Справа № 822/119/14
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/119/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріТимчишину В. М. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішині до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нетішині
про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нетішині, про
стягнення коштів, у якому, посилаючись
на те, що відповідачем не прийняті до
відшкодування суми виплаченої пенсії
за період з 01.07.2013 року по 30.11.2013 року,
внаслідок чого утворилась
заборгованість в загальній сумі 1000,00
грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
вказала, що відповідачем не
відшкодовані суми виплаченої
позивачем пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання - у нього
утворилася заборгованість в розмірі
1000,00 грн., а тому, позовні вимоги просить
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог,
пояснивши, що до відшкодування суми
виплаченої пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання не прийнято правомірно.
Детально позицію відповідача
викладено у письмових запереченнях,
які долучені до матеріалів справи.

Заслухавши доводи представників
сторін, дослідивши докази, які
знаходяться в матеріалах справи у їх
єдності, взаємному зв'язку та
сукупності, суд дійшов наступних
висновків.

Суд встановив, що згідно акту звірки
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.07.2013 року по
30.11.2013 року складеного сторонами 26.12.2013
року, сума невідшкодованих коштів
складає 1000,00 грн. (основний розмір
пенсії).

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - Основи)
передбачено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання є наслідком страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, належним
страховиком, тим, хто має надавати
застрахованій особі матеріальну
допомогу чи соціальні послуги,
відповідно до статті 25 Основ, є Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків.

Згідно з п. 2 ст. 7 Прикінцевих положень
Закону України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Нормами ч. 2 ст. 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон)
визначено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату
пенсій, по яким виник спір.

Положеннями ч. 2 ст. 2 Закону
передбачено, що особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Відповідно до п. 3 розділу XI Прикінцевих
положень Закону відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків, також зазначеним у статті 8
цього Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Згідно абз. 3 п. 3 розділу XI Закону уся
заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Зі змісту наведеної норми вбачається,
що обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
Фонду страхові платежі підприємства,
що ліквідувалися та на яких було
ушкоджено здоров`я потерпілого.

Відповідно до абз. 7 п. 3 розділу XI
Закону Фонд соціального страхування
від нещасних випадків є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України "Про охорону праці", які
ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

З врахуванням викладеного, суд вважає,
що позовні вимоги щодо стягнення
основного розміру пенсії на суму 1000,00
грн. є законними та обґрунтованими, а
тому їх необхідно задовольнити в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 71, 158- 163,186,254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області задовольнити.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нетішині на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Нетішині Хмельницької
області кошти (основний розмір пенсії)
в сумі 1000 ( одна тисяча ) грн. 00 коп., за
період : з 01.07.2013 року по 30.11.2013 року.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23
січня 2014 року 16:43.

Суддя/підпис/О.П. Шевчук"Згідно з
оригіналом" Суддя О.П. Шевчук