Справа № 366/594/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
366/594/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Ткаченко Ю.В.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду у
Іванківському районі Київської
області на постанову Іванківського
районного суду Київської області від 29
березня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
у Іванківському районі Київської
області про визнання дій щодо відмови у
перерахунку пенсії неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Іванківського районного
суду Київської області від 29 березня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач звернулась до
пенсійного фонду із заявою про
здійснення перерахунку призначеної їй
пенсії по інвалідності в розмірі
відшкодування фактичних збитків за
фактично відпрацьований час у зоні
відчуження, однак відповідач відмовив
позивачу у перерахунку пенсії
мотивуючи це тим, що позивачем надано
недостатньо документів для проведення
такого перерахунку.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправним та такими, що суперечать
чинному законодавству, позивач
звернулась із адміністративним
позовом до суду, в якому просила суд
зобов'язати відповідача провести їй
відповідний перерахунок пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивачем підтверджено
належними первинними документами
перебування в зоні відчуження протягом
6 годин робочого часу з 04.05.1986 року по
14.05.1986 року, що в свою чергу дає право
позивачу на проведення перерахунку
призначеної їй пенсії по інвалідності
в розмірі відшкодування фактичних
збитків за фактично відпрацьований час
у зоні відчуження.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

З 01.01.2012 року набув чинності Порядок
обчислення пенсії особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України №1210 від
23.11.2011 року.

Відповідно до п. 1 вищевказаного
Порядку, пенсії за бажанням осіб можуть
призначатися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження в 1986-1990 роках.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» видача
довідок про період роботи (служби) по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року № 22-1
затверджено Порядок подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Пунктами 7, 17 даного
Порядку передбачено необхідність
подання до органу, що призначає пенсію,
довідки про заробітну плату. В них,
зокрема, зазначено, що довідка про
заробітну плату (дохід) особи видається
на підставі особових рахунків,
платіжних відомостей та інших
документів про нараховану та сплачену
заробітну плату підприємством,
установою чи організацією, де працював
померлий годувальник або особа, яка
звертається за пенсією. Якщо такі
підприємства, установи, організації
ліквідовані або припинили своє
існування з інших причин, то довідки
про заробітну плату видаються
правонаступником цих підприємств,
установ чи організацій або архівними
установами. У випадках, коли архівні
установи не мають можливості видати
довідку за встановленою формою з
розшифровкою виплачених сум за видами
заробітку, вони можуть видавати
довідки, що відповідають даним, наявним
в архівних фондах, без додержання цієї
форми. Установлення заробітку для
обчислення пенсії на підставі показань
свідків не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач має посвідчення громадянки,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи першої
категорії та вкладку до нього як
учасник ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС.

Київською обласною МСЕК позивачу
встановлена безстроково ІІ група
інвалідності щодо захворювання,
пов'язаного з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЄС, що
підтверджується відповідною довідкою.

Згідно трудової книжки позивача в
період з 01.09.1979 року по 31.03.1989 року вона
працювала на посаді продавця в
Іванківському РайСТ.

Відповідно до довідки № 97 від 12.03.2007
року, яка видана Іванівським районним
споживчим товариством за відповідною
формою, позивач з 04.05.1986 року по 14.05.1986
року працювала в зоні відчуження.

13.01.2012 року Іванівським районним
споживчим товариством видано довідку,
в якій наведені відомості про період
роботи позивача в зоні відчуження,
кількість відпрацьованих годин,
категорію зони небезпеки, годинну
тарифну ставку за даний період,
кратність підвищення, доплату за
роботу у вихідні та святкові дні,
розмір збереженого середнього
заробітку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем
підтверджено належними первинними
документами перебування в зоні
відчуження протягом 6 годин робочого
часу з 04.05.1986 року по 14.05.1986 року, а тому
дії пенсійного фонду щодо відмови в
проведенні перерахунку пенсії є
протиправними, що вірно було
встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду у Іванківському
районі Київської області - залишити без
задоволення, а постанову Іванківського
районного суду Київської області від 29
березня 2013 року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.