Справа № 9101/102388/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2013-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2013 р. справа № 2-а/0418/10/2012

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Шлай А.В.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимовій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дніпропетровської міської ради

на постанову Кіровського районного
суду м.Дніпропетровська від 23.05.2012р. у
справі №2а-11/11(2-а/0418/10/2012)

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

до 1.Дніпропетровської міської ради;

2.Виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради

за участю третіх осіб: 1.Управління
ремонту і експлуатації автодоріг;

2.Кіровської районної у місті
Дніпропетровську ради;

3.Комунального виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства Кіровського району;

про визнання протиправними дій та
встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено адміністративний позов, в
якому позивачі просили визнати
недійсним та скасувати рішення
виконкому Дніпропетровської міської
ради від 20.07.2000 р. №1860 в частині, що
стосується приміщень АДРЕСА_1; визнати
незаконним та скасувати рішення
Дніпропетровської міської ради від
25.10.2001р. №2497 в частині, що стосується
приміщень АДРЕСА_1; визнати недійсним
Свідоцтво про право власності від 07.11.01,
що було видане виконавчим комітетом
міської ради і скасувати Розпорядження
про оформлення права власності;
визнати незаконним та скасувати
рішення Дніпропетровської міської
ради від 26.02.2003 р. за № 12/7 в частині, що
стосується приміщень АДРЕСА_2 і про
приміщення АДРЕСА_3. Позивачі також
заявляли про визнання підвальних
приміщення будинку АДРЕСА_1
допоміжними та присвоєння підвальним
приміщенням будинку АДРЕСА_1 статусу
допоміжних.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що з початку експлуатації
(з 1932р.) будинку АДРЕСА_1 в нежитлових
підвальних приміщеннях будинку, які у
відповідності до схеми підвалів, що
знаходиться в інвентарній справі
будинку, є невід'ємною частиною самого
будинку і складають з ним одне ціле,
проходили і проходять водні,
каналізаційні, теплові, електричні
комунікації, які забезпечують
експлуатацію будинку; підвальні
приміщення використовуються для
побутового обслуговування мешканців
будинку, але інвентарна справа будинку
від 1950 року не містить відомостей щодо
цільового призначення підвальних
приміщень будинку АДРЕСА_1 згідно з
Проектом цього будинку.

Позивачі зазначали, що приймаючи
спірні рішення, відповідачі перевищили
свої повноваження, порушили права
позивачів та чинне законодавство. Так,
п.2. ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» встановлено, що мешканці
будинку є співвласниками допоміжних
приміщень будинку; Конституційний Суд
України своїм рішенням від 02.03.2004 N
4-рп/2004 дав офіційне тлумачення ст.1 та ч.
2 ст.10 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» і
встановив, що допоміжні приміщення
(підвали, сараї, кладовки, горища,
колясочні і т. ін.) передаються
безоплатно у спільну власність
громадян одночасно з приватизацією
ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено: визнано підвальні
приміщення будинку АДРЕСА_1
допоміжними та присвоєно підвальним
приміщенням будинку АДРЕСА_1 статус
допоміжних; визнано незаконними та
скасовано рішення виконкому
Дніпропетровської міської ради від
20.07.2000 р. №1860 в частині, що стосується
приміщень АДРЕСА_1; рішення
Дніпропетровської міської ради від
25.10.2001р. №2497 в частині, що стосується
приміщень АДРЕСА_1; рішення
Дніпропетровської міської ради від
26.02.2003 р. за № 12/7 в частині, що
стосується приміщень АДРЕСА_2 і
приміщення АДРЕСА_3; визнано недійсним
свідоцтво про право власності від 07.11.01,
що було видане виконавчим комітетом
міської ради і скасовано розпорядження
про оформлення права власності.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, Дніпропетровська
міська рада (відповідач-1) оскаржує дану
постанову в апеляційному порядку,
просить її скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачам у
задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог
зазначається про неповне з'ясування
судом обставин справи та невірне
застосування норм матеріального та
процесуального права. На думку
апелянта, суд помиляється, скасовуючи
розпорядження про оформлення право
власності та визнаючи недійсним
свідоцтво про право власності від
07.11.11р., що було видане виконавчим
комітетом міської ради та, оскільки
процесуальним законодавством не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, вважає, що судом порушено
норми процесуального права. Щодо зміни
статусу спірного підвального
приміщення відповідач зазначив, що
Законом України „Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку" врегульовуються питання щодо
визначення понять „домопіжних та
нежитлових приміщень". Зокрема, за
визначенням „допоміжне приміщення
багатоповерхового будинку" - це
приміщення, яке призначене для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку, «нежитлові приміщення» - це
ті, що належать до житлового комплексу,
але не відносяться до житлового фонду і
є самостійним об'єктом
цивільно-правових відносин. Апелянт
звертає увагу на те, що відповідно до
матеріалів інвентарної справи, яка
була надана КП ДМБТІ, спірне приміщення
з 1950 року використовувалися під
житлові квартири, та у подальшому
використовувалися для розміщення
різних установ.

Позивачі заперечують проти
задоволення апеляційної скарги. Судове
рішення вважають законним та
обґрунтованим, просять залишити
постанову суду без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи,
стосовно вищезазначених приміщень
будинку АДРЕСА_1 відповідачами були
прийняті наступні рішення: виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради - рішення від 20.07.2000р. №1860 «Про
передачу на баланс нежитлових
приміщень по АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_1
ДБК «Управління по ремонту і
експлуатації автошляхів»; виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради - рішення від 25.10.2001р. №2497 «Про
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_5,
АДРЕСА_4, АДРЕСА_1», Дніпропетровською
міською радою - рішення від 26.02.2003р. № 12/7
«Про надання в безкоштовне
користування спортивних баз
загальноосвітніх навчальних закладів
та приміщень нежитлового фонду міста,
пристосованих для занять фізичною
культурою та спортом, дитячо-юнацьким
спортивним школам».

Вказані рішення стосуються приміщень
будинку АДРЕСА_1, а саме: в рішеннях
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від
20.07.2000р. №1860 та від 25.10.2001р. №2497 йдеться
про приміщення АДРЕСА_1, загальною
площею 152,6 кв.м; в рішенні
Дніпропетровської міської ради від
26.02.03р. № 12/7 - про приміщення АДРЕСА_2 і
про приміщення АДРЕСА_3, загальною
площею 259,7 кв.м.

Крім того, судом встановлено, що також
не заперечується сторонами у справі, у
відповідності до рішення від 20.07.2000р.
№1860 між Управлінням ремонту і
експлуатації автодоріг і Комунальним
виробничим житловим
ремонтно-експлуатаційним
підприємством (далі - КВЖРЕП) було
укладено угоду № 192 від 01.11.2000р. щодо
пайової участі УРЕА в утриманні 5-ти
поверхового будинку АДРЕСА_1 і
прибудинкової території, загальною
площею 152,6 кв.м.;

Згідно з рішенням міськвиконкому від
25.10.2001р. №2497 на підвальне приміщення
АДРЕСА_1 в КП МБТІ було зареєстровано
право власності за Територіальною
громадою м. Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради на
підставі свідоцтва про право власності
від 07.11.01, яке було видане
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради.

З матеріалів справи також вбачається,
що прокурором міста внесено протести
на: п.1,2. рішення виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради №1860
від 20.07.2000р.; пп.3 п.1, п.2 рішення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від
25.10.2001р. №2497; п.40 додатку до рішення
Дніпропетровської міської ради від
26.02.2003р. № 12/7. Міська рада відхилила
протести прокурора щодо рішень від
25.10.2001р. №2497 та від 26.02.2003р. за №12/7,
відносно рішення від 20.07.2000р. №1860
прийнято нове рішення від 19.09.2008 №26/36
«Про внесення змін до рішення
виконкому міської ради від 20.07.2000 року
№ 1860 «Про передачу на баланс
нежитлових приміщень АДРЕСА_4, АДРЕСА_5,
АДРЕСА_1 державному комунальному
підприємству «Управління по ремонту і
експлуатації автошляхів».

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

Матеріали справи свідчать, що з початку
експлуатації (з 1932р.) будинку АДРЕСА_1 в
нежитлових підвальних приміщеннях
будинку, які у відповідності до схеми
підвалів, що знаходиться в інвентарній
справі будинку, є невід'ємною частиною
цього будинку, проходять водні,
каналізаційні, теплові та електричні
комунікації. Тобто зазначенні
приміщення мають забезпечувати
експлуатацію будинку та сприяти
побутовому обслуговуванню мешканців.

Згідно з п.2. ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» мешканці будинку є
співвласниками допоміжних приміщень
будинку. За визначенням вказаного
Закону допоміжні приміщення
багатоквартирного будинку - це
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, поза квартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення)».

Аналогічна норма міститься у Правилах
утримання жилих будинків і
прибудинкових територій, затверджених
наказом Держкомітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005р. №76, де визначено, що допоміжні
приміщення житлового будинку - це
приміщення, що призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місц3евого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає обґрунтованими позовні
вимоги щодо скасування:

- рішення виконкому Дніпропетровської
міської ради від 20.07.2000р. №1860 в частині,
що стосується приміщень АДРЕСА_1,

- рішення Дніпропетровської міської
ради від 25.10.2001р. №2497 в частині, що
стосується приміщень АДРЕСА_1,

- рішення Дніпропетровської міської
ради від 26.02.2003р. за №12/7 в частині, що
стосується приміщень АДРЕСА_2 і
приміщень АДРЕСА_3,

оскільки вказані рішення прийняті
всупереч нормам чинного законодавства.

Не можна погодитися з судом першої
інстанції стосовно задоволення
позовних вимог про скасування
свідоцтва про право власності,
оскільки юрисдикція адміністративних
судів не поширюється на правовідносини
стосовно права власності.

Колегія суддів не погоджується також з
висновками суду першої інстанції щодо
визнання підвальних приміщень
допоміжними та присвоєння підвальним
приміщенням будинку АДРЕСА_1 статусу
допоміжних, оскільки Кодекс
адміністративного судочинства України
не передбачає звернення особи до
адміністративного суду з позовною
вимогою про встановлення факту, якою,
на думку колегії, є вимога про визнання
підвальних приміщень допоміжними.

Таким чином, апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, скасувавши
постанову суту та прийнявши нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в частині визнання нечинними та
скасування рішення виконкому
Дніпропетровської міської ради від
20.07.2000р. №1860 в частині, що стосується
приміщень АДРЕСА_1, рішення
Дніпропетровської міської ради від
25.10.2001р. №2497 в частині, що стосується
приміщень АДРЕСА_1, рішення
Дніпропетровської міської ради від
26.02.2003р. за №12/7 в частині, що стосується
приміщень АДРЕСА_2 і приміщень АДРЕСА_3.

В частині позовних вимог щодо визнання
підвальних приміщень будинку АДРЕСА_1
допоміжними та присвоєння підвальним
приміщенням будинку АДРЕСА_1 статусу
допоміжних та щодо визнання недійсним
свідоцтва про право власності від
07.11.2001р., що видане виконавчим комітетом
міської ради, скасування розпорядження
про оформлення права власності
провадження у справі слід закрити. Ці
вимоги можуть бути заявлені та
розглянуті у порядку цивільного
судочинства.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради на постанову Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська від
23.05.2012р. у справі №2а-11/11(2-а/0418/10/2012)
задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 23.05.2012р. у
справі №2а-11/11(п2-а/0418/10/2012) скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення
виконкому Дніпропетровської міської
ради від 20.07.2000р. №1860 в частині, що
стосується приміщень АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Дніпропетровської міської
ради від 25.10.2001р. №2497 в частині, що
стосується приміщень АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Дніпропетровської міської
ради від 26.02.2003р. за №12/7 в частині, що
стосується приміщень АДРЕСА_2 і
приміщень АДРЕСА_3.

В частині позовних вимог щодо визнання
підвальних приміщень будинку АДРЕСА_1
допоміжними та присвоєння підвальним
приміщенням будинку АДРЕСА_1 статусу
допоміжних та щодо визнання недійсним
свідоцтва про право власності від
07.11.2001р., що видане виконавчим комітетом
міської ради, скасування розпорядження
про оформлення права власності -
провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС
України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
А.В. Шлай

Суддя:
Л.П. Туркіна