Справа № 810/4629/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/4629/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Василенко Г. Ю.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
при секретарі: Старової Н. Е. Файдюка
В. В., Чаку Є. В. Приходько К.
М.розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Київської
митниці Міндоходів на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_5 (далі позивач, ОСОБА_5 О.)
до Київської митниці Міндоходів (далі
відповідач) про визнання протиправною
бездіяльність, зобов`язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулася ОСОБА_5 з
позовом до Київської митниці
Міндоходів про визнання незаконною
бездіяльність відповідача щодо не
розмитнення на пільгових умовах
автомобіля; зобов'язання розмитнити на
пільгових умовах ввезений позивачем
транспортний засіб марки Lexus LX470, шасі №
НОМЕР_1, 2006 року випуску.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
вересня 2013 року позов задоволено
повністю.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та прийняти нову
про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги, а представник
позивача заперечував проти її
задоволення, зазначав, що судом першої
інстанції вірно встановлено обставини
справи та вирішено її з належним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, які з`явилися у
судове засідання, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач в березні 2008 року переїхала з
Придністровської молдавської
республіки на постійне місце
проживання в Україну, що
підтверджується паспортом громадянина
України, виданим Красноокнянським РВ
УМВС України в Одеській області від 26
травня 2008 року.

При переїзді позивач ввезла на
територію України належний їй з 2006 року
автомобіль марки Lexus LX470, 2006 року
випуску право власності на який
підтверджено Свідоцтвом про
реєстрацію автомобіля від 14.12.2006 року
та довідкою Управління
Державтоінспекції Міністерства
Внутрішніх справ Придністровської
молдавської республіки від 20.03.2008 року.
(а. с. 9-10).

У червні 2010 року ОСОБА_5 звернулась із
заявою (№ 26-58/695 від 04.06.2010 року) до
Київської митниці про митне оформлення
автомобіля, проте відповіді на цю заяву
нею отримано не було.

В травні 2013 року позивач повторно
звернулась до відповідача, однак
отримала відмову в пільговому
розмитненні транспортного засобу
вмотивовану спливом шестимісячного
терміну з дня отримання позивачем
паспорту громадянинаУкраїни,
встановленого для пільгового
розмитнення товарів п. 3 ч. 10 ст. 374
Митного кодексу України (в редакціїї з
01.06.2012 року).

Не погоджуючись з рішенням Київської
митниці, позивач звернувся з позовом до
суду.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

У відповідності до ст. 72 Митного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент ввозу автомобілю на територію
України), митне оформлення
розпочинається після подання митному
органу митної декларації, а також усіх
необхідних для здійснення митного
контролю та оформлення документів,
відомостей щодо товарів і транспортних
засобів, які підлягають митному
оформленню.

Засвідчення митним органом прийняття
товарів, транспортних засобів та
документів на них до митного контролю
та митного оформлення здійснюється
шляхом проставлення відповідних
відміток на митній декларації та
товаросупровідних документах.

Як вбачається з копії митної
декларації (а. с. 11), поданої позивачем
на перетині кордону, митне оформлення
автомобіля марки Lexus LX470, 2006 року
випуску розпочато саме 22.03.2008 року, що
підверджується відповідними
відмитками посадових осіб відповідача,
зокрема, про пільгу, надану, згідно зі
ст.8 Закону України № 2681.

В той же час, відповідно до п.12 ст.8
Закону України № 2681 (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин),
звільнялися від оподаткування
особисті речі, в тому числі транспортні
засоби, осіб, які переселилися на
постійне місце проживання в України.

При цьому, із змісту вказаного Закону
вбачається, що транспортні засоби, які
ввозяться громадянами, які
переселяються з інших держав в Україну
для постійного проживання,
звільняються від оподаткування при
дотриманні умов постійного проживання
громадянина на території країни
попереднього місця проживання не менше
одного року; тривалості права
власності на транспортний засіб не
менше одного року; перебування цього
транспортного засобу на обліку в
країні постійного місця попереднього
проживання його власника не менше
одного року, що позивачем, як свідчать
матеріали справи, було дотримано.

За таких обставин, колегія суддів
цілком погоджується з висновком суду
першої інстанції, що застосування до
спірних правовідносин п. п. 3 п.10 ст. 374
Митного кодексу України № 4495-VI від
13.03.2012 року є істотним звуженням
існуючих прав позивача та порушенням
ст. 58 Конституції України, згідно з
якою, закони та інші нормативно-правові
акти не мають зворотної дії в часі.

Крім того, відповідно до п. 5 Перехідних
положень Митного кодексу № 4495-VI, заходи
з митного контролю та виконання митних
формальностей, розпочаті та не
завершені до дня набрання чинності цим
Кодексом, завершуються в порядку та на
умовах, які діяли станом на останній
день місяця, що настає за місяцем, в
якому опубліковано цей Кодекс. Тобто
застосування, за таких обставин, до
спірних правовідносин приписів п. п. 3
п.10 ст. 374 Митного кодексу України № 4495-VI
від 13.03.2012 року є протиправним.

Також колегія суддів критично оцінює
твердження апелянта про звернення
позивача з заявою щодо пільгового
митного оформлення транспортного
засобу лише 07.05.2013 року (вх. № 7042/1245),
оскільки доказами, наявними в
матеріалах справи, це спростовано (а. с.
14).

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на те, що відповідачем не
доведено належними та допустимими
доказами правомірності своїх дій,
колегія суддів вважає обгрунтованими
позовні вимоги позивача.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, якім надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від 30
вересня 2013 року, та не можуть бути
підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці
Міндоходів залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30 вересня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.