Справа № 816/4791/13-а
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/4791/13-а

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Христич
О.С.,

представників позивача - Таратуна С.А.,
Пирковського В.В.,

представника відповідача - Ушакова О.А.,

представників третіх осіб - Момот Л.І.,
Комарної О.В., Бакало С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Фермерського господарства
"Золота Нива" до голови Миргородської
районної державної адміністрації
Полтавської області Волошка
Олександра Васильовича, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору: Державна інспекція
сільського господарства України у
Полтавській області, Управління
Держземагенства у Миргородському
районі Полтавської області, Головне
управління Держземагенства у
Полтавській області про визнання дій
неправомірними та скасування
розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2013 року Фермерське
господарство "Золота Нива" звернулося
до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до голови
Миргородської районної державної
адміністрації Полтавської області
Волошка Олександра Васильовича , треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору: Державна
інспекція сільського господарства
України у Полтавській області,
Управління Держземагенства у
Миргородському районі Полтавської
області, Головне управління
Держземагенства у Полтавській області
про визнання дій голови Миргородської
районної державної адміністрації, в
частині прийняття Розпорядження №248
від 04 грудня 2012 року неправомірними та
скасування Розпорядження голови
Миргородської районної державної
адміністрації №248 від 04 грудня 2012 року
в частині прийняття до земель запасу
державної власності земельної ділянки,
що була в межах Черкащанської
сільської ради для ведення товарного
сільського виробництва Фермерському
господарству "Золота Нива" площею 41,1 га.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
позивач посилався на неправомірність
дій голови Миргородської районної
державної адміністрації Полтавської
області при прийнятті Розпорядження
№248 від 04 лютого 2012 року "Про прийняття
земельної ділянки до земель запасу" в
зв'язку із тим що, позивачем проведено
усі передбачені законодавством дії
щодо продовження договору оренди.
Зазначив, що в жовтні-листопаді 2012 року
Фермерським господарством "Золота
Нива" проведені осінньо-польові роботи,
внесено мінеральне добриво, проведено
весняно-польові роботи 2013 року.
Вказував, на правомірність
використання позивачем земельної
ділянки на території Черкащанської
сільської ради, оскільки протокольне
рішення районної конкурсної комісії
від 21 листопада 2012 року, прийняте з
порушенням норм Закону України "Про
оренду землі", а тому суттєве порушення
процедури при вирішенні питання про
надання її в оренду іншій особі, не
позбавляє позивача права самостійно
господарювати на землі. В зв'язку із чим
вважає, що відповідачем порушено норми
земельного законодавства при
прийнятті Розпорядження від 04 лютого
2012 року №248 "Про прийняття земельної
ділянки до земель запасу" і вважає його
таким, що підлягає скасуванню.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував, мотивуючи правомірністю
Розпорядження голови Миргородської
районної державної адміністрації
Полтавської області від 04 грудня 2012
року №248 "Про прийняття земельної
ділянки до земель запасу", в зв'язку із
тим, що позивач, як орендар, який має
переважне право на укладення договору
оренди землі на новий строк,
зобов'язаний був повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі
і надати проект додаткової угоди до
листа-повідомлення. Разом з тим,
позивач звернувся до Миргородської
районної державної адміністрації
Полтавської області лише 15 жовтня 2012
року, із пропуском строку
встановленого Законом України "Про
оренду землі". Вказував, що переважне
право позивача на укладення договору
оренди припинено, оскільки на його
адресу відповідачем 05 лютого 2012 року
направлено лист-повідомлення про
заперечення у поновленні договору
оренди. Зазначив, що районна державна
адміністрація при здійсненні
повноважень власника землі є вільною у
реалізації права розпоряджатися
землею та вільна у виборі суб'єкта щодо
надання йому права користуватися
землею в порядку встановленому
законом. У зв'язку із тим, що у
Фермерського господарства "Золота
Нива" відсутні будь-які права на спірну
земельну ділянку, оскільки термін дії
договору оренди закінчився, права
позивача оскаржуваним розпорядженням
не порушені, а тому позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Державна
інспекція сільського господарства в
Полтавській області направила до суду
клопотання (від 15 січня 2014 року №01-14/12-9)
про розгляд справи за її відсутності, а
вирішення позову поклала на розсуд
суду, разом з тим в судове засідання
з'явився її представник за довіреністю
Бакало Сергій Володимирович, який
просив скасувати Розпорядження голови
Миргородської районної державної
адміністрації Полтавської області від
04 грудня 2012 року №248.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Головного управління
Держземагенства у Полтавській області
заперечував проти позову та просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору управління Держземагенства у
Миргородському районі Полтавської
області заперечував проти позову та
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2007 року
між Миргородською районною державною
адміністрацією Полтавської області та
Фермерським господарством "Золота
Нива" укладено договір оренди землі,
який зареєстрований Миргородським
районним відділом Полтавської філії ДП
"Центр ДЗК" 08 листопада 2007 року за
№38 (а.с. 104-105).

11 жовтня 2007 року Розпорядженням голови
Миргородської районної державної
адміністрації Полтавської області №315
"Про прийняття земельних ділянок до
державної власності, затвердження
технічних документацій, надання земель
у власність та оренду і дозволу на
розробку технічних документацій та
внесення змін" передано в оренду
земельну ділянку Черкащанської
сільської ради Фермерському
господарству "Золота Нива" терміном на 5
років площею 41,1 га ріллі із земель
державної власності (а.с. 146).

15 жовтня 2012 року Фермерське
господарство "Золота Нива" звернулося
із заявою до голови Миргородської
районної державної адміністрації
Полтавської області про продовження
терміну дії договору оренди від 17
жовтня 2007 року (а.с. 148).

21 листопада 2012 року конкурсною
комісією по передачі в оренду земель
державної власності, визначення
орендної плати та безоплатної передачі
земельних ділянок, вирішено
рекомендувати райдержадміністрації
направити Фермерському господарству
"Золота Нива" лист-повідомлення про
заперечення у поновленні договору
оренди земельної ділянки площею 41,1 га
ріллі із земель державної власності
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Черкащанської сільської
ради (а.с. 110).

04 грудня 2012 року головою Миргородської
районної державної адміністрації
Полтавської області прийнято
Розпорядження №248 "Про прийняття
земельної ділянки до земель запасу"
(а.с. 149).

Позивач з даними діями голови
Миргородської районної державної
адміністрації Полтавської області не
погодився та оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Завданням адміністративного
судочинства, згідно частини першої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, є захист прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Надаючи оцінку діям відповідача, суд
виходить з наступного.

Відповідно до статті 13 Конституції
України земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією конституцією. Держава забезпечує
захист прав усіх суб'єктів права
власності і господарювання, соціальну
спрямованість економіки.

Згідно статті 1 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації" від 09
квітня 1999 року №586-XIV (далі - Закон
України №586-XIV) місцева державна
адміністрація є місцевим органом
виконавчої влади і входить до системи
органів виконавчої влади. Місцева
державна адміністрація в межах своїх
повноважень здійснює виконавчу владу
на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.

Відповідно до статті 6 Закону України
№586-XIV на виконання Конституції
України, законів України, актів
Президента України, Кабінету Міністрів
України, міністерств та інших
центральних органів виконавчої влади,
власних і делегованих повноважень
голова місцевої державної
адміністрації в межах своїх
повноважень видає розпорядження.

Згідно статті 13 Закону України №586-XIV до
відання місцевих державних
адміністрацій у межах і формах,
визначених Конституцією і законами
України, належить вирішення питань: 1)
забезпечення законності, охорони прав,
свобод і законних інтересів громадян; 2)
соціально-економічного розвитку
відповідних територій; 3) бюджету,
фінансів та обліку; 4) управління
майном, приватизації та
підприємництва; 5) промисловості,
сільського господарства, будівництва,
транспорту і зв'язку; 6) науки, освіти,
культури, охорони здоров'я, фізкультури
і спорту, сім'ї, жінок, молоді та
неповнолітніх; 7) використання
землі, природних ресурсів, охорони
довкілля; 8) зовнішньоекономічної
діяльності; 9) оборонної роботи та
мобілізаційної підготовки; 10)
соціального захисту, зайнятості
населення, праці та заробітної плати.
Місцеві державні адміністрації
вирішують й інші питання, віднесені
законами до їх повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 21 Закону України №586-XIV та пункту
"а" частини першої статті 10 Земельного
кодексу України від 25 жовтня 2001 року
№2768-III (далі - Закон України №2768-III) до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
відносин належить, зокрема:
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом.

Згідно із частиною третьою статті 122
Закону України №2768-III (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) районні державні
адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності (крім випадків,
визначених частиною сьомою цієї
статті) у власність або у користування
у межах сіл, селищ, міст районного
значення для всіх потреб та за межами
населених пунктів для
сільськогосподарського використання.

Статтею 13 Закону України "Про оренду
землі" від 06 жовтня 1998 року №161-XIV (далі -
Закон України №161-XIV) визначено, що
договір оренди землі представляє собою
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Строк дії договору оренди землі,
відповідно до статті 19 Закону України
№161-XIV, визначається за згодою сторін,
але не може перевищувати 50 років.

За статтею 31 Закону України №161-XIV
договір оренди землі припиняється,
зокрема, в разі закінчення строку, на
який його було укладено.

Із матеріалів справи вбачається, що
укладений 17 жовтня 2007 року між
Миргородською районною державною
адміністрацією Полтавської області та
Фермерським господарством "Золота
Нива" договір оренди землі припинив
свою дію 08 листопада 2012 року.

Матеріали справи не містять доказів, як
і не надано таких позивачем, що до
договору від 17 жовтня 2007 року вносились
зміни, чи приймались додаткові угоди
стосовно закінчення терміну дії
договору.

Так, відповідно до пункту 8 договору
оренди земельної ділянки від 17 жовтня
2007 року передбачено переважне право на
рівних умовах поновлення його на новий
строк, у цьому разі орендар повинен не
пізніше ніж за 30 днів до закінчення
строку дії договору повідомити
письмово орендодавця про намір
продовжити його дію, позивачем 15 жовтня
2012 року подано на ім'я голови
Миргородської районної державної
адміністрації Полтавської області
Волошка О.В. заяву про продовження
терміну дії договору оренди від 17
жовтня 2007 року.

Як встановлено судом, договір оренди
земельної ділянки укладено на п'ять
років починаючи з дати його реєстрації
до 08 листопада 2012 року, тоді як позивач
звернувся до Миргородської районної
державної адміністрації Полтавської
області 15 жовтня 2012 року, при цьому
звертаючись з листом-повідомленням про
продовження договору оренди землі
орендарем не було надано проекту
додаткової угоди.

Тоді як, за правилами статті 33 Закону
України №161-XIV по закінченню строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі). Орендар, який має намір
скористатися переважним правом на
укладення договору оренди землі на
новий строк, зобов'язаний повідомити
про це орендодавця до спливу строку
договору оренди землі у строк,
встановлений цим договором, але не
пізніше ніж за місяць до спливу строку
договору оренди землі. До
листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди. При
поновленні договору оренди землі його
умови можуть бути змінені за згодою
сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення. У разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди і за
відсутності протягом одного місяця
після закінчення строку договору
листа-повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі такий договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором. У цьому випадку укладання
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі здійснюється із:
власником земельної ділянки (щодо
земель приватної власності);
уповноваженим керівником органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування без прийняття рішення
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної або комунальної
власності). Керівник органу виконавчої
влади або органу місцевого
самоврядування, який уповноважений
підписувати додаткову угоду до
договору оренди землі щодо земельної
ділянки державної або комунальної
власності, визначається рішенням цього
органу. Додаткова угода до договору
оренди землі про його поновлення має
бути укладена сторонами у місячний
строк в обов'язковому порядку.

З системного аналізу вказаної норми
випливає, що обов'язковою умовою
поновлення договору оренди має бути
укладена сторонами у місячний строк
додаткова угода.

Як встановлено судом та не
заперечується позивачем, останнім
разом з листом-повідомленням про
продовження договору оренди земельної
ділянки проект додаткової угоди не
подавався.

Таким чином, судом встановлено, що
позивачем не виконано вимог статті 33
Закону України №161-XIV, а також пункту 8
договору оренди земельної ділянки від
17 листопада 2007 року, а саме - не було
належним чином повідомлено
орендодавця про намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк та
не подано проект додаткової угоди.

Крім того, відповідачем, у визначений
законом строк, листом від 05 грудня 2012
року №01-34/403 (а.с. 107) повідомлено
позивача про відмову у поновленні
договору оренди.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем у межах
повноважень, у спосіб, що передбачені
законодавством України та з
урахуванням всіх обставин правомірно
прийнято Розпорядження від 04 грудня 2012
року "Про прийняття земельної ділянки
до земель запасу".

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги Фермерського
господарства "Золота Нива" є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Фермерського господарства
"Золота Нива" до голови Миргородської
районної державної адміністрації
Полтавської області Волошка
Олександра Васильовича, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору: Державна інспекція
сільського господарства України у
Полтавській області, Управління
Держземагенства у Миргородському
районі Полтавської області, Головне
управління Держземагенства у
Полтавській області про визнання дій
неправомірними та скасування
розпорядження відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови з одночасним
поданням її копії до суду апеляційної
інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 24
січня 2014 року.

Суддя
С.О. Удовіченко