Справа № 1301/1813/12, 2а-438/4/13
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
Справа № 876/7998/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі :

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Довгополова О.М., Шинкар
Т.І.,

з участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
Бориславської міської ради Львівської
області, ОСОБА_1 на постанову
Бориславського міського суду
Львівської області від 26 квітня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Бориславської міської ради Львівської
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_1, Модрицька сільська рада
Дрогобицького району Львівської
області, Державне агентство земельних
ресурсів, про визнання протиправним
рішення,-

В С Т А Н О В И В :

14 листопада 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати протиправним та
скасувати пункт 5.2 рішення
Бориславської міської ради Львівської
області № 597 від 29.07.2005 року ,,Про
передачу у власність та в оренду
земельних ділянок громадянам міста" в
частині передачі ОСОБА_1 в оренду
терміном на 10 років земельної ділянки
для ведення городництва площею 280 кв. м.
по АДРЕСА_1.

Постановою від 26 квітня 2013 року
Бориславський міський суд Львівської
області позов задовольнив в повному
обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, Бориславська міська
рада та третя особа - ОСОБА_1 подали
апеляційні скарги, оскільки вважають,
що постанова прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційних скаргах зазначають, що
спірна земельна ділянка відноситься до
земель міста Борислав, що
підтверджується генеральним планом
м.Борислава Львівської області, згідно
якого земельна ділянка площею 62 га на
підставі Постанови Верховної Ради
України від 24 грудня 1993 року № 3820-ХІІ
,,Про зміну меж міста Борислава
Львівської області" включена у межі
м.Борислав Львівської області.

Генеральний план с.Модричі
Дрогобицького району Львівської
області затверджений рішенням
Модрицької сільської ради від 07.03.2012
року № 178. Територія площею 62 га, яка
включена в межі м.Борислава згідно
вказаної Постанови Верховної Ради
України від 24 грудня 1993 року № 3820-ХІІ не
ввійшла у генеральний план с.Модричі,
що підтверджується фрагментом
генерального плану с.Модричі.

Крім того, факт належності спірної
земельної ділянки місту Бориславу та
наявність компетенції щодо
розпорядження цією земельною ділянкою
у Бориславської міської ради доведенню
не потребують, оскільки встановлені
рішенням Бориславського міського суду
від 14 червня 2004 року.

Ухвалюючи оскаржене рішення, суд
першої інстанції на вказані обставини
не звернув уваги. Також суд
безпідставно відхилив клопотання про
закриття провадження у справі.

З огляду на викладене, Бориславська
міська рада та ОСОБА_1 просили
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Позивач, його представник, представник
Бориславсьої міської ради,
представники третіх осіб - ОСОБА_1 та
Державного агентства земельних
ресурсів в судове засідання
апеляційного суду не з'явились, що не
перешкоджає розгляду справи у
відповідності до приписів ч. 4 ст. 196 КАС
України.

Представник третьої особи - Модрицької
сільської ради заперечив вимоги
апеляційної скарги та просить
залишити скаргу без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги належать до
задоволення частково з таких підстав.

З матеріалів справи суд вбачає, що
відповідно до п.5.2 рішення
Бориславської міської ради Львівської
області №597 від 29 серпня 2005 року ,,Про
передачу у власність та в оренду
земельних ділянок громадянам міста"
ОСОБА_1 передано в оренду на 10 років
земельну ділянку для городництва
площею 280 кв.м., яка розташована в
АДРЕСА_1.

На виконання зазначеного рішення між
Бориславською міською радою та ОСОБА_1
укладено договір оренди землі за № 78
від 15 вересня 2005 року, згідно якого
міська рада передала ОСОБА_1 в оренду
терміном на 10 років земельну ділянку
для городництва площею 280 кв.м.,
розташовану в АДРЕСА_1.

На підставі договорів купівлі-продажу,
посвідчених 03 жовтня 2011 року приватним
нотаріусом Дрогобицького районного
нотаріального округу ОСОБА_3, позивач
ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 об'єкт
незавершеного будівництва житлового
будинку та належну ОСОБА_4 на праві
власності земельну ділянку площею 0,1000
га, яка розташована в АДРЕСА_1, згідно
зазначеної схеми в Державному акті на
право власності на земельну ділянку
площею 0,1000 га серії ЯА № 949206, виданого
Модрицькою сільською радою 21 серпня 2006
року.

Конституційний Суд України в пункті 4
мотивувальної частини Рішення від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) вказав, що органи
місцевого самоврядування, вирішуючи
питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

В постанові від 01 жовтня 2013 року у
справі за позовом заступника прокурора
м. Ялти Автономної Республіки Крим в
інтересах республіканського комітету
Автономної Республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища
до Кореїзської селищної ради про
визнання незаконним та скасування
колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України зазначила: якщо після
оформлення відповідно до чинного
законодавства права власності на
земельну ділянку виник спір про право
цивільне, а відтак, і захищати свої
права та інтереси особи повинні у
способи, визначені у статтях 152 ЗК та 16
Цивільного кодексу України.

В силу ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

На підставі оскарженого п.5.2 рішення
Бориславської міської ради Львівської
області №597 від 29 серпня 2005 року ОСОБА_1
уклала з Бориславською міською радою
договір оренди земельної ділянки.
Таким чином зазначене рішення, яке є
актом індивідуальної дії, вичерпало
свою юридичну силу після реалізації, а
саме: після укладення договору оренди
земельної ділянки.

Спірна земельна ділянка, яку придбав
позивач належала ОСОБА_4 на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 949206 від 21
серпня 2006 року.

Оскільки після оформлення відповідно
до чинного законодавства договору
оренди земельної ділянки та права
власності на земельну ділянку виник
спір про право цивільне, апеляційний
вважає, що захищати свої права та
інтереси особи повинні у способи,
визначені у статтях 152 Земельного
кодексу України та 16 Цивільного
кодексу України.

Таким чином, даний спір має
розглядатись в порядку цивільного
судочинства, що виключає можливість
його розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження в справі, якщо
справу не належить розглядати за
правилами адміністративного
судочинства.

В силу ч.1 ст. 203 КАС України постанова
або ухвала суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
або провадження у справі закривається
з підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції на
порушення наведених
нормативно-правових актів розглянув
справу за правилами КАС України,
колегія суддів визнає правильним
постанову суду першої інстанції
скасувати та закрити провадження у
справі.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, п. 4 ч. 1
ст.198, ч.1 ст. 203, ст. ст. 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги Бориславської
міської ради Львівської області та
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бориславського міського
суду Львівської області від 26 квітня 2013
року у справі № 1301/1813/12, 2а-438/4/13 -
скасувати, провадження в справі
закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а в разі складення ухвали в
повному обсязі відповідно до статті 160
КАС України - з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 24
січня 2014 року.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
О.М. Довгополов

Т.І. Шинкар