вирішення даного спору необхідним є
дослідження обставин, які б
підтверджували рух активів у процесі
здійснення господарських операцій
позивача з контрагентами, наявність у
всіх учасників правочинів спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції
(належної державної реєстрації як
юридичних осіб та реєстрація
платниками ПДВ), а також встановлення
наявності зв'язку між фактом придбання
товарів (послуг) з понесенням інших
витрат із господарською діяльністю
платника податку та використання цих
товарів у господарській діяльності.
Крім того, колегія суддів зазначила, що
висновки про нереальність здійснених
позивачем господарських операцій, за
наслідками яких було сформовано
спірний податковий кредит суди зробили
без фактичного дослідження обставин,
що стосуються такого питання, зокрема
суди не дослідили підстави, порядок,
зміст та обсяги виконання робіт
(послуг) відповідно до умов договорів. З
урахуванням викладеного, суди повинні
були витребувати у сторін докази, які
підтверджували реальність або
фіктивність спірних господарських
операцій. Якщо сторонами таких доказів
не надано або останні не були
достатніми, суд керуючись приписами ч.4,
5 статті 11 КАС України зобов'язаний був
із власної ініціативи витребувати
докази, які підтверджують або
спростовують такі обставини.

Крім того, в ухвалі суду зазначено, що
судам слід надати правової оцінки та
визначитись із висновками стосовно
наявності порушеної кримінальної
справи № 1-161/11 по обвинуваченню ОСОБА_3 -
виконавчого директора позивача, а
також судово-економічних експертиз,
якими досліджувалось зокрема, питання
правильності визначення позивачем
податкового кредиту за період з
вересня 2007 року по вересень 2008 року

У порядку статті 15-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвалою від 29.10.2013 року справу прийнято
до провадження судді Кравчук Т.О.

Ухвалою суду від 29.10.2013 року справу
призначено до судового розгляду на
11.11.2013 року, відкладено на 18.11.2013 року,
оголошено перерву до 25.11.2013 року.

Ухвалою суду від 25.11.2013 року
провадження у справі зупинено, ухвалою
від 16.01.2014 року провадження поновлено,
судовий розгляд призначено на 20.01.2014
року.

Про дату, час та місце судового
розгляду сторони були повідомлені
належним чином.

В зв'язку з тим, що на телефони
зазначені на бланку підприємства
позивача ніхто не відповідав та за
номерами телефонів Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ливарно-механічний завод "Ісполін"
віднайдених у мережі Інтернет,
протягом 15 - 16 січня 2014 року відповіді
не було, позивачу було надіслано
факсимільне повідомлення. В матеріалах
справи наявний корінець відправлення
факсом телефонограми з повідомленням
про призначення дати часу та місця
судового розгляду справи на 20.01.2014 року
на 9:00 год. Дане відправлення було
здійснено секретарем судового
засідання на факс позивача
налаштованого у автоматичному режимі
16.01.2014 року о 10:23 год.

Частиною третьою статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено здійснення судового
виклику, зокрема, осіб, які беруть
участь у справі, рекомендованою
кореспонденцією (листом, телеграмою),
кур'єром із зворотною розпискою за
адресами, вказаними цими особами, або
шляхом надсилання тексту повістки,
складеного відповідно до статті 34
цього Кодексу факсимільним
повідомленням (факсом, телефаксом),
електронною поштою, телефонограмою,
опублікування у друкованому засобі
масової інформації.

У призначений день і час до суду
з'явився представник відповідача,
представник позивача до суду не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

З'ясувавши думку представника
відповідача про можливість
продовження судового розгляду за
відсутності представника позивача,
зважаючи на наявність у суду первинної
бухгалтерської, фінансової та іншої
документації, що складалася у
господарських відносинах з
контрагентами, висновки
судово-економічних експертиз
(кримінальна справи Дубенського
міськрайоного суду за обвинуваченням
ОСОБА_3 у вчинені злочинів,
передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК
України - 9 томів), суд ухвалив
продовжити судовий розгляд справи на
підставі наявних доказів в матеріалах
справи.

Під час першого судового розгляду
представник позивача в обґрунтування
своїх позовних вимог зазначив, що
податкові повідомлення-рішення
прийняті податковим органом
протиправно, що всі господарські
операції, які відбувались між ним та
контрагентами за перевіряємий період
підтверджуються всіма відповідними
документами, але, враховуючи що вони
були вилучені під час здійснення
обшуку на підприємстві позивача та
долучені до кримінальної справи
Дубенського міськрайоного суду, просив
витребувати їх та дослідити в даній
адміністративній справі.

Представник відповідача
адміністративного позову не визнав.
Пояснив суду, що проведеною податковим
органом перевіркою ТзОВ
"Ливарно-механічний завод "Ісполін"
було встановлено завищення
податкового кредиту у розмірі
1072410,00грн. за періоди: з вересня по
грудень 2007 року, з січня по вересень 2008
року. За результатом перевірки
податковий орган дійшов висновку, що
фінансово-господарські операції ТзОВ
"Ливарно-механічний завод "Ісполін" з ПП
"Лайкост", ПП "Юнісеф", ПП
"Агроімпекс-Ресурс", ПП "ТЕК "Транс Експо
Регіон", ПП "Велсі", є безтоварними,
тобто такими, які відбувалися лише на
папері, а відповідні правочини
позивача в силу положень ст.ст.203, 215 ЦК
України, є нікчемними. Доказом цього
представник відповідача зазначив
вирок у кримінальній справі №1-386/10 від
25-26 травня 2010 року, порушеної за
ознаками злочину, передбаченого ст.205
КК України - за фактом фіктивного
підприємництва, а саме створення і
використання, в тому числі,
вищеназваних контрагентів позивача з
метою прикриття незаконної діяльності,
яким встановлено той факт, що вказані
суб'єкти жодної господарської
діяльності не провадили, а
використовувалися виключно з метою
конвертації безготівкових коштів в
готівку.

Крім того, під час судового розгляду
представник відповідача зазначив, що
аналогічні господарські операції
досліджувались в судах першої та
апеляційної інстанції під час розгляду
адміністративних справ про скасування
податкових повідомлень-рішень
визначених ТзОВ «Ісполін» з податку на
прибуток, рішення суддів вступили в
закону силу, а тому податковим органом
правомірно визначено позивачу
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму
1608615,00грн., у т.ч.: 1072410,00грн. - за основним
платежем, 536205,00грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (ухвала
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2013 року
у справі 2а/1770/1217/2011, ухвала
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2013 року
у справі 817/838/13-а, ухвала Львівского
апеляційного адміністративного суду
від 28.11.2013 року у справі №9104/17103/11).
Просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали адміністративної справи,
первинні бухгалтерські документи, що
були оформлені позивачем при
взаємовідносинах з ПП "Лайкост", ПП
"Юнісеф", ПП "Агроімпекс-Ресурс", ПП "ТЕК
"Транс Експо Регіон", ПП "Велсі", які
містяться в матеріалах кримінальної
справи №1/161/11, дослідивши постанову
Дубенського міськрайонного суду від
12.1.2012 рокупро закриття кримінальної
справи відносно ОСОБА_3, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Дубенською
об'єднаною державною податковою
інспекцією з 13.08.2010р. по 27.08.2010р.
проведено позапланову документальну
виїзну перевірку ТзОВ
"Ливарно-механічний завод "Ісполін" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.09.2007р. по 01.08.2010р. (акт від
03.09.2010р. №154/23/33522271)

За наслідками проведеної перевірки
податковим органом встановлено
порушення позивачем, пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР із
змінами та доповненнями, що призвело до
завищення податкового кредиту на
загальну суму 1072410,00грн.

За резултататами перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 14.09.2010р.
№/0, яким товариству визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму
1608615,00грн., у т.ч.: 1072410,00грн. - за основним
платежем, 536205,00грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Вказане податкове
повідомлення-рішення було оскаржене
позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням про результати розгляду
первинної скарги від 12.10.2010р. №18948
Дубенської ОДПІ податкове
повідомлення-рішення від 14.09.2010р.
№/0 залишено без змін, а скарга -
без задоволення.

12.10.2010р. Дубенською ОДПІ було прийнято
податкове повідомлення-рішення
№/1, яким товариству визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму
1608615,00грн., у т.ч.: 1072410,00грн. - за основним
платежем, 536205,00грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з вказаним рішенням за
розглядом первинної скарги ТзОВ
"Ливарно-механічний завод "Ісполін"
подало до ДПА в Рівненській області
повторну скаргу від 20.10.2010р.

Рішенням про результати розгляду
повторних скарг від 22.12.2010р.
№26036/25-16/389-390 ДПА в Рівненській області
залишено без змін прийняті
відповідачем податкові
повідомлення-рішення та рішення
Дубенської ОДПІ про результати
розгляду первинної скарги від 12.10.2010р.
№18948, а повторна скарги позивача
залишена без задоволення.

29.12.2010р. на підставі рішень, прийнятих
за розглядом первинної та повторних
скарг, Дубенською ОДПІ було прийнято
податкове повідомлення-рішення
№//2, яким товариству визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму
1608615,00грн., у т.ч.: 1072410,00грн. - за основним
платежем, 536205,00грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

ТзОВ "Ливарно-механічний завод
"Ісполін" було подано скаргу до
Державної податкової адміністрації
України.

Рішенням ДПА України про результати
розгляду повторної скарги від 03.03.2011р.
№4368/6/25-045 залишено без змін податкові
повідомлення-рішення Дубенської ОДПІ
від 14.09.2010р. №/0, від 12.10.2010р.
№/1, від 29.12.2010р. №/2, а
повторна скарга позивача залишена без
задоволення.

Як зазначено в актіа перевірки від
03.09.2010р. №154/23/33522271, підставою для
визначення ТзОВ "Ливарно-механічний
завод "Ісполін" оспорюваними
податковими повідомленнями-рішеннями
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість стали висновки
Дубенської ОДПІ про безпідставне
включення позивачем до складу
податкового кредиту сум податку на
додану вартість у відповідних періодах
по господарським операціям з
наступними контрагентами:

- ПП "Юнісеф" - 36300,00грн. - вересень 2008
року;

- ПП "Агроімпекс-Ресурс" - 182840,00грн.,
у т.ч.: серпень 2008 року - 127820,00грн.,
вересень 2008 року - 55020,00грн.;

- ПП "ТЕК "Транс Експо Регіон" -
79600,00грн. - вересень 2008 року;

- ПП "Лайкост" - 632520,56грн., у т.ч.: 4кв.
2007р. - 146259,94грн., 1кв. 2008р. - 78402,08грн.,
2кв.2008р. - 324980,54грн., 3кв. 2008р. - 81528,00грн.

- ПП "Велсі" - 118106,12грн., у т.ч.: 3кв.
2007р. - 49985,00грн., 4кв. 2007р. - 68121,12грн.,

що призвело до завищення ТзОВ
"Ливарно-механічний завод "Ісполін"
податкового кредиту у загальному
розмірі на 1072410,00грн.

Актом перевірки констатовано, що
операції щодо отримання від ПП "Юнісеф"
ремонтно-будівельних робіт оформлені
актом приймання виконаних підрядних
робіт за жовтень 2008 року на суму
21960,60грн., у т.ч. ПДВ 3660,05грн. Розрахунки
між сторонами не проведено.

Операції щодо отримання від ПП
"Агроімпекс-Ресурс"
товарно-матеріальних цінностей (плитка
чавунна, кокс, чушка, сталь) оформлені
накладними та податковими накладними
на загальну суму 1097040,00грн., у т.ч. ПДВ
182840,00грн. Розрахунки між сторонами
проведено частково, обліковується
кредиторська заборгованість в розмірі
675900,00грн.

Операції з отримання від ПП "ТЕК
"Транс Експо Регіон"
товарно-матеріальних цінностей (чушка,
кокс) оформлені накладними та
податковими накладними на загальну
суму 477600,00грн., у т.ч. ПДВ 79600,00 грн.
Розрахунки між сторонами проведено
частково, обліковується кредиторська
заборгованість в розмірі 233802,00грн.

Операції з отримання від ПП
"Лайкост" товарно-матеріальних
цінностей (чушка, кокс, сталь, цегла,
тельфер, феросиліцій, оздоблювальний
камінь, плита чавунна, комп'ютер)
оформлені накладними та податковими
накладними на загальну суму 3795123,36 грн.,
в т.ч. ПДВ 632520,56грн. Розрахунки між
сторонами проведено повністю, у тому
числі на 1805777,91грн. шляхом взаємозаліку.

Операції з отримання від ПП
"Велсі" товарно-матеріальних цінностей
(кокс, будматеріали, обладнання)
оформлені накладними та податковими
накладними на загальну суму 708636,72грн., у
т.ч. ПДВ 118106,12грн. Розрахунки між
сторонами проведено частково,
обліковується кредиторська
заборгованість в розмірі 120511,40грн.

Вказані документи були
представлені для перевірки в копіях, з
посиланням на те, що оригінали були
вилучені органом досудового слідства в
ході розслідування кримінальних справ,
проте під сумнів податковим органом не
ставилися та узгоджувалися з наданими
позивачем оригіналами реєстру
складського обліку прихідних
накладних та реєстру отриманих
податкових накладних.

Податковим органом до матеріалів
справи долучено вирок Рівненського
міського суду у кримінальній справі
№1-386/10 від 25-26 травня 2010 року, яким
засуджено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в тому
числі і за фіктивне підприємництво, а
саме за створення і придбання суб'єктів
підприємницької діяльності - ПП "ТЕК"
Транс Експо Регіон", ПП
"Агроімпекс-Ресурс", ПОГ "Інвабуд", ПП
"Юнісеф", ПП ОСОБА_6, ПП ОСОБА_11, ПП
ОСОБА_8, ПП "Паритет", ПП "Західлісбуд", ПП
"Форестер Груп" з метою прикриття
незаконної діяльності, або здійснення
видів діяльності щодо яких є заборона,
що заподіяло велику шкоду державі, яким
встановлено відсутність у вказаних
суб'єктів підприємницької діяльності
бухгалтерського та податкового обліку,
основних та оборотних засобів,
найманих працівників та констатовано
відсутність розумних економічних або
інших причин (ділової мети)
систематичного придбання і продажу
товару, а також підтверджено той факт,
що зокрема, ПП "Юнісеф", ПП
"Агроімпекс-Ресурс", ПП "ТЕК" Транс Експо
Регіон" створювалися не з метою
провадження господарської діяльності,
а для конвертації безготівкових коштів
в готівку. Вказаний вирок вступив у
законну силу.

Врахувавши висновки Вищого
адміністративного суду України в
ухвалі від 07.10.2013 року, ухвалою від
25.11.2013 року Рівненський окружний
адміністративний суд витребував у
Дубенського міськрайонного суду
Рівненської області копії
матеріалів кримінальної справи №1-161/11
в частині первинних документів
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ливарно-механічний
завод "Ісполін" щодо здійснення
господарських операцій з Приватним
підприємством "Юнісеф", Приватним
підприємством "Агроімпекс-ресурс",
Приватним підприємством "ТЕК "Транс
Експо Регіон", Приватним підприємством
"Лайкост", Приватним підприємством
фірмою "Велсі" (цивільно-правові угоди,
акти прийому-передачі товарів (робіт,
послуг), податкові накладні, видаткові
накладні, платіжні доручення,
квитанції, чеки, товарно-транспортні
накладні, документи складського
обліку, податкові декларації, реєстри
податкових накладних, та інші наявні в
матеріалах справи документи та
інформація, що мають відношення до
факту здійснення господарських
операцій позивача із вказаними
контрагентами).

Дубенським міськрайонним судом
Рівненської області на ухвалу суду від
25.11.2013 року надано 9 томів кримінальної
справи №1-161/11 по обвинуваченню ОСОБА_3
за частиною 3 статті 212, частиною 3
статті 36 Кримінального кодексу України
(лист від 24.12.2013 №01-1072/2013).

У постанові Дубенського
міськрайонного суду від 12.11.2012 року про
закриття криманльної справи відносно
ОСОБА_3 зазначено, що ОСОБА_3
обвинувачувався в умисному ухиленні
від сплати податків, що входять в
систему оподаткування, введених у
встановленому законом порядку вчинені
службовою особою підприємства, як
привели до фактичного ненадходження до
бюджету коштів в особливо великих
розмірах (злочин передбачений ч.3 ст.212
КК України) та в службовому підроблені,
тобто внесенні службовою особою до
офіційних документів завідомо
неправдивих відомостей, видачі
завідомо неправдивих офіційних
документів, що спричинили тяжкі
наслідки (злочин передбачений ч. 2 ст.366
КК України).

Як слідує з описової частини постанови,
в суді ОСОБА_3 свою винуватість у
вчиненні злочину передбачений ч.2 ст.212,
ч.1 ст. 366 КК України визнав частково і
показав, що він, як генеральний
директор товариства, як службова особа,
був наділений відповідно до законів
України організаційно-розпорядчими
обов'язками і відповідальним за
довіреністю, повнотою, своєчасністю
нарахування та сплату податків, зборів,
інших обов'язкових платежів до бюджету
та в державних цільових фондів, за
організацію бухгалтерського обліку,
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
забезпечення контролю за відображення
фінансово-господарської діяльності
підприємства, за повноту і
достовірність інформації відображеної
у звітних документах. Проте він під час
виконання своїх обов'язків допустив
порушення вимоги податкового
законодавства.

Так, в період серпня-вересня та вересня
жовтня 2008 року він в бухгалтерському та
податковому обліку ТОВ
«Леварно-механічний завод «Ісполін»
відобразив операції з ПП «ТЕК «Транс
Експо Регіон», ПП «Юнісеф», ПП
«Огроінмекс-Ресурс» по отриманню
послуг та товарно-матеріальних
цінностей, які вказаними суб'єктами
господарювання не надавалися, накладні
та податкові накладні не виписувалися.

Так, в період серпня-вересня т
вересня-жовтня 2008 року з метою ухилення
від сплати податків, подаючи податкову
звітність з податку на прибуток
підприємства та з податку на додану
вартість товариства завіряв своїм
підписом керівника підприємства,
скріплював відбитком круглої печатки
підприємства і подавав до податкового
органу до яких вносилися завідомо
неправдиві відомості щодо формування
валових витрат та податкового кредиту
з податку на додану вартість. В
загальну декларацію з податку на
прибуток підприємства за 3 квартла 2008
року і річну 2008 року умисно включив у
витрати на придбання товарів (робіт,
послуг) ПП «Юнісеф», ПП
«Агроімпек1_ресур», ПП ТЕК «Транс Експо
Регіон», яких підприємство не
отримувало. Та в податкові декларації з
податку на додану вартість за серпень,
вевреснь, жовтень 2008 року вніс до
складу податкового кредиту суми
коштів, які не підтверджені
податковими наклданими. Ці його дії
привели до ненадходження до бюджету
значних платежів.

Як вказано судом в постанові, окрім
визнання своєї винуватості ОСОБА_3 його
винуватість доведено, зібраними та
перевіреними в суді наступними
доказами: вироком Рівненського
міського суду від 25-26 травня 201 року
встановлено, що ПП «Агроімпекс-Ресурс»,
ПП "ТЕК" Транс Експо Регіон", ПП "Юнісеф"
не здійснювали продаж товарів та
виконання робіт, були фіктивними
підприємствами; висновками
судово-економічних (в ому числі
додаткових) експертиз.

Дослідивши усі надані в кримінальній
справі бухгалтерські документи,
документальні перевірки Дубенської
ОДПІ в Рівненській області, експерт
дійшов висновку, що підтверджується
порушення пп. 5.2.1, п. 5.2, пп. 5.3.9 статті 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", внаслідок чого
занижено податок на прибуток на
загальну суму 462628,00 грн. та порушення
пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 статті 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", внаслідок чого завищено
податковий кредит в сумі 396806,00 грн.,
допущені ТзОВ "Ливарно-механічний
завод "Ісполін" в результаті здійснення
господарських відносин з ПП "ТЕК" Транс
Експо Регіон", , ПП "Юнісеф", ПП
"Агроімпекс-Ресурс" з серпня по жовтень
2008 року.

Ці висновки суд оцінив як науково
обґрунтованими, правильними,
зробленими висококваліфікованим
експертом, сумніву у правильності цих
висновків у суду не викликає.

Тобто, судом було встановлено, що
ОСОБА_3 подавав до податкового органу
неправдиві відомості щодо формування
валових витрат та податкового кредиту
з податку на додану вартість по
зазначених вище контрагентах, вносив в
податкові документи відомості, які не
підтверджені податковими накладними,
що призвело до ненадходження до
бюджету значних платежів.

Під час дослідження Рівненським
окружним адміністративним судом
висновку судово-економічної
експертизи від 28.02.2011 року по
кримінальній справі №82/970-10 щодо
службових осіб ТзОВ
"Ливарно-механічний завод "Ісполін",
судом встановлено, що за умови, що
досудовим слідством доведено, що ПП
"ТЕК" Транс Експо Регіон", ПП
"Агроімпекс-Ресурс", ПП "Юнісеф" не
здійснювали продаж товарів та
виконання робіт, а службові особи
вказаних підприємств за вироком суду
від 25-26 травня 2010 року засуджені за ч.3
ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.205 КК України, як
фіктивне підприємництво, тобто
створення та придбання суб'єктів
підприємницької діяльності (юридичних
осіб) з метою прикриття незаконної
діяльності або здійснення видів
діяльності, щодо яких є заборона,
вчиненими повторно, які заподіяли
велику матеріальну шкоду
державі,експертом підтверджується
порушення пп. 5.2.1, п. 5.2, пп. 5.3.9 статті 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", внаслідок чого
занижено податок на прибуток
підприємства в сумі 373425 грн. та пп. 7.4.1,
пп. 7.4.5 п. 7.4 статті 7 Закону України "Про
податок на додану вартість", внаслідок
чого занижено податковий кредит в сумі
321784 грн., допущені ТзОВ
"Ливарно-механічний завод "Ісполін" в
результаті здійснення господарських
відносин з ПП "ТЕК" Транс Експо Регіон",
ПП "Агроімпекс-Ресурс", ПП "Юнісеф", які
мали місце в серпні-вересні 2008 року.

При досліджені висновку №7026-7027
додаткової судово-економічної
експертизи за матеріалами
кримінальної справи №1-161/11, судом
встановлено, що експерт дійшов
висновку про те, що з врахуванням
висновку судово-економічної
експертизи №7069 від 10.03.2011 року
підтверджується порушення 5.2.1, п. 5.2, пп.
5.3.9 статті 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
внаслідок чого занижено податок на
прибуток підприємства на загальну суму
462628,00 грн. (373425,00 грн.+89203,00 грн.); пп. 7.4.1,
пп. 7.4.5 п. 7.4 статті 7 Закону України "Про
податок на додану вартість" внаслідок
чого завищено податковий кредит і сумі
396806,00 грн. (321784,00 грн. + 75022,00 грн.),
допущені ТзОВ "Ливарно-механічний
завод "Ісполін" в результаті здійснення
господарських відносин з ПП "ТЕК" Транс
Експо Регіон", ПП "Агроімпекс-Ресурс", ПП
"Юнісеф".

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Спірні правовідносини на момент їх
виникнення регулювались законами
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", "Про податок на додану
вартість", "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", а з 1 січня 2011 року -
відповідними положеннями Податкового
кодексу України.

Як вже зазначалось судом, податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість визначені позивачу
податковим органом у зв'язку з
формуванням за рахунок сум податку на
додану вартість, сплачених
контрагентам у складі ціни придбаного
товару (виконаних робіт), податкового
кредиту з податку на додану вартість.
Оскільки, на думку податкового органу,
господарські операції були
безтоварними, а роботи в дійсності не
виконувались, укладені договори є
нікчемними, а формування податкового
кредиту здійснено позивачем незаконно.

Таким чином, вирішення даної справи
залежить від доведеності факту
безтоварності (фіктивності)
господарських операцій, який покладено
в основу прийнятих податкових
повідомлень-рішень, які оспорюються в
даній справі.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У 2010 році платники податку на додану
вартість, об'єкта, база та ставки
оподаткування, перелік
неоподатковуваних та звільнених від
оподаткування операцій, особливості
оподаткування експортних та імпортних
операцій, поняття податкової
накладної, порядок обліку, звітування
та внесення податку до бюджету
визначались положеннями Закону
України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок
на додану вартість" (далі - Закон
України від 03.04.1997 № 168/97-ВР).

В силу підпункту 7.4.4 пункту 7.4 статті 7
Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про
податок на додану вартість" якщо
платник податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи
(послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській
діяльності такого платника, то сума
податку, сплаченого у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового
кредиту.

Підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону
України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок
на додану вартість" передбачено, що
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України від 03.04.1997 №
168/97-ВР податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг) та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

В силу положень підпункту 7.4.5 пункту 7.4
статті 7 Закону України від 03.04.1997 №
168/97-ВР не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону
України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок
на додану вартість" поставка товарів
(робіт, послуг) податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надаються покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом (підпункт 7.2.3
пункту 7.2 статті 7 Закону України від
03.04.1997 № 168/97-ВР).

Однак, сама по собі податкова накладна
не утворює підстави для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Аналіз положень податкового
законодавства дозволяє дійти висновку,
що право на формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
виникає у платника податків за
наявності сукупності таких елементів:
(1) наявності у сторін спеціальної
податкової правосуб'єктності (особа, що
видає податкову накладну, повинна бути
зареєстрованою як платник ПДВ); (2)
фактичного (реального) здійснення
оподатковуваних операцій
постачальником на користь покупця; (3)
наявності причинно-наслідкового
зв'язку між операцією з придбання
товарів чи послуг та потребою
використання в господарській
діяльності; (4) документального
підтвердження факту здійснення
господарської операції сукупністю
належним чином складених (оформлених)
первинних та інших документів (у т.ч.
платіжних), які зазвичай супроводжують
операції певного виду та підтверджують
їх фактичне виконання; (5) наявності у
покупця належним чином складеної
податкової накладної (має усі
обов'язкові реквізити).

Відсутність хоча б одного з наведених
елементів, навіть за наявності певних
первинних документів, виключає
можливість формування платником
податків валових витрат при обчисленні
податку на прибуток або податкового
кредиту з податку на додану вартість.

Під господарською діяльністю,
відповідно до п.1.32 ст.1 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28.12.1994р. №334/94-ВР,
чинного на момент виникнення спірних
правовідносин, слід розуміти будь-яку
діяльність особи, яка направлена на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996-XIV
(далі - Закон №996-XIV) господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Підставою для формування
бухгалтерського обліку та, відповідно,
податкового обліку, є наявність у
суб'єкта господарювання первинних
документів, що засвідчують факт
здійснення господарської операції.

Підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій, в силу
пункту 1 статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Однак, при досліджені висновків
судово-економічних експертиз,
висновків суду по кримінальній справі
про обвинувачення ОСОБА_3, судом
встановлено, що товари (послуги) від ПП
«Агроімпекс-Ресурс», ПП «ТЕК «Транс
Експо Регіон», ПП «Лайкост», ПП «Велсі»,
ПП «Юнісеф» на користь позивача в
дійсності не поставлялись. Таким чином,
господарські операції, на підставі
яких позивачем формувався податковий
кредит, утворюють фікцію, а наявні в
кримінальній справі
фінансово-господарські документи на
які було звернено увагу ухвалою ВАСУ
від 07.10.2013 року мають на меті утворити
формальні підстави для одержання
певних податкових вигід. Щодо
наявності у учасників правочинів
спеціальної правосуб'єктності
учасників господарської операції
(належної державної реєстрації як
юридичних осіб та реєстрація платника
ПДВ) суд зазначає, що стан їх реєстрації
на час укладення договорів з позивачем
не оспорювався і не спростовувався
податковим органом ані під час
здійснення перевірки ані під час
розгляду справи, однак у суду є докази
щодо кримінальних справ відносно
посадових осіб контрагентів щодо
створення ними фіктивного
підприємництва, висновки суду по
зазначеним фактам сумніву у
Рівненського окружного
адміністративного суду не викликають.

Суд на підставі оцінки наявних у
кримінальній справі Дубенського
міськрайонного суду №1-161/11 та доказів у
їх сукупності встановив, що
господарські операції між позивачем та
контрагентами в дійсності не
відбувались.

Це означає, що висновки податкового
органу про порушення позивачем вимог
підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7
Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про
податок на додану вартість", що
призвело до завищення податку на
додану вартість, є правильними, а
податкові повідомлення-рішення
прийняті правомірно.

За наведених обставин, позов є таким, що
не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Відповідач не надав суду доказів
понесення ним судових витрат, тому
підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволені адміністративного позову
- відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Рівненський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі
проголошення лише вступної та
резолютивної частини постанови або
прийняття постанови у письмовому
провадженні, - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя
Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 25 січня 2014 року.

Постанова не набрала законної сили

Згідно з оригіналом

Помічник судді
Приходько О.Г.