Справа № 800/58/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

24 січня 2014 року
м. Київ справа №
800/58/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Юрченко В.П., ознайомившись з
матеріалами позовної заяви народних
депутатів України: Яценюка Арсенія
Петровича, Кличка Віталія
Володимировича, Тягнибока Олега
Ярославовича до Верховної Ради
України, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Голова Верховної
Ради України Рибак Володимир
Васильович, перший заступник Голови
Верховної Ради України Калєтнік Ігор
Григорович, Голова Лічильної комісії
Верховної Ради України Олійник
Володимир Миколайович про визнання дій
та бездіяльності протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2014 року позивачі звернулися до
Вищого адміністративного суду України
як суду першої інстанції з позовом до
Верховної Ради України, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Голова Верховної Ради України Рибак
Володимир Васильович, перший заступник
Голови Верховної Ради України Калєтнік
Ігор Григорович, Голова Лічильної
комісії Верховної Ради України Олійник
Володимир Миколайович.

В обґрунтування доводів позовних
вимог зазначено, що 16 січня 2014 року
Верховна Рада України VII скликання
прийняла за основу і в цілому проект
Закону України «Про внесення змін до
статті 197 Податкового кодексу України
щодо звільнення від обкладення
податком на додану вартість операцій
із ввезення на митну територію України
природного газу» (законопроект 3853-1).
Позивачі зазначають, що розгляд
зазначеного законопроекту, його
ухвалення та підписання
супроводжувалось грубим порушенням
процедури розгляду законопроектів та
прийняття законів України,
встановленої Законом України «Про
Регламент Верховної Ради України», а
саме: законопроект без будь-яких
правових підстав був включений до
порядку денного пленарного засідання;
його розгляд здійснювався без
обговорення не зважаючи на численні
зауваження народних депутатів України
щодо змісту законопроекту; голосування
протиправно здійснювалось шляхом
підняття рук без застосування
електронної системи для голосування;
підписання прийнятого закону
здійснювалось раніше встановленого
законом строку. Внаслідок таких дій
відповідачем допущена протиправна
бездіяльність, яка виявилась у
недотриманні встановленої процедури
розгляду законопроектів та прийняття
законів України, а також здійсненні
протиправні дії щодо прийняття та
подальшого підписання законопроекту
№ 3853-1, а тому позивачі просили:

- визнати протиправною бездіяльність
Верховної Ради України, яка виявилась у
недотриманні встановленої процедури
розгляду законопроектів та прийняття
законів України під час розгляду і
прийняття за основу та в цілому на
пленарному засіданні 16 січня 2014 року
проекту Закону «Про внесення зміни до
статті 197 Податкового кодексу України
щодо звільнення від обкладення
податком на додану вартість операцій
із ввезення на митну територію України
природного газу» (номер, дата
реєстрації: 3853-1 від 14.01.2014).

- визнати протиправними дії Верховної
Ради України щодо прийняття на
пленарному засіданні 16 січня 2014 року за
основу та в цілому проекту Закону «Про
внесення зміни до статті 197 Податкового
кодексу України щодо звільнення від
обкладення податком на додану вартість
операцій із ввезення на митну
територію України природного газу»
(номер, дата реєстрації: 3853-1 від 14.01.2014),
та подальше його підписання Головою
Верховної Ради України Рибаком В.В.

Вивчивши матеріали позову та доданих
матеріалів, вважаю, що дана справа не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства з таких
підстав.

Згідно з частиною четвертою статті 18
Кодексу адміністративного судочинства
України Вищому адміністративному суду
України як суду першої інстанції
підсудні справи щодо встановлення
Центральною виборчою комісією
результатів виборів або
всеукраїнського референдуму, справи
про дострокове припинення повноважень
народного депутата України, а також
справи щодо оскарження актів, дій чи
бездіяльності Верховної Ради України,
Президента України, Вищої ради юстиції,
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України.

Особливості провадження у справах щодо
оскарження актів, дій чи бездіяльності
Верховної Ради України, Президента
України, Вищої ради юстиції, Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України регулює стаття 171-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з частиною першою якої
її правила поширюються на розгляд
адміністративних справ щодо:

1) законності (крім конституційності)
постанов Верховної Ради України,
указів і розпоряджень Президента
України;

2) актів Вищої ради юстиції;

3) дій чи бездіяльності Верховної Ради
України, Президента України, Вищої ради
юстиції;

4) рішень, дій чи бездіяльності Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України.

Статтею 75 Конституції України
встановлено, що парламент - Верховна
Рада України є єдиним органом
законодавчої влади в Україні.
Здійснюючи свої повноваження,
Верховна Рада України приймає закони,
постанови та інші акти більшістю від
її конституційного складу, крім
випадків, передбачених цією
Конституцією; голосування на
засіданнях Верховної Ради України
здійснюється народним депутатом
України особисто (ч.3 ст.84, п.3 ч.1 ст.85,
ст.91 Конституції України). Тобто,
законотворчість є основною функцією
Верховної Ради України.

Статтею 82 Конституції України
встановлено, що порядок роботи
Верховної Ради встановлюється
Конституцією України та законом про
регламент Верховної Ради України.
Законом України від 10 лютого 2010 року №
1861-VI затверджено Регламент Верховної
Ради України. Відповідно до розділу IV
Регламенту Верховної Ради України
стадіями законодавчої процедури є:
вияв законодавчої ініціативи,
реєстрація законопроекту, розгляд
законопроекту, прийняття закону, його
підписання і оприлюднення. Тобто,
здійснення окремих стадій
законодавчого процесу віднесено до
виключної компетенції Верховної Ради,
яка при цьому реалізує свою
нормотворчу функцію, а не владні
управлінські функції.

З огляду на приписи КАС України, у
адміністративного суду відсутня
компетенція підміняти інший орган
державної влади та перебирати на себе
повноваження щодо вирішення питань,
які Конституцією України віднесені до
компетенції цього органу державної
влади.

Частиною другою статті 2 КАС України
передбачено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Статтею 3 КАС України визначено
поняття, зокрема, під справою
адміністративної юрисдикції розуміють
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень. Під
терміном "суб'єкт владних повноважень"
визначено орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач визначив предметом позову дії
та бездіяльність Верховної Ради
України при здійсненні законотворчої
діяльності. Разом з тим, законотворча
діяльність не є владною управлінською
функцією, а визначений позивачем
предмет спору виходить за межі
адміністративної юстиції.

У мотивувальній частині Рішення
Конституційного Суду України від 27
березня 2002 року № 7-рп/2002
імперативно визначено, що за змістом
положень статей 85, 91 Конституції
України Верховна Рада України приймає
закони, постанови та інші правові акти.
Вони є юридичною формою реалізації
повноважень єдиного органу
законодавчої влади в Україні та,
відповідно до частини другої статті 147,
частини першої статті 150 Конституції
України, є об'єктом судового
конституційного контролю.

Відповідно до частини другої статті 4
КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Таким чином, позовні вимоги, що
ґрунтуються на порушенні відповідачем
встановленої процедури прийняття
законів не належать до юрисдикції
Вищого адміністративного суду України,
оскільки не пов'язані зі здійсненням
владних управлінських функцій, а даний
спір не є справою адміністративної
юрисдикції.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, у
зв'язку з чим необхідно відмовити у
відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
народних депутатів України: Яценюка
Арсенія Петровича, Кличка Віталія
Володимировича, Тягнибока Олега
Ярославовича до Верховної Ради
України, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Голова Верховної
Ради України Рибак Володимир
Васильович, перший заступник Голови
Верховної Ради України Калєтнік Ігор
Григорович, Голова Лічильної комісії
Верховної Ради України Олійник
Володимир Миколайович про визнання дій
та бездіяльності протиправними.

Керуючись статтями 18, 24, 107, 109, 171-1 КАС
України, -

У Х
В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
народних депутатів України: Яценюка
Арсенія Петровича, Кличка Віталія
Володимировича, Тягнибока Олега
Ярославовича до Верховної Ради
України, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Голова Верховної
Ради України Рибак Володимир
Васильович, перший заступник Голови
Верховної Ради України Калєтнік Ігор
Григорович, Голова Лічильної комісії
Верховної Ради України Олійник
Володимир Миколайович про визнання дій
та бездіяльності протиправними.

Ухвала є остаточною і не підлягає
перегляду в апеляційному чи
касаційному порядку.

Суддя

В.П. Юрченко