Справа № 2а-9157/11/0549
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Арапіна Н.Є.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року справа №2а-9157/11/0549

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченка І.В., Жаботинської С.В.,
розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі
Донецької області на ухвалу Торезького
міського суду Донецької області від 12
грудня 2013 року за заявою ОСОБА_2,
зацікавлені особи: скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Торезі
Донецької області, управління
Державної казначейської служби
України у м. Торезі, відділ Державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції, про зміну способу
та порядку виконання постанови
Торезького міського суду Донецької
області у справі № 2-а-9157/11 від 23 червня
2011 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Торезького міського суду
Донецької області задоволена заява
ОСОБА_2 про зміну способу та порядку
виконання судового рішення -
Торезького міського суду Донецької
області у справі № 2-а-9157/11 від 23 червня
2011 року за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в м.
Торезі Донецької області про
зобов'язання нарахувати та виплатити
дитині війни підвищення до пенсії.

Змінено спосіб виконання постанови
Торезького міського суду Донецької
області від 23 червня 2011 року у справі
№2-а-9157/11 за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Торезі Донецької області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії:

- з зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України з м. Торезі Донецької
області здійснити ОСОБА_2 як «дитині
війни» нарахування та виплат)
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
у відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з 01
січня по 30 червня 2011 року з урахуванням
виплачених сум - на стягнення з
Управління Пенсійного Фонду України в
місті Торезі Донецької області за
рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 нарахованої
за рішенням суду суми.

З рішенням суду першої інстанції не
погодились УПФУ в м. Торезі Донецької
області та звернулись з апеляційною
скаргою, у якій вказали, що кошти в
Державному бюджеті для проведення
даних виплат не передбачені на 2013 рік.
Жодних обставин, що ускладнювали б
виконання судового рішення у заяві не
наведено, нарахування по рішенню
проведено. Крім того, заявник
посилається на ЗУ «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», але цей Закон стосується
виконання рішень суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна. Рішенням суду УПФУ
зобов'язано здійснити нарахування та
виплату підвищення до пенсії, з УПФУ не
стягується сума, тому заявник фактично
спонукає суд до винесення нового
рішення по справі. Просили скасувати
ухвалу суду першої інстанції та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні заяви.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

23 червня 2011 року постановою Торезького
міською суду Донецької області позов
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Торезі Донецької області
про зобов'язання вчинити певні дії
задоволено: зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі
Донецької області здійснити ОСОБА_2 як
«дитині війни» нарахування та виплату
підвищення до пенсії в розмірі ЗО
відсотків мінімальної пенсії за віком
у відповідності до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з 01
січня по 30 червня 2011 року з урахуванням
виплачених сум (а.с.9).

Постанова Торезького міського суду
Донецької області від 23 червня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Торезі Донецької області
про зобов'язання вчинити певні дії
набрала чинності 03 липня 201 1 року. 28
листопада 2011 року на виконання рішення
суду видано виконавчий лист, строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання до 03 липня 2012 року.

Згідно довідки Управління Пенсійного
фонду України в місті Торезі від 08
серпня 2013 року сума нарахованого та
невиплаченого підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 01 січня по 30 червня 2011 року
склала у розмірі 1063 грн. 80 коп. (а.с. 120).

Згідно листа Відділу Державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції від 08 липня 2013 року
заявнику роз'яснено право самостійно
звернутися до суду із заявою про заміну
способу та порядку виконання судового
рішення (а.с. 121).

Згідно листа Управління Державної
казначейської служби України в м.
Торезі Донецької області від 13 вересня
2013 року заявнику роз'яснено, що згідно
чинного законодавства Управління
Державної казначейської служби
України в м. Торезі Донецької області
не мас повноважень щодо прийому та
виконання судових рішень, боржниками
за якими є Управління Пенсійного фонду
України в місті Торезі Донецької
області (а.с. 1 22-123).

11 листопада 2013 року постановою
заступника начальника відділу
Державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції Донецької області Коломієць
Н.В. відкрито виконавче провадження
(а.с. 124).

Дослідивши письмові докази, суд першої
інстанції лійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування. їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», відповідно
до статті 3 якого виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Таким чином, за нормами зазначеного
Закону судове рішення у відповідних
спорах може бути виконано лише при
зазначенні судом про стягнення з
державного органу конкретної суми
грошових коштів.

Держава Україна несе обов'язок перед
зацікавленими особами забезпечити
ефективний засіб захисту порушених
прав, зокрема - через належний спосіб
захисту та відновлення порушеного
права. Причому обраний судом спосіб
захисту порушеного права мас бути
ефективним та забезпечити реальне
відновлення порушеного права. Разом з
тим. за нормами Закон) України №4901
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення певної суми
грошових коштів, боржником за яким є
державний орган.

Виходячи з положень зазначеного Закону
та приписів Порядку, затвердженого на
виконання цього Закону постановою
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 2011 року № 845, органи
Казначейства на теперішній час не
мають повноважень для зобов'язання
іншого органу вчинити певні дії та
можливості прийняти до виконання
виконавчий документ без зазначення про
стягнення з державного органу
конкретної суми коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення
в разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими. Підставою для
застосування правил вказаної статті є
обставини, що перешкоджають належними
чином виконати судове рішення в
адміністративній справі, ускладнюють
його виконання роблять неможливим.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції дійшов висновку, що з
урахуванням приписів ст.263 КАС України,
виконання рішення суду у справі №
2-а-9157/11 за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Торезі
Донецької області про зобов'язання
вчинити певні дії, можливе на сьогодні
лише шляхом зміни способу виконання
судового рішення про стягнення
нарахованої за рішенням суду суми, яка
складає у розмірі 1063 грн. 80 коп.
Правових обмежень або перешкод, які
унеможливлювали провести таку заміну
немає та законодавством не
передбачено.

За наведених обставин, суд першої
інстанції дійшов висновку, що подання
Відділу Державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції у справі № 2-а-9157/11 за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Торезі Донецької області
про зобов'язання вчинити певні дії
підлягає задоволенню: змінити спосіб
виконання постанови Торезького
міського суду Донецької області від 23
червня 201 1 року по справі № 2-а-9157/1 1 з
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м.Торезі Донецької
області здійснити ОСОБА_2 як «дитині
війни» нарахування та виплату
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
у відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з 01
січня по 30 червня 2011 року з урахуванням
виплачених сум на стягнення з
Управління Пенсійного Фонду України в
місті Торезі Донецької області за
рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 нарахованої
за рішенням суду суми.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі
Донецької області на ухвалу Торезького
міського суду Донецької області від 12
грудня 2013 року у справі № 6-а/247/250/13 -
залишити без задоволення.

Ухвалу Торезького міського суду
Донецької області від 30 липня 2013 року у
справі № 6-а/247/250/13 - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржено безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
І.В.Сіваченко

С.В.Жаботинська