Справа № 2а-4515/12/1370
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/80644/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Весельської Т.Ф., Малиніна В.В.
(доповідач), Ситникова О.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року по справі за позовом ОСОБА_5 до
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України про
стягнення грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2012 року ОСОБА_5 (далі -
позивач) звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України (далі - відповідач) про
стягнення грошової допомоги у сумі 16
380,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 15.09.2011 року його
було звільнено у зв'язку з виходом на
пенсію по інвалідності, за ст..38 КЗпП
України. До виходу на пенсію він
працював у Львівському НДІСЕ судовим
експертом, стаж роботи склав 17 років 4
місяці 1 день. Однак після звернення до
керівництва Львівського НДІСЕ щодо
виплати йому десяти посадових окладів,
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу», позивачу було
відмовлено. Таку відмову вважає
протиправною.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 02.07.2012 року
у задоволені позову відмовлено.

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20.11.2012 року рішення суду першої
інстанції скасовано та прийнято нове
рішення про задоволення позову та
зобов'язано відповідача виплатити
ОСОБА_5 грошову допомогу у сумі 16 380,00
грн.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить його рішення скасувати та
залишити в силі постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
02.07.2012 року.

У свою чергу, позивач надіслав
письмові заперечення на касаційну
скаргу, просить її вимоги залишити без
задоволення.

Розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження
відповідно до статті 222 КАС України.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач 15.09.2011 року наказом № 217-к
звільнений із займаної посади
наукового співробітника лабораторії
судової трасології, балістики та
інженерно-транспортних досліджень за
власним бажанням у зв'язку з виходом на
пенсію по інвалідності за ст. 38 КЗпП
України.

Згідно довідки Управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова від 03.10.2011
року № 13892/03-40, позивач отримує пенсію
по інвалідності відповідно до Закону
України «Про державну службу» при
страховому стажі роботи 38 років 09
місяців 04 дні, в тому числі стаж
державної служби -17 років 04 місяці 01
день.

28 листопада 2011 року позивач
звернувся із заявою у Львівський
науково-дослідний інститут судових
експертиз щодо виплати десяти
посадових окладів відповідно до ст.37
Закону України «Про державну службу».
Під час розгляду звернення позивача,
відповідачем здійснено запити у
Національне агентство України з питань
державної служби та Міністерство
соціальної політики України, яке у
своїй відповіді повідомило, що позивач
набув право відповідно до Закону
України «Про державну службу» на
отримання грошової винагороди у
розмірі 10 місячних посадових окладів.

У відповідь на звернення позивача
Львівський науково-дослідний інститут
судових експертиз запропонував
звернутися позивачу за роз'ясненням у
Міністерство соціальної політики
України або інші органи влади для
з'ясування питання щодо виплати 10
місячних посадових окладів, яке в
подальшому надало роз'яснення, що
судові експерти (після набуття
чинності постановою Кабінету
Міністрів України від 30.03.2011 року № 314)
не є державними службовцями, підстав
для виплати їм 10 місячних посадових
окладів при виході на пенсію немає.

Листом від 02.04.2012 року № 1527
Львівський науково-дослідний інститут
судових експертиз рекомендував
позивачу звернутися до суду.

Відмовляючи у задоволені позову,
судом першої інстанції встановлено, що
позивач вийшов на пенсію на підставі
ст.38 КЗпП України не як державний
службовець, а тому не має права на
отримання грошової допомоги,
передбаченої ст. 37 Закону України «Про
державну службу».

Суд апеляційної інстанції,
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, та, задовольняючи позов,
навпаки, дійшов висновку про наявність
підстав для задоволення позову
позивача як державного службовця.

Колегія суддів погоджується з
висновками апеляційного суду та
зазначає наступне.

Суть спірних правовідносин полягає
в тому чи відноситься позивач, в
минулому судовий експерт, до
державного службовця, що надає право
останньому на виплату грошової
допомоги при виході на пенсію,
передбачену ст.37 Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону
України «Про судову експертизу» на
працівників державних спеціалізованих
установ судових експертиз поширюються
особливості матеріального та
соціально-побутового забезпечення,
передбачені Законом України "Про
державну службу", якщо інше не
передбачено законами України.

Статтею 37 Закону України "Про
державну службу" встановлено, що на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

При цьому встановлено, що виплата
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів передбачена лише
державним службовцям у разі їх виходу
на пенсію при наявності стажу
державної служби не менше 10 років.

Колегія суддів зазначає, що в
даному випадку підставою для відмови у
виплаті позивачу грошової допомоги
слугувала постанова КМУ від 30.03.20011 року
№314 «Про умови оплати праці
працівників державних спеціалізованих
установ судових експертиз», і, як вірно
зазначено судом апеляційної інстанції,
помилково було застосовано
відповідачем першочергово ніж Закон
України "Про державну службу".

Таким чином, вірним є висновок
апеляційного суду, що виплата грошової
допомоги, передбачена ст..37 Закону
України «Про державну службу»,
пов'язана виключно з умовою виходу на
пенсію державного службовця та при
стажі державної служби не менше 10
років. Жодних додаткових умов для
виплати грошової допомоги державному
службовцю у разі виходу його на пенсію
в частині 13 ст.37 Закону України "Про
державну службу" не встановлено.

Зазначене підтверджується
рішенням Конституційного Суду України
від 26.11.2013 року у справі №1-14/2013 №11-рп/2013.

Враховуючи, що позивач, в минулому
як працівник науково-дослідної
установи судових експертиз є державним
службовцем, тому останній має право на
виплату 10 місячних посадових окладів
при виході на пенсію.

Відповідно до частини першої
статті 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки
апеляційного суду є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків суду та обставин
справи не спростовують.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України, - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року по справі за позовом ОСОБА_5 до
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України про
стягнення грошової допомоги, - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:

В.В.Малинін

Т.Ф.Весельська

О.Ф.Ситников