Справа № 244/5094/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кучма В.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року справа №244/5094/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Сніжнянського міського суду
Донецької області від 11 листопада 2013
року в адміністративній справі за
заявою ОСОБА_2 про зміну способу та
порядку виконання судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про
зміну способу та порядку виконання
постанови Апеляційного суду Донецької
області від 11.08.2010 р. по справі №
22-ц-117731/2010, якою зобов'язано управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Сніжнянської
міської ради нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 недоплачену суму одноразової
щорічної допомоги до 5 травня, як
інваліду війни 3 групи у розмірі 7
мінімальних пенсій за віком за 2009 р.
Заявник наголошує на тому, що боржником
виконано дії зобов'язального характеру
щодо нарахування розміру соціальної
виплати, а тому законодавчо можливо
змінити спосіб та порядок виконання
цього рішення шляхом «стягнення»
виплат у сумі 3106,00 грн.

Ухвалою Сніжнянського міського
Донецької області від 11 листопада 2013
року в задоволенні заяви відмовлено.

Позивач не погодився з таким рішенням
і подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить ухвалу суду скасувати та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції. Апеляційну
скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що
викладені у заяві.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
учасники судового розгляду до суду не
прибули, тому, відповідно до ч.1 ст.197 КАС
України, справу розглянуто у
письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до наступного.

Так, відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Тобто, підставою для застосування
правил наведеної статті є обставини, що
перешкоджають належним чином виконати
судове рішення в адміністративній
справі - ускладнюють його виконання або
роблять неможливим.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд
першої інстанції вважав, що вимога
заявника не є зміною способу та порядку
виконання рішення суду, оскільки вона є
похідною від змісту позовних вимог та в
разі її задоволення змінить зміст
рішення. Крім того, зазначає, що заявник
не зазначив які саме обставини
ускладнюють виконання судового
рішення.

Проте, колегія суддів вважає такий
висновок суду першої інстанції
помилковим з огляду на наступне.

Так, за приписами ч. 1 ст. 2 Закон України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 вищезазначеного
Закону, виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Вирішуючи питання щодо зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, колегія
суддів звертає увагу на те, що під
зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних ,
виплат. При цьому, адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Згідно протоколу Управління праці та
соціального захисту населення м.
Сніжне від 16.11.2012 р. № 5, ОСОБА_2
розрахована сума виплати у розмірі 3106,00
грн. відповідно до постанови
Апеляційного суду Донецької області
від 11.08.2010 р. по справі № 22-ц-117731/2010
(а.с.53).

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
передбачено, що держава гарантує
виконання рішення суду виключно про
стягнення коштів, боржником за яким є
державний орган. З огляду на те, що
виконання постанови суду першої
інстанції носить зобов'язальний
характер, у виконавчому документі
зазначена сума коштів, яка підлягає
безспірному списанню з рахунків
боржника.

Виходячи з положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та приписів Порядку,
затвердженого на виконання цього
Закону постановою Кабінету Міністрів
України від 03 серпня 2011 року № 845,
органи Казначейства на теперішній час
не мають повноважень для зобов'язання
іншого органу вчинити певні дії та
можливості прийняти до виконання
виконавчий документ без зазначення
порядку його стягнення, оскільки вони
не наділені повноваженнями робити їх
перерахунок.

Кінцевим результатом виконання
судового рішення по цій справі є
виплата позивачеві коштів державним
органом, що підпадає під компетенцію
Державної казначейської служби
України, тобто, стягнення відповідних
сум за рішенням суду.

Колегія суддів вважає, що з огляду на
положення Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
виконання постанови суду є неможливим
без зміни способу її виконання, а саме
шляхом стягнення конкретної суми, яка
боржником вже нарахована в розмірі 3106,00
грн. і не є спірною, що не було враховано
судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції не в повній мірі
встановив обставини, що мають значення
для справи, що потягло неправильне
вирішення справи і відповідно до п.1
ст.202 КАС України, є підставою для
скасування судового рішення з
ухваленням нового.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.197,199,202,205,206,211,212,254,263 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Ухвалу Сніжнянського міського суду
Донецької області від 11 листопада 2013
року в адміністративній справі №
244/5094/13-а - скасувати.

Прийняти нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_2 про зміну способу та
порядку виконання судового рішення -
задовольнити.

Змінити спосіб виконання постанови
Апеляційного суду Донецької області
від 11 серпня 2010 р. по справі № 22-ц-117731/2010.

Визнати належним спосіб виконання
постанови Апеляційного суду Донецької
області від 11 серпня 2010 р. по справі №
22-ц-117731/2010 шляхом стягнення з
Управління праці та соціального
захисту населення м. Сніжне Донецької
області за рахунок коштів Державного
бюджету України на користь ОСОБА_2 - 3106,00
(три тисячі сто шість) гривень 00
копійок.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Колегія суддів:
Л.В. Губська

Т.Г. Арабей

І.В.
Геращенко