Справа № 1819/2а-34/11
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2014 р. м. Київ
К/800/54210/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко
Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
про визнання протиправною
бездіяльності щодо перерахунку пенсії,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року,

в с т а н о в и л а :

В квітні 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
подало заяву про роз'яснення постанови
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 14 січня 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостка
Сумської області про визнання
протиправною бездіяльності щодо
перерахунку пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, в якій
просило роз'яснити кінцеву дату, по яку
необхідно проводити перерахунок та
виплату пенсії позивачу.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 29 квітня 2013
року відмовлено в задоволенні вказаної
заяви відповідача.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення,
яким задоволено заяву Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
про роз'яснення постанови
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 14 січня 2011 року.
Роз'яснено постанову Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 14 січня 2011 року таким чином, що за
даним судовим рішенням перерахунок та
виплата ОСОБА_4 державної та додаткової
пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеної ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», мають
здійснюватися до 18 квітня 2012 року.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи касаційної скарги
та правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі у межах, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 14 січня 2011 року
частково задоволено позовні вимоги
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостка Сумської області
про перерахунок пенсії відповідно до
ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Визнано неправомірними
дії відповідача щодо відмови ОСОБА_4 в
перерахунку пенсії відповідно до вимог
ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок, призначити та
провести виплату ОСОБА_4 державної та
додаткової пенсій, починаючи з 01 січня
2004 року, за виключенням періоду з 01
січня 2008 року по 22 травня 2008 року, з
урахуванням проведених з ним
розрахунків, в таких розмірах: державна
пенсія - 6 мінімальних пенсій за віком,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, - 50 % мінімальної пенсії за
віком, відповідно до вимог ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», взявши за основу розмір
мінімальної пенсії за віком,
визначений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», який встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року скасовано зазначене рішення суду
першої інстанції від 14 січня 2011 року в
частині задоволення позовних вимог за
період з 01 січня 2004 року по 17 жовтня 2009
року. Позов ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостка
Сумської області про зобов'язання
провести перерахунок державної та
додаткової пенсій за період з 01 січня
2004 року по 17 жовтня 2009 року залишено без
розгляду. В іншій частині постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

22 квітня 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
подало заяву про роз'яснення постанови
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 14 січня 2011 року, в
якій просило роз'яснити кінцеву дату,
по яку необхідно проводити перерахунок
та виплату пенсії позивачу.

Відмовляючи в задоволенні вказаної
заяви, суд першої інстанції виходив з
того, що судове рішення від 14 січня 2011
року є чітким та зрозумілим, в ньому
зазначено, якими нормами Закону
потрібно керуватися при здійсненні
перерахунку основної та додаткової
пенсій позивачу. Крім того, судом
першої інстанції зазначено, що з самого
визначення поняття пенсії випливає, що
ці виплати здійснюються на постійній
основі один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу. Кінцевий
термін, або строк, на який
призначається пенсія не може
встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи заяву
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області про роз'яснення
постанови Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 14 січня 2011 року, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що оскільки
на момент ухвалення судового рішення
по справі державну та додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу
не було нараховано та виплачено,
останній не мав підстав вважати, що
відповідач порушуватиме його законні
права та інтереси в майбутньому. Таким
чином, апеляційний суд дійшов висновку,
що перерахунок та виплата ОСОБА_4
державної та додаткової пенсій за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» мають бути
обмежені датою ухвалення Харківським
апеляційним адміністративним судом
рішення по справі, а саме, 18 квітням 2012
року.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України з таким
висновком апеляційного суду не
погоджується з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 170 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення є незрозумілим,
суд, який його ухвалив, за заявою осіб,
які беруть участь у справі, або
державного виконавця ухвалою роз'яснює
своє рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

Виходячи зі змісту даної норми,
роз'ясненню підлягає судове рішення у
разі, якщо незрозуміла його
резолютивна частина та без роз'яснення
якої утруднене виконання такого
рішення.

Ясність судового рішення полягає у
логічному, чіткому, переконливому і
зрозумілому викладенні змісту рішення.
Недотримання цих вимог може ускладнити
або взагалі унеможливити виконання
постанови чи ухвали суду.

В заяві Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі Сумської області посилалось на
те, що в судовому рішенні, яке воно
просить роз'яснити, зазначено лише
початок періоду, за який орган
Пенсійного фонду України зобов'язаний
здійснити перерахунок, виплату
державної та додаткової пенсій
позивачу.

Загальне поняття пенсії визначено в
статті 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якого
пенсія - щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом.

Отже, законом не встановлюється ані
строковість, ані обмеженість у часі цих
видів виплат. З самого визначення
поняття пенсії випливає, що ці виплати
здійснюються на постійній основі один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на якийсь строк. В цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін, або
строк, на який призначається пенсія не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Відтак, виплату пенсії позивачу не може
бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком, оскільки це б
обмежувало право позивача на отримання
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка повинна виплачуватись
постійно, один раз на місяць протягом
невизначеного часу та без встановлення
будь-якого терміну або строку виплати
пенсії.

Таким чином, позивач має право на
отримання вищевказаних видів пенсії
постійно та без встановлення
будь-якого обмеження кінцевим терміном
або строком, на який призначається
пенсія.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що постанова
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 14 січня 2011 року
роз'яснення не потребує, оскільки є
зрозумілою, не містить у собі положень,
які б суперечили або виключали одне
одного та ускладнювали її виконання.

Відповідно до частини 1 статті 226
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

За таких обставин, колегія суддів,
перевіривши у межах касаційної скарги
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, приходить до
висновку, що апеляційний суд помилково
скасував законне і обґрунтоване
рішення суду першої інстанції, а тому
ухвала апеляційного суду підлягає
скасуванню, а ухвала суду першої
інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року скасувати, а ухвалу
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 29 квітня 2013 року
залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І.
Мойсюк В.В. Тракало