Справа № 2а-1052/11/2170
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року м. Київ
К/9991/39570/12

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку
касаційного письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до територіального управління
Державної судової адміністрації в
Херсонській області, Головного
управління Державного казначейства
України в Херсонській області,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Херсонській області,
управління Пенсійного фонду України у
Голопристанському районі Херсонської
області, Державної податкової
інспекції у Голопристанському районі
Херсонської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії за касаційною скаргою
Головного управління Державної
казначейської служби в Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 21
квітня 2011 року та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 2 лютого 2012 року,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що наказом виконуючого обов'язки
голови Голопристанського районного
суду Херсонської області від 8
листопада 2010 року №4-30/1
позивача було звільнено з посади судді
Голопристанського районного суду
Херсонської області у зв'язку з
поданням заяви у відставку за станом
здоров'я. На підставі цього наказу
територіальне управління Державної
судової адміністрації у Херсонській
області надало Пенсійному фонду
України довідку від 11
листопада 2010 року №6609/04 про розмір
заробітної плати позивача за жовтень
2010 року для нарахування щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, зазначивши суму 4644,75 грн.
Проте згідно довідки територіального
управління Державної судової
адміністрації у Херсонській області,
виданої на запит позивача, його
заробіток за вказаний місяць становив
8569,85 грн, з якого було утримано до
пенсійного фонду 415,99 грн. На думку
позивача, до складу заробітної плати,
окрім 4644,75 грн, повинно бути також
включено доплату за заміщення посади
голови суду в розмірі 105,64 грн,
індексацію отриманих коштів в розмірі
737,93 грн та щомісячне грошове утримання
в розмірі 4433,63 грн. Вважає, що щомісячне
довічне грошове утримання необхідно
нараховувати із заробітної плати в
сумі 9921,95 грн. Крім цього,
ОСОБА_1 була нарахована вихідна
допомога у розмірі 106 829,25 грн, яку
обраховано із заробітної плати в
розмірі 4644,75 грн за 23 роки роботи
суддею. Вважає, що вихідну допомогу
також необхідно обчислювати із
заробітної плати в сумі 9921,95
грн, тому розмір вихідної допомоги
повинен становити 228 204,85 грн. Отже,
позивачу недонараховано 121375,60 грн
вихідної допомоги. До того ж, всупереч
частині 3 статті 43 Закону України «Про
статус суддів» з вихідної допомоги
позивача утримано податок з доходів
фізичних осіб в розмірі.

Просив з урахуванням уточнення
позовних вимог визнати неправомірними
дії територіального управління
Державної судової адміністрації в
Херсонській області щодо видачі
Пенсійному фонду України довідки «Про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці» від 11
листопада 2010 року №6609/04 та
зобов'язати надати довідку про розмір
заробітної плати в сумі 9921,95 грн;

зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Голопристанському
районі на підставі наданої
територіальним управління Державної
судової адміністрації в Херсонській
області довідки провести перерахунок
щомісячного грошового утримання та
видати недосплачену суму;

визнати неправомірними дії
територіального управління Державної
судової адміністрації в Херсонській
області з нарахування вихідної
допомоги та зобов'язати провести її
перерахунок, виходячи із розміру
заробітної плати 9921,95 грн, та сплатити
121375,60 грн вихідної допомоги без
стягнення податку;

визнати неправомірними дії
територіального управління Державної
судової адміністрації в Херсонській
області щодо стягнення податку з
виданої вихідної допомоги в сумі 106822,25
грн, зобов'язавши Державну податкову
інспекцію в Голопристанському районі
та управління Державного казначейства
в Херсонській області повернути суму
стягненого податку.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року позов ОСОБА_1 було задоволено
частково. Визнано незаконними дії
територіального управління Державної
судової адміністрації в Херсонській
області щодо стягнення податку з
вихідної допомоги. Зобов'язано Головне
управління Державного казначейства в
Херсонській області, Державну
податкову інспекцію у
Голопристанському районі Херсонської
області повернути з місцевого бюджету
Голопристанського району Херсонської
області кошти в розмірі 106822,25 грн,
утриманих в якості прибуткового
податку з вихідної допомоги. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 2 лютого
2012 року апеляційні скарги
територіального управління Державної
судової адміністрації в Херсонській
області та Головного управління
Державного казначейства в Херсонській
області було задоволено частково.
Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року змінено, виклавши її резолютивну
частину у новій редакції. Позов ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано
протиправними дії територіального
управління Державної судової
адміністрації в Херсонській області
щодо утримання податку з доходів
фізичних осіб з вихідної допомоги
ОСОБА_1 Зобов'язано Головне управління
Державного казначейства в Херсонській
області і Державну податкову інспекцію
у Голопристанському районі
Херсонської області вчинити дії щодо
повернення ОСОБА_1 фактично утриманої з
його вихідної допомоги суми податку з
доходів фізичних осіб. В решті рішення
суду першої інстанції залишено без
змін.

Вказуючи на допущені, на думку
Головного управління Державної
казначейської служби в Херсонській
області, судами порушення норм чинного
процесуального та матеріального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, відповідач просить скасувати
постановлені судові рішення в частині
задоволення позову та ухвалити нове
судове рішення, яким зобов'язати
Державну податкову інспекцію у
Голопристанському районі Херсонської
області надати до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Херсонській області висновок
про повернення ОСОБА_1 фактично
утриманої з його вихідної допомоги
суми податку з доходів фізичних осіб та
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Херсонській області - повернути
зазначений податок ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судом
першої інстанції встановлено, що
наказом виконуючого обов'язки голови
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 8 листопада 2010
року №4-30/1 позивача було звільнено з
посади судді Голопристанського
районного суду Херсонської області у
зв'язку з поданням заяви у відставку за
станом здоров'я. На підставі цього
наказу територіальне управління
Державної судової адміністрації у
Херсонській області надало Пенсійному
фонду України довідку від 11 листопада
2010 року №6609/04 про розмір заробітної
плати позивача для нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,
зазначивши суму 4644,75 грн.

Розрахунок розміру заробітної плати
позивача є правильним та сторонами не
оспорюється.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону
України «Про статус суддів», чинному на
час виникнення спірних правовідносин,
судді, який пішов у відставку,
виплачується вихідна допомога без
сплати податку у розмірі місячного
заробітку за останньою посадою за ко
жен повний рік роботи на посаді судді,
але не менше шестимісячного заро бітку.

Згідно з підпунктом «д» пункту 1.3
статті 1 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» дохід із
джерелом його походження з України - це
будь-який дохід, одержаний платником
податку або нарахова ний на його
користь від здійснення будь-яких видів
діяльності на території України, у тому
числі дохід у вигляді заробітної плати,
нарахований (випла чений, наданий)
унаслідок здійснення платником
податку трудової діяльно сті на
території України, від працедавця.

Пунктом 1.1 статті 1 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
визначено, що для цілей цього Закону
під терміном «заробітна плата»
розуміються також інші заохочува льні
та компенсаційні виплати або інші
виплати та винагороди, які випла
чуються (надаються) платнику податку у
зв'язку з відносинами трудового найму
згідно із законом.

Відповідно до підпункту 22.2 статті 22
зазначеного Закону у разі, якщо норми
інших законів чи інших законо давчих
актів, що містять правила
оподаткування доходів (прибутків)
фізич них осіб, суперечать нормам цього
Закону, пріоритет мають норми цього
Закону.

Згідно з підпунктом 4.3.1 пункту 4.3 статті
4 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» до складу загального
місячного або річного
оподатковуваного доходу платника
податку не включаються такі доходи (що
не підлягають відображенню в його
річній податковій декларації) сума
державної матеріальної та соціальної
допомоги у вигляді адресних виплат
коштів та надання соціальних послуг
відповідно до закону, житлових та інших
субсидій або дотацій, компенсацій
(включаючи допомогу по вагітності та
пологах), винагород та страхових
виплат, які отримуються платником
податку відповідно з бюджетів та
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
згідно із законом.

Оскільки вихідна допомога судді, який
пішов у відставку, має разовий характер
та відноситься до державної
матеріальної допомоги, утримання з
позивача прибуткового податку в
розмірі є неправомірним та суперечить
положенням закону.

Крім цього, у рішенні Конституційного
Суду України від 18 червня 2007 року
№4-рп/2007 (справа про гарантії
незалежності суддів) зазначено:
«Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами. У рішеннях
Конституційного Суду України
підкреслюється, що пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається (рішення Конституційного
Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99,
від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17
березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004
року №20-рп/2004)».

Аналіз наведених правових актів, з
врахуванням правової позиції
Конституційного Суду України, дає
підстави для висновку, що вихідна
допомога судді в разі виходу його у
відставку є видом соціальної допомоги
в розумінні Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», тому
не підлягає оподаткуванню. При цьому,
на думку суду, у правовідносинах щодо
оподаткування вихідної допомоги судді,
який пішов у відставку, з огляду на
вказану правову позицію
Конституційного Суду України,
спеціальною нормою є положення статті
43 Закон України «Про статус суддів»,
яка виключає можливість оподаткування
вихідної допомоги.

Отже, утримуючи податок з вихідної
допомоги судді відповідачі
безпідставно застосували зако
нодавство з питань оподаткування.

Головне управління Державної
казначейської служби в Херсонській
області в доводах касаційної скарги
зазначає, що в рішенні суду апеляційної
інстанції не зазначено які саме дії
необхідно вчинити Головному
управлінню Державного казначейства
України в Херсонській області і
Державній податковій інспекції у
Голопристанському районі Херсонської
області щодо повернення позивачу
податку з доходів фізичних осіб, не
визначена сума та не досліджено
платіжний документ, згідно якого кошти
перераховані до відповідного
місцевого бюджету.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду
першої інстанції шляхом виключення
певної суми надміру сплаченого
податку, зазначив, що «суд першої
інстанції, зобов'язавши відповідачів
повернути певну суму надміру
сплаченого податку у певній сумі не
з'ясував її точний розмір. Відсутність
зазначених даних позбавляє і суд
апеляційної інстанції визначити таку
певну суму, яка підлягає поверненню
позивачу».

Фактично суди першої та апеляційної
інстанцій у цій частині позовних вимог
судового рішення по суті цих вимог не
ухвалили, розмір безпідставно
стягнутого податку не встановили, у
зв'язку з чим постановлені судові
рішення не можна визнати законними та
обґрунтованими.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Статтею 225 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

За правилами частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 225, 227, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління
Державної казначейської служби в
Херсонській області задовольнити
частково.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 2 лютого 2012
року скасувати.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року змінити. Скасувати зазначену
постанову в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 про повернення
утриманого прибуткового податку з
виплаченої вихідної допомоги та справу
у цій частині направити на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

В решті постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 21
квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Іваненко Я.Л.