Справа № 586/40/14-а
Суддя: Дубінчина Т. М.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 586/40/14-а
Номер провадження по справі 2-а/586/89/14
Категорія справи 1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 Середино-Будський районний суд
Сумської області у складі:

головуючого -судді - Дубінчиної Т.М.

при секретарі -Лопатинській Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспектора СОН ДТП
ВДАЇ Дніпровського району м.Києва
Романенка Володимира Володимировича
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом , який мотивує
тим, що правопорушення він не скоював.

Він, ОСОБА_1, 04.01.2012 року знаходився на
власному автомобілі КІА державний
номер ВМ НОМЕР_1. Приблизно о 17-15 він в
цей час, проїзжаючи по Дніпровському
району м. Київ в крайнім правому ряду,
під'їжджаючи до перехрестя
,перебудувався на інший ряд. Після
проїзду перехрестя його було зупинено
Інспектором СОН ДТП Дніпровського
району м. Київа, лейтенантом міліції
Романенко Володимиром
Володимировичем. Він звинуватив його в
тому, що нібито при проїзді перехрестя
він здійснив рух прямо з правого ряду,
не зважаючи на те, що перед перехрестям
висить дорожній знак 5.16 (напрямок руху
по смугах). На його доводи стосовно
того, що він перелаштувався перед
світлофором у середній ряд, інспектор
не зважив . На прохання показати йому
відео фіксацію правопорушення
інспектор повідомив, що фіксування не
велось, і що йому достатньо того що він
бачив власними очима та склав протокол
про адміністративне правопорушення
при цьому не надав докази
правопорушення і не роз'яснив йому
положення статті 268 КУпАП, хоча і зробив
запис у протоколі про роз'яснення прав
та обов'язків, що передбачені даною
статтею. Також, згідно з пунктом 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 23.12.2005 № 14 «Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.
Вищезазначені вимоги постанови
Пленуму Верховного Суду України
інспектором ДПС дотримані не були.

Просить визнати незаконними дії
інспектора СОН ДТП ВДАЇ Дніпровського
району, лейтенанта міліції Романенка
Володимира Володимировича по
складанню постанови та притягнення
його до адміністративної
відповідальності , скасувати
постанову АА2 № 018359 від 04.01.2014 року у
справі про адміністративне
правопорушення , а справу про
адміністративне правопорушення щодо
нього закрити за відсутністю в його
діях складу такого правопорушення.

У судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
заяві. Суду пояснив, що дійсно, його
зупинив інспектор ДАЇ у м.Києві після
того, як він пересік перехрестя ,
через 200 метрів від перехрестя,
звинувавчив його в тому, що він
рухався не по своїй смузі. На його
заперечення, що він рухався
правильно, по прямій смузі як того
вимагав дорожній знак, інспектор не
реагував. На його вимоги показати
фіксування руху відоприладами,
інспектор відповів, що достатньо
того . що він-інспектор бачив сам.
Права і обов"язки йому роз"яснені не
були, клопотання про виклик свідків
також задоволено не було. Просить
скасувати постанову. та визнати дії
інспектора неправомірними.

Відповідач Романенко В.В. в
судове засідання не з"явився, про
день і час розгляду с прави нлежно
повідомлений, надіслав заяву
факсимільним зв"язком, в якій просить
розглянути справу без його участі у
зв"язку з тим, що не може прибути до
суду , позов не визнає. З його
пояснень вбачається, що він
візуально бачив сам, як ОСОБА_1 скоїв
адмінправопорушення. Дослідивши
матеріали справи, заслухавши
позивача, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено
наступні факти і відповідні їм
правовідносини.

Згідно постанови
серії АА2 № 018359 від 04.01.2014 року на
позивача накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в
сумі 300 грн.

Як вбачається з протоколу про
адмінправопорушення серії АА2 №906688
від 04.01.2014 року, 04.01.2014 року в м.Києві
ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВМ НОМЕР_1
порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 "
Напрямки руху по смугах " .,

Позивач ( особа, до якої
було застосовано адміністративне
стягнення посадовою особою ДАЇ,
ОВС, в компетенції яких було
вирішення питання щодо
накладення адмінстягнення) має
можливість звернутися з
адміністративним позовом до цієї
особи про визнання неправомірним
притягнення до
адмінвідповідальності, який повинен
розглядатися за нормами КАС
України.

Суд вважає,
що оскаржувана постанова
прийнята з порушенням порядку,
передбаченого Законами України
«Про міліцію», «Про дорожній рух»,
ПДР України, КУпАП, Інструкції з
оформлення матеріалів про
адміністративні правопорушення,
Інструкції з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС, а
тому підлягає скасуванню.

У доданому до постанови протоколі про
адміністративне правопорушення
інспектором ДПС не зазначено, як було
виявлене правопорушення, якими
доказами підтверджується факт
порушення позивачем ПДР України.
Інспектор ДПС не прийняв до уваги
заперечення позивача та його пояснення
і виніс постанову по справі про
адміністративне правопорушення лише
на підставі складеного протоколу про
адміністративне правопорушення, без
посилання на будь-які докази.

Крім того, у протоколі про
адмін.правопорушення не зазначено
зміст адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1
ст.122 КпАП Укпраїни, не зрозуміло, які
пункти. яких статей " Правил
дорожнього руху " порушив ОСОБА_1

. Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Згідно ст. 45 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом,
забезпечення виконання винесеної
постанови, а також виявлення причин та
умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, що
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих,
свідків, висновком експерта,
речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

До суду надана копія постанови, та
протокол про адміністративне
правопорушення, які були видані
позивачу ОСОБА_1. інспектором ДАЇ і
які неможливо прочитати, оригіналу
відповідач так суду і не надав.
Але згідно ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно п.1.11. Розпорядження МВС
України № 466 від 21.05.2009р. «Про
організацію роботи підрозділів ДАІ з
профілактики правопорушень із
застосуванням засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису»передбачено,
що працівники Державтоінспекції під
час винесення постанови про накладення
стягнення за адміністративне
правопорушення повинні неухильно
дотримуватися вимог статей 33, 34 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що при складанні
постанови про адміністративне
правопорушення стосовно позивача
суб'єктом владних повноважень -
інспектором ДПС - вчинено низку
порушень, а саме , в порушення вимог ст.
280 КУпАП не з'ясовані всі обставини, що
підлягають з'ясуванню при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення, не встановлено
винність позивача у вчинені порушення,
будь-які письмові докази на
підтвердження порушення позивачем ПДР,
крім цього, письмові пояснення
позивача при складанні протоколу
про адміністративну відповідальність
на окремому аркуші не відбиралися.
Пояснення відповідача про те, що він
візуально сам бачив , як ОСОБА_1
порушив Правила дорожнього руху не
можуть бути судом прийняті до уваги
без будь-яких інших доказів.

З огляду на встановлені в судовому
засіданні обставини та визначені
відповідно до них правовідносини,
приймаючи до уваги той факт, що будь-які
відомості, які б спростовували
зазначені позивачем обставини у суду
відсутні, а відповідачем надані не були
, суд приходить до висновку, що вимоги
позивача є обгрунтованими і підлягають
задоволенню.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю за
відсутності складу адміністративного
правопорушення.

На підставі вищевикладеного
та керуючись ч. 1 ст.122, п.1 ст. 247,
ст. 288, 289 , 293 КУпАП, ст. ст.10-11, 71, 86,
102, 160-164 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити позов ОСОБА_1
до інспектора СОН ДТП ВДАЇ
Дніпровського району м.Києва
Романенка Володимира Володимировича
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення.

Визнати неправомірними дії
інспектора СОН ДТП ВДАЇ Дніпровського
району м.Києва , лейтенанта міліції
Романенка Володимира Володимировича
про накладення стягнення у вигляді
штрафу в сумі 300 грн. та скасувати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення
серії АА2 № 018359 від 04.01.2014 року відносно
ОСОБА_1 інспектора СОН ДТП ВДАЇ
Дніпровського району м.Києва ,
лейтенанта міліції Романенко
Володимира Володимировича про
накладення стягнення у вигляді
штрафу в сумі 300 грн. , а провадження
по справі закрити, в зв"язку із
відсутністю в діях ОСОБА_1
складу адмінправопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.
Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя
Т.М. Дубінчина.