Справа № 802/4455/13-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 січня 2014 р.
Справа № 802/4455/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Віятик Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання:
Бондаренка Ігоря Валерійовича

позивача: ОСОБА_1

відповідача: не
прибув (заява без участі)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до: Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Тернопільській області

про: визнання протиправним та
скасування рішення №42 від 10.06.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2013 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, позивач)
звернувся до Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Тернопільській області (далі -
Інспекція, відповідач) про визнання
протиправним та скасування рішення від
10.06.2013 року №42 про накладення штрафних
санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
посадовими особами відповідача було
прийнято рішення про накладення штрафу
у зв'язку з порушенням вимог ст.26 Закону
України «Про рекламу», а саме:
неподання інформації щодо вартості
розповсюдженої реклами спеціально
уповноваженому органу виконавчої
влади у сфері прав споживачів у
Тернопільській області, необхідної для
здійснення ним передбачених
повноважень, з яким не погоджується
позивач, вважаючи, що ним не вчинялось
порушення законодавства про рекламу
оскільки, розміщена біля входу в
приміщення будівлі, де здійснює свою
діяльність позивач, інформація не є
рекламою в розумінні ст. 1 Закону
України «Про рекламу», а отже, не
потребує одержання дозволу на її
розміщення.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав зазначених у позовній заяві та
просив їх задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, при цьому на адресу суду
надійшла заява від Інспекції про
розгляд справи без їх участі. Крім того,
16.12.2013 року на адресу суду надійшло
заперечення на адміністративний позов,
яким Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Тернопільській області не
погоджується з позовними вимогами та
заперечує щодо їх задоволення,
посилаючись на Закон України «Про
рекламу», Типові правила розміщення
зовнішньої реклами, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.12.2003р. №2067.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази
по справі, з'ясувавши обставини справи
та перевіривши їх доказами в межах
заявлених позовних вимог, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є орендарем нежилого
приміщення на першому поверсі у
будівлі за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується договором оренди б/н
від 01.01.2012 р. (а.с.6-8) та актом
передачі-прийняття майна від 01.01.2012
року (а.с. 9).

Посадовими особами відповідача під час
здійснення заходів з перевірки
дотримання законодавства про рекламу,
було виявлено розміщений біля входу до
будівлі за адресою: АДРЕСА_1, зовнішній
рекламний носій «ІНФОРМАЦІЯ_1», без
отримання спеціального дозволу на
розміщення зовнішньої реклами, чим
порушено вимоги ст. 16 Закону України
«Про рекламу» та Типових правил
розміщення зовнішньої реклами,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2003 р. №2067.

Відповідно до п. 9 Порядку накладення
штрафів за порушення законодавства про
рекламу, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004р.
№693, підставою для розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу
(далі - справа) є відповідний протокол,
складений уповноваженою посадовою
особою Антимонопольного комітету,
Національної ради з питань телебачення
і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або
Держспоживінспекції та її
територіальних органів.

Згідно пунктів 11, 12 вказаного Порядку,
за наявності ознак порушення
законодавства про рекламу приймається
рішення про початок розгляду справи.
Справа розглядається у місячний строк
з дня прийняття рішення про початок її
розгляду.

Відповідачем, 29.03.2013 року складено
протокол про порушення законодавства
про рекламу №42 на основі попередження
з фотофіксацією Управління
муніципальної поліції Тернопільської
міської ради №174/12 від 31.10.2012 року про
наступне: у АДРЕСА_1, магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1», виявлено порушення ст. 16
Закону України «Про рекламу», пункту 3
Правил розміщення зовнішньої реклами у
м. Тернополі, а саме: розміщення
натяжного баннера на стіні будинку із
переліком послуг та без дозволу на
розміщення реклами, що надається
виконавчим органом міської ради.
Зазначене попередження було
направлено рекомендованим листом у м.
Вінницю на ім'я позивача.

Інспекція листом від 29.03.2013 року вих.
№615 повідомила позивача про виявлене
порушення та про надання Інспекції
необхідних документів. А саме: надати
копію свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності, свідоцтво платника
податку, договір з виробником реклами,
вартість розміщеної реклами. Даний
лист отриманий ФОП ОСОБА_2 08.04.2013 року,
що підтверджується відбитком печатки
та підписом на самому листі. Позивачем
зазначені в листі документи та
інформацію не надав.

Тому, 28.04.2013 року службовими особами
Інспекції складено протокол №42 про
порушення законодавства про рекламу
щодо порушення ч. 6 ст. 27 Закону України
«Про рекламу», а саме: неподання
інформації щодо вартості
розповсюдженої реалами спеціально
уповноваженому територіальному органу
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів у Тернопільській області,
необхідної для здійснення
передбачених цим Законом повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
«Про рекламу» органи державної влади
зобов'язані повідомляти рекламодавців,
виробників та розповсюджувачів
реклами про розгляд справ про
порушення ними вимог законодавства про
рекламу не менше ніж за п'ять робочих
днів до дати розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України
«Про рекламу» рекламодавці, виробники
та розповсюджувачі реклами під час
розгляду питання про порушення цього
Закону мають право бути присутніми на
засіданні державного органу під час
розгляду питання про порушення ними
цього Закону; подавати необхідні
документи, давати пояснення;
отримувати копію протоколу засідання
та рішення державного органу,
прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи
бездіяльність зазначеного державного
органу та його посадових осіб до суду.

Рішенням Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Тернопільській
області від 28.05.2013 №42 вирішено
розпочати справу про порушення
законодавства про рекламу відносно ФОП
ОСОБА_2 Рекомендованими листами №847,
№848 від 03.06.2013 року відповідач
повідомив позивача про час і місце
засідання справи про порушення
законодавства про рекламу. А також, що у
разі неявки, матеріали перевірки
будуть розглянуті без його участі.

Засідання щодо розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу
було призначено на 10.06.2013 року о 10:00,
однак позивач на засідання не з'явився.

Протоколом засідання справи про
порушення законодавства про рекламу
від 10.06.2013 року встановлено: за
порушення ч. 6 ст.27 Закону України «Про
рекламу», а саме: неподання інформації
щодо вартості розповсюдженої реклами
спеціально уповноваженому
територіальному органу виконавчої
влади у сфері захисту прав споживачів у
Тернопільській області, необхідної для
здійснення ними передбачених цим
Законом повноважень прийнято рішення
про накладення штрафу на
розповсюджувача реклами.

Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України
"Про рекламу" за неподання або подання
завідомо недостовірної інформації
щодо вартості розповсюдженої реклами
та/або виготовлення реклами та/або
вартості розповсюдження реклами
центральному органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, необхідної для здійснення
ними передбачених цим Законом
повноважень, на рекламодавців,
виробників реклами та
розповсюджувачів реклами накладається
штраф у розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

10.06.2013 року в.о. заступником начальника
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Тернопільській області
щодо позивача винесено рішення №42 про
накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн. за
порушення законодавства про рекламу.
Дане рішення відправлено
рекомендованим листом на адресу
позивача.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про
рекламу" особи, винні у порушенні
законодавства про рекламу, несуть
дисциплінарну, цивільно-правову,
адміністративну та кримінальну
відповідальність відповідно до закону.

Визначаючись щодо позовних вимог суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
рекламу» (далі - Закон), зовнішньою
рекламою є реклама, що розміщується на
спеціальних тимчасових і стаціонарних
конструкціях, розташованих на
відкритій місцевості, а також на
зовнішніх поверхнях будинків, споруд,
на елементах вуличного обладнання, над
проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до п. 2 Типових правил
розміщення зовнішньої реклами,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2003р. №2067, у
цих Правилах терміни вживаються у
такому значенні:

- місце розташування рекламного засобу
- площа зовнішньої поверхні будинку,
споруди, елемента вуличного обладнання
або відведеної території на відкритій
місцевості у межах населеного пункту,
що надаються розповсюджувачу
зовнішньої реклами в тимчасове
користування власником або
уповноваженим ним органом (особою);

- вивіска чи табличка - елемент на
будинку, будівлі або споруді з
інформацією про зареєстроване
найменування особи, знаки для товарів і
послуг, що належать такій особі, вид її
діяльності (якщо це не випливає із
зареєстрованого найменування особи),
час роботи, що розміщений на зовнішній
поверхні будинку, будівлі або споруди
не вище першого поверху або на поверсі,
де розташовується власне чи надане у
користування особі приміщення (крім,
випадків, коли суб'єкту господарювання
належить на праві власності або
користування вся будівля або споруда),
біля входу у таке приміщення, який не є
рекламою.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону, розміщення
зовнішньої реклами у населених пунктах
проводиться на підставі дозволів, що
надаються виконавчими органами
сільських, селищних, міських рад, а поза
межами населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Позивач не погоджується з встановленим
порушенням та зазначає, що на магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_1» розміщена вивіска, яка
визначає вид діяльності.

Однак, ч. 6 ст. 9 Закону чітко визначає, що
таке вивіска, та за якими ознаками
розмежовувати рекламу від вивіски.
Вивіска чи табличка з інформацією про
зареєстроване найменування особи,
знаки для товарів і послуг, що належать
цій особі, вид її діяльності (якщо це не
випливає із зареєстрованого
найменування особи), час роботи, що
розміщена на внутрішній поверхні
власного чи наданого у користування
особі приміщення, на зовнішній
поверхні будинку чи споруди не вище
першого поверху або на поверсі, де
знаходиться власне чи надане у
користування особі приміщення, біля
входу в таке приміщення, не вважається
рекламою.

Аналогічне визначення міститься в
абзаці восьмому пункту 2 Типових правил
розміщення зовнішньої реклами,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29 грудня 2003 року
№2067.

Аналіз даної норми дає підстави
зробити висновок, що вивіска чи
табличка повинна містити лише
інформацію про зареєстроване
найменування особи, знаки для товарів і
послуг, що належать цій особі, вид її
діяльності (якщо це не випливає із
зареєстрованого найменування особи),
час її роботи та не повинна містити в
собі інших елементів, спрямованих на
формування споживачами інтересу до
товару чи послуги, які реалізуються.

Крім того, у судовому засіданні
досліджено та долучено до матеріалів
справи Договір з офіційним дилером
№Д/35/9 від 02.01.2013 року укладений між ТОВ
«Інтертелеком» (Оператор) та ФОП ОСОБА_2
(Офіційний дилер), яким передбачено, що
Офіційний дилер від імені Оператора
здійснює підключення нових абонентів,
документальне їх оформлення, подальше
обслуговування тощо. Відповідно до ч. 7.2
п. 7 даного Договору "Вимоги до "Пункту
Продажу" Офіційного дилера і
субдилера", на фасаді Пункту продажу
має, в обов'язковому порядку,
знаходитись лайтбокс встановленого
зразка, наданий Оператором, а також
рекламні матеріали, що сповіщають про
послуги, що подаються.

Отже, доводи позивача стосовно того, що
розміщена біля входу в приміщення
будівлі за адресою АДРЕСА_1, де здійснює
свою діяльність позивач, інформація не
є рекламою в розумінні ч.6 ст. 9 Закону
України «Про рекламу», а отже, не
потребує одержання дозволу на її
розміщення, не знайшли підтвердження у
суді.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов
висновку, що виходячи з наведених норм
законодавства та встановлених
фактичних обставинах у справі,
відповідач при проведенні перевірки та
прийнятті спірного рішення щодо
виявленого порушення законодавства
про рекламу, діяв відповідно до наданих
йому повноважень, на підставі та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позову.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС
України відшкодування судових витрат
позивачеві, якому відмовлено у позові,
не передбачено.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, Вінницький
окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Віятик Наталія Володимирівна