Справа № 817/3471/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"21" січня 2014 р.
Справа № 817/3471/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "12"
листопада 2013 р. у справі за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_3 звернулась до
Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області (з урахуванням
заяви про зменшення розміру позовних
вимог від 12.11.2013 року) про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 29.07.2013 року.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
повністю податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області№ від 29.07.2013
року.

Присуджено на користь позивача
Суб`єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 179,72 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
ДПІ у м.Рівному звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказане рішення та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі відповідач посилається на
незаконність, необ'єктивність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Позивач надав суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу.

З урахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС
України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд
апеляційної скарги здійснюється
судовою колегією в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 17.07.2013 року
Державною податковою інспекцією у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області ( далі
- ДПІ у м. Рівному) проведено
позапланову невиїзну перевірку
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_3 ( далі - ФОП
ОСОБА_3) щодо правомірності формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість по взаєморозрахунках з
ПП "ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ" за вересень
2012 року, листопад 2012 року, грудень 2012
року, січень 2013 року (акт перевірки
№110/1745/НОМЕР_1 17.07.2013).

За результатами перевірки, посадові
особи податкового органу дійшли
висновку, що в порушення:

п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, ФОП ОСОБА_3 завищено
податковий кредит з податку на додану
вартість на загальну суму 9 666,67 грн., (за
листопад 2012 року в сумі 1333,33 грн., за
грудень 2012 року в сумі 5 666,67 грн., за
січень 2013 року в сумі 2666,67 грн.) по
безтоварним операціям з ПП
"ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ".

Висновки посадових осіб податкового
органу про порушення позивачем вимог
законодавства ґрунтуються на
припущенні, що правочини, укладені, між
позивачем і ПП "ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ",
є безтоварними та такими, що вчинені
без наміру створення правових
наслідків, лише з метою заниження
об'єкту оподаткування та несплати
податків.

При цьому, відповідач посилається на
акт перевірки ДПІ у м.Полтаві
Полтавської області Державної
податкової служби №437/22.5-10/35295110 від
10.04.2013 "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП
"ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ" з питань
взаємовідносин з платниками податків
за період: лютий 2010- лютий 2013".

Не погодившись з висновками,
викладеними в акті перевірки, позивач
звернувся до відповідача із
запереченнями (а.с. 8-10), за результатами
розгляду яких відповідач залишив без
змін висновки акта перевірки.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 29.07.2013
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 14500,01 грн., в
тому числі за основним платежем - 9666,67
грн.; за штрафними (фінансовими)
санкціями - 4833,34 грн. (а.с.38).

Дане податкове повідомлення-рішення
базується на висновках відповідача про
завищення позивачем податкового
кредиту по податку на додану вартість
за листопад - грудень 2012 року та січень
2013 року на суму 9666,67 грн.

Вказані висновки зроблені
відповідачем на підставі аналізу
господарських операцій позивача з ПП
"ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ", висновків ДПІ у
м. Полтаві Полтавської області
Державної податкової служби
викладених в акті перевірки
№437/22.5-10/35295110 від 10.04.2013 року та
грунтуються на порушеннях позивачем
вимог п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України.

Зі змісту акта перевірки ДПІ у м.
Полтаві Полтавської області Державної
податкової служби вбачається, що за
податковою адресою ПП
"ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ" особи, що
відповідають за ведення
фінансово-господарської діяльності
відсутні, фактичне місцезнаходження
підприємства за період з моменту
реєстрації та в ході проведення
перевірки встановити немає можливості.

Крім того, з податкової звітності у ПП
"ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ" та проведених
заходів податковим органом
встановлено відсутність виробничого
обладнання, складських та торгівельних
приміщень, транспорту та торгівельного
обладнання, сировини, матеріалів для
здійснення основного виду діяльності,
визначеного згідно довідки з ЄДРПОУ.

З вищенаведеного вбачається, що
податковим органом зроблено висновок,
про те що фінансово-господарська
діяльність ПП "ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ"
здійснюється поза межами правового
поля, що в свою чергу свідчить про не
набуття належним чином цивільної
право-дієздатності.

Отже, керуючись інформацією, наведеною
в акті перевірки ДПІ у м.Полтаві
Полтавської області Державної
податкової служби, відповідач дійшов
висновку, що ФОП ОСОБА_3 проведено з ПП
"ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ" безтоварні
операції у листопаді - грудні 2012 року та
січні 2013 року.

З приводу господарських операцій з ПП
"ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ" судом
встановлено таке.

Факт поставки товарів підтверджується
видатковими та податковими накладними
№177 від 20.11.2012 року на суму 8000 грн., в
тому числі ПДВ - 1333,33 грн.; №258 від 06.12.2012
року на загальну суму поставки в
розмірі 15000 грн., в тому числі ПДВ -
2500 грн.; № 259 від 13.12.2012 року на
загальну суму поставки в розмірі 15000
грн., в тому числі ПДВ - 2500 грн.; № 260 від
24.12.2012 року на загальну суму поставки в
розмірі 4000 грн., в тому числі ПДВ -
666,67 грн.; № 1143 від 18.01.2013 року на
загальну суму поставки в розмірі 16000
грн., в тому числі ПДВ - 2666,67 грн.

Податок на додану вартість за листопад
2012 року в сумі 1333,33 грн., за грудень 2012
року в сумі 5666,67 грн., за січень 2013 року в
сумі 2666,67 грн. за вищевказаними
податковими накладними, включено до
податкового кредиту за відповідні
періоди, який відображено у реєстрі
отриманих податкових накладних, які
відповідають даним додатку №5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість та даним декларації з
ПДВ за відповідні періоди.

Вказані обставини встановлені актом
перевірки та не заперечуються
відповідачем. (аркуш акту перевірки №
3).

Як вбачається з досліджених судом
доказів, у періоді, що перевірявся, на
виконання умов договорів, укладених в
усній формі, ПП "ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ"
було поставлено для позивача окремими
партіями наступні товари: автогума,
амортизатори, блоки керування АВС, АБД;
подушка та стабілізатори кабіни,
енергоакумулятор, полу ресора причепа,
ресора передня, розпилювач форсунок,
скло лобове, тормозні барабани,
колодки, супорта.

Розрахунки за поставлені товари
здійснювалися між сторонами в
безготівковій формі, шляхом
перерахування Покупцем на
розрахунковий рахунок Постачальника
грошових коштів у загальній сумі 132000,00
грн.

Отримання позивачем товарів (авто
запчастин) та їх подальше використання
у власній господарській діяльності
підтверджується видатковими та
податковими накладними, виписаними під
час придбання товару, оприбуткування
останніх згідно оборотно-сальдової
відомості по рахунку 207 за вересень 2012
року - січень 2013 року з подальшим
списанням на потреби поточного ремонту
власних вантажних транспортних
засобів та напівпричепів
зареєстрованих за позивачем в органах
МРЕВ ДАІ - державні номерні знаки -
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 (а.с. 57-74,
78,88-89).

Вказані обставини підтверджуються
копіями свідоцтв про реєстрацію
транспортних засобів та напівпричепів
в органах МРЕВ ДАІ - (державні номерні
знаки - НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5)
належних позивачу - ОСОБА_3, наказами
про забезпечення персональної
відповідальності за збереження
автотранспортної техніки №1 від 12.01.2011
року, №5 від 05.06.2007 року, №6 від 18.06.2008
року, №7 від 15.05.2012 року та відповідними
трудовими угодами з водіями ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.90-97).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складенні під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - після її
закінчення.

Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричинити реальні зміни майнового
стану платника податків.

Наявні в матеріалах справи договори,
податкові та видаткові накладні, в силу
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", є первинними документами та
мають всі необхідні встановлені
законом обов'язкові реквізити. Докази
того, що зазначені первинні документи
не мають юридичної сили або визнані в
установленому порядку недійсними
відповідачем суду не надано.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, інших витрат,
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з абз. 1 пп.138.1.1 п.138.1 ст.138
Податкового кодексу України, витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку та витрати
банківських установ.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового
кодексу України передбачено, що
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

В силу вимог підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України,
до складу витрат не включаються
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

В свою чергу, відповідно до пп. "а" п. 198.1
ст.198 Податкового кодексу України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

В силу вимог пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, до
податкового кредиту не відносяться
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Надані позивачем документи на
підтвердження здійснення
господарських операцій по придбанню
товарів у ПП "ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ" є
первинними документами у розумінні
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
та відповідають всім необхідним
вимогам, передбаченим цим Законом.

Надані позивачем для перевірки
податкові накладні, виписані ПП
"ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ", відповідають
вимогам ст.201 Податкового кодексу
України, претензії щодо їх форми та
змісту в акті перевірки відсутні.

Отже, дослідженими в судовому
засіданні доказами підтверджується
фактичне здійснення позивачем у
періоді, що перевірявся, господарських
операцій з придбання у ПП
"ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ" товарів, які
стали підставою для формування СПД ФО
ОСОБА_3 податкового кредиту з податку
на додану вартість за листопад 2013 року
в сумі 1333,33 грн., за грудень 2012 року в
сумі 5666,67 грн., за січень 2013 року в сумі
2666,67 грн.

Суд відхиляє твердження відповідача,
наведені в акті перевірки, щодо
безтоварності господарських операцій
позивача із контрагентом - ПП
"ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ", внаслідок
відсутності в останнього необхідних
умов для здійснення господарської
діяльності та незабезпечення
складення сторонами
товарно-транспортних накладних на
підтвердження факту перевезення
товарів.

Слід зазначити, що при дослідженні
факту здійснення господарських
операцій, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника податків, оцінювати слід
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої їх сформовано. Відносини між
учасниками попередніх ланок
постачання товарів не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між конкретними
контрагентами. У разі наявності в
податкового органу інформації щодо
порушення окремими платниками
податків податкового законодавства,
негативні наслідки повинні
застосовуватися саме щодо цих осіб.

Стосовно наведених в акті перевірки
доводів щодо відсутності
документального підтвердження факту
перевезення товарів, як на підставу для
визнання господарських операцій між
позивачем та ПП "ПОЛТАВА-ПРОЕКТ-МОНТАЖ"
суд зазначає, що дана обставина не може
вважатися безумовною підставою для
визнання господарських операцій
безтоварними.

Відповідно до пункту 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, що затверджені
Наказом Міністерства транспорту
України від 14.10.1997 року №363,
зареєстровані в Міністерстві юстиції
України 20.02.1998 року за №128/2568,
товарно-транспортна накладна - це
єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу.

Згідно з п.11.7 цих Правил, один із
екземплярів товарно-транспортної
накладної передається
вантажоодержувачу, і служить для
оприбуткування вантажу (товару).

За змістом цієї норми примірник
товарно-транспортної накладної
повинен бути в наявності у покупця,
безвідносно до умов договору поставки
щодо сторони зобов'язаної здійснити
доставку товару.

Тому, положення Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, що затверджені Наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.1997 року №363, зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 20.02.1998
року за №128/2568, до спірних
правовідносин не застосовуються.

Крім того, відсутність окремих
документів не може слугувати підставою
для висновків податкового органу про
відсутність здійснення господарської
операції, якщо з інших даних
вбачається, що фактичний рух товарів та
зміни у власному капіталі,
зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.

Порядок дій органів Державної
податкової служби під час реалізації
владної управлінської функції
контролю за правильністю та повнотою
справляння податкових зобов'язань, у
тому числі щодо спірних зобов'язань,
визначається Податковим кодексом
України. Зазначений
нормативно-правовий акт не містить
норм, які б наділяли відповідача
повноваженнями на визнання правочинів
нікчемними або такими, що не
відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно зі статтею 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"12" листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
С.М. Шевчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33022

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області вул.
Відінська,8,м.Рівне,33023