Справа № 569/22879/13-а
Суддя: Харечко С.П. С. П.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року
м.
Рівне

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючого судді Харечко С.П.,

при секретарі Калетинець Т.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Мовчуна А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне адміністративну
справу за позовом ОСОБА_3 до Управління
праці та соціального захисту населення
Рівненського міськвиконкому про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Рівненського міськвиконкому про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_4
Як вбачається з постанови № 34
засідання 14 військово-лікарської
комісії, захворювання
«атеросклеротичний кардіосклероз»
майора ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яке в
подальшому призвело до «ішемічної
хвороби серця» і явилось причиною
смерті ОСОБА_4, пов'язане з проходженням
військової служби. 22 вересня 2006 року
вона отримала в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Рівненського міськвиконкому
посвідчення відповідно до якого мала
право на пільги, встановлені
законодавством України для сімей
загиблих (померлих) ветеранів війни. У
зв'язку із втратою вищевказаного
посвідчення вона звернулась до
Управлінні праці та соціального
захисту населення Рівненського
міськвиконкому з заявою про видачу
дубліката посвідчення, однак 22 жовтня
2013 року засідання комісії для розгляду
питань, пов'язаних із встановленням
статусу згідно закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» вирішило, зокрема
- встановити неналежність її до осіб, на
яких поширюється Закон України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»; відмовити їй у
видачі посвідчення «Члена сім'ї
загиблого»; припинити з 01.11.2013 року
надання пільг передбачених ст. 15 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до роз'яснення листа
Міністерства праці та соціальної
політики України від 26.10.98 року, п. 1 ст. 10
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» поширюється на членів сім'ї
померлих військовослужбовців,
захворювання яких одержано в період
проходження військової служби,
незалежно від місця служби та участі в
бойових діях, якщо причинний зв'язок
смерті пов'язаний з отриманим
захворюванням.

В судовому засідання представник
поповича позов підтримав, просив його
задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав подані на
адміністративний позов заперечення,
пояснив, що оскільки ОСОБА_3 не надала
будь-яких доказів на підтвердження
того, що її померлий чоловік ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 належав до учасників
бойових дій чи інвалідів війни,
передбачених статтями 6 і 7 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії її соціального захисту», а
тому чинність Закону України «про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» на ОСОБА_3 не
поширюється, а тому вона не має права на
пільги, передбачені ст. 15 закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, суд
прийшов до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Рівненського
міського управління юстиції від 05
липня 2006 року, ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з свідоцтвом про шлюб, серії
НОМЕР_2, виданого завідуючою відділом
запису актів громадянського стану,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 11 липня 1980 року уклали
шлюб, про що в книзі реєстрації актів
про укладення шлюбу зроблено запис №
1611; після укладення шлюбу дружині
присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ».

Як вбачається з постанови 14
Військово-лікарської комісії
департаменту охорони здоров'я МО
України на підставі протоколу № 34 від 01
вересня 2006 року встановлено, що
захворювання «атеросклеротичний
кардіосклероз» майора ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, яке в подальшому призвело
до «ішемічної хвороби серця» і явилось
причиною смерті ОСОБА_4, пов'язане з
проходженням військової служби.

З долученої копії посвідчення серії
НОМЕР_3, виданого Управління праці та
соціального захисту населення
Рівненського міськвиконкому 22 вересня
2006 року слідує, що ОСОБА_3 має право на
пільги, встановлені законодавством
України для сімей померлих ветеранів
війни.

Як вбачається з виписки протоколу
засідання комісії для розгляду питань,
пов'язаних із встановленням статусу
згідно Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» управління праці
та соціального захисту населення
Рівненського міськвиконкому вирішили,
що враховуючи, що подані на розгляд
комісії документи не відповідають
нормам п. 1 ст. 10 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» - не
підтверджують належність померлого,
майора ОСОБА_4 захворювання якого
явилось причиною смерті, так пов'язане
з проходженням військової служби до
осіб, зазначених у ст. 6 і 7 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
вирішили встановити неналежність
ОСОБА_3 до осіб, на яких поширюється
чинність Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»; рішення комісії
для розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу згідно Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від
20.09.2006 року № 422 вважати таким, що
втратило чинність; відмовити ОСОБА_3 у
видачі посвідчення «Члена сім'ї
загиблого»; втрачене посвідчення
«Члена сім'ї загиблого» ОСОБА_3 серії
НОМЕР_3 від 22.09.2006. видане управлінням
праці та соціального захисту населення
Рівненського міськвиконкому вважати
недійсним; припинити з 01.11.2013 року
ОСОБА_3 надання пільг, передбачених
статтею 15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про соціальний захист і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей», передбачено, що дія цього
закону поширюється, зокрема, на
військовослужбовців, які стали
інвалідами внаслідок захворювання,
пов'язаного з проходженням військової
служби, чи внаслідок захворювання
після звільнення їх з військової
служби, пов'язаного з проходженням
військової служби та членів їх сімей, а
також членів сімей
військовослужбовців, які загинули чи
пропали безвісти.

Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» чинність цього
Закону поширюється на: сім'ї
військовослужбовців, партизанів
підпільників, учасників бойових дій на
території інших держав, прирівняних до
них осіб, зазначених у статтях 6 і 7
цього Закону, які загинули, (пропали
безвісти) або померли внаслідок
поранення, контузії чи каліцтва,
одержаних під час захисту Батьківщини
або виконання інших обов'язків
військової служби (службових
обов'язків), а також внаслідок
захворювання пов'язаного з
перебуванням на фронті або одержаного
в період проходження військової служби
чи на території інших держав під час
воєнних дій чи конфліктів.

ОСОБА_3 не надала будь-яких доказів про
те, що її померлий чоловік ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 належав до учасників
бойових дій чи інвалідів війни,
передбачених статтями 6 і 7 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»

З огляду на недоведеність
представником позивача факту
належності померлого ОСОБА_4 до
будь-якої категорії осіб передбачених
статтями 6 і 7 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» підстав для
поширення дії Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» на ОСОБА_3 суд не
вбачає.

З урахуванням викладених норм, а також
того, що лист Міністерства праці та
соціальної політики від 26.10.1998 року №
01-3/1589-05-03, на який посилається
представник позивача, втратив чинність
відповідно до листа Міністерства праці
та соціальної політики від 01.03.2010 року
№ 164/0/15-10/014, суд дійшов до висновку, що
дії Управління праці та соціального
захисту населення Рівненського
міськвиконкому, які полягали у
встановленні неналежності ОСОБА_3 до
осіб, на яких поширюється Закон України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» є
правомірними, тому в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.11, 12, 17-19, 71, 159-163, 186 КАС
України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Рівненського
міськвиконкому про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії - відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
постанову. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
10-ти днів після з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя

Харечко С.П.