Справа № 2а/1206/221/22/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/45223/12

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд
касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову
Брянківського міського суду
Луганської області від 15 березня 2012 р.
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2012
р. у справі №2а/1206/22/12 за позовом ОСОБА_1
до Управління праці і соціального
захисту населення Брянківської
міської ради Луганської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання повернути посвідчення, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління праці і
соціального захисту населення
Брянківської міської ради Луганської
області, у якому просив визнати
протиправними дії Управління праці і
соціального захисту населення
Брянківської міської ради Луганської
області щодо визнання недійсним та
вилучення у позивача посвідчення члена
сім'ї загиблого (померлого) ветерана
війни, зобов'язати відповідача
повернути позивачу вказане
посвідчення.

Постановою Брянківського міського
суду Луганської області від 15 березня
2012 р., залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2012
р., у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, позивач звернувся з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши в межах доводів касаційної
скарги матеріали справи на предмет
повноти та всебічності дослідження їх
судами та обґрунтованості
застосування норм матеріального права
до спірних правовідносин, вивчивши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав до її
задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що
07.10.2004 року Управління праці і
соціального захисту населення
Брянківської міської ради Луганської
області видало ОСОБА_1 посвідчення
серії НОМЕР_1 члена сім'ї загиблого
(померлого) ветерана війни.

Листом Управління праці і соціального
захисту населення Брянківської
міської ради Луганської області від
16.07.2010 року ОСОБА_1 повідомлено, що вона
має статус члена сім'ї загиблого
(померлого) ветерана війни згідно з абз.
1 п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Листом від 21.11.2011 року відповідач
повідомив УПФУ в м. Брянці, що ОСОБА_1
посвідчення члена сім'ї загиблого
(померлого) ветерана війни отримала
помилково і права на пільги,
передбачені цим статусом не має,
посвідчення члена сім'ї загиблого
(померлого) ветерана війни серії НОМЕР_2
слід вважати недійсним.

Листом від 14.12.2012 року відповідач
повідомив ОСОБА_1, що вона не має прав на
пільги як член сім'ї загиблого
(померлого) ветерана війни, оскільки її
чоловік ОСОБА_3 за життя не мав статусу
«інваліда війни», який повинен
підтверджуватися відповідною довідкою
МСЕК.

Як встановлено судами, ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Експертним висновком від 03.04.1992 року №
301 встановлено, що захворювання ОСОБА_3,
пов'язано з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС. Довідку МСЕК
про зв'язок захворювання з наслідками
аварії на Чорнобильській АЕС за життя
ОСОБА_3 не отримував.

Відповідно до експертного висновку від
29.04.1997 року № 181, захворювання ОСОБА_3, в
наслідок якого настала смерть
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., пов'язано з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Актом самоперевірки від 15.11.2011 року
Управління праці і соціального захисту
населення Брянківської міської ради
Луганської області встановлено, що
відсутня довідка МСЕК з висновком, що
захворювання в наслідок якої наступила
інвалідність, пов'язано з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. За
результатами перевірки проведені
відповідні зміни в ЄДРАП. Прийнято
рішення вважати недійсним посвідчення
серії НОМЕР_1 та лист талонів серії
НОМЕР_3.

Вирішуючи спір по суті, суди вірно
виходили з того, що згідно з п.1 ст.10
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» чинність цього Закону
поширюється на сім'ї, зокрема,
військовослужбовців, прирівняних до
них осіб, зазначених у статтях 6 і 7
цього Закону, які загинули (пропали
безвісти) або померли внаслідок
поранення, контузії чи каліцтва,
одержаних під час захисту Батьківщини
або виконання інших обов'язків
військової служби (службових
обов'язків), а також внаслідок
захворювання, пов'язаного з
перебуванням на фронті або одержаного
в період проходження військової служби
чи на території інших держав під час
воєнних дій та конфліктів.

Відповідно до п.1 ст.7 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» до інвалідів
війни належать також інваліди з числа
військовослужбовців, осіб
вільнонайманого складу, які стали
інвалідами внаслідок поранення,
контузії, каліцтва або захворювання,
одержаних під час захисту Батьківщини,
виконання інших обов'язків військової
служби, пов'язаних з перебуванням на
фронті в інші періоди, з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи,
ядерних аварій, ядерних випробувань, з
участю у військових навчаннях із
застосуванням ядерної зброї, іншим
ураженням ядерними матеріалами.

Згідно з п.10 Положення про порядок
видачі посвідчень і нагрудних знаків
ветеранів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1994 року №302, посвідчення
інваліда війни видаються на підставі
довідки медико-соціальної експертної
комісії про встановлення інвалідності.

Враховуючи, що ОСОБА_3 за життя не мав
статусу інваліда війни, довідка
медико-соціальної експертної комісії
про встановлення йому інвалідності не
видавалася, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку, що ОСОБА_1 не
може мати статус члена сім'ї загиблого
(померлого) ветерана війни.

Суди обґрунтовано не взяли до увагу
посилання позивача на відсутність у
відповідача права вилучати
безпідставно видане позивачу
посвідчення, оскільки відповідно до п.
13-1 Положення про порядок видачі
посвідчень і нагрудних знаків
ветеранів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1994 року № 302, в разі
виникнення підстав, за якими особа
втрачає право на статус, визначений
Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", видане їй раніше посвідчення
вилучається уповноваженим на видачу
посвідчень органом, з повідомленням
органу, який видав таке посвідчення.

Таким чином, судами вірно встановлено
характер спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм процесуального закону,
які б могли призвести до прийняття
невірного рішення, не встановлено.
Твердження касаційної скарги
зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Брянківського міського суду
Луганської області від 15 березня 2012 р.
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2012
р. у справі №2а/1206/22/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: