Справа № 802/4536/13-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 січня 2014 р.
Справа № 802/4536/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медяної Н.А.

представника позивача:
Томенка Р.В.

представника відповідача:
Бабія Р.В., Станіславської О.М.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: іноземного підприємства
"Сканди Лайн Україна"

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

13.11.2013 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - іноземне підприємство "Сканди
Лайн Україна" (далі - ІП "Сканди Лайн
Україна") з адміністративним позовом до
відповідача - Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Вінницька
ОДПІ). У позовній заяві позивач просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Вінницької ОДПІ від 31.10.2013 року № ,
яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 502885 грн, в тому числі
за основним платежем - 402308 грн, штрафною
санкцією - 100577 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на те, що відповідачем
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку з питань
достовірності та повноти нарахування
сум податку на додану вартість по
взаєморозрахунках з ТОВ
"Вінінвестсервіс" за квітень, травень
2013 року. За результатами перевірки був
складений акт № 780/2205/37247514 від 21.10.2013
року, на підставі якого Вінницькою ОДПІ
винесено оскаржуване податкове
повідомлення-рішення. Позивач вважає
протиправними та необґрунтованими
висновки викладені в акті перевірки, а
податкове повідомлення-рішення
незаконним, оскільки ІП "Сканди Лайн
Україна" у період квітень-травень 2013
року відносило до складу податкового
кредиту суми сплаченого ПДВ, у зв'язку
із наданням послуг ТОВ
"Вінінвестсервіс", що підтверджені
податковими накладними, оформленими
належним чином та іншими документами
бухгалтерського обліку, а вказана
господарська операція носить реальний
характер.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав. Посилаючись
на обставини викладені у позовній
заяві та пояснення надані у судовому
засіданні, просив позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив
та просив суд у його задоволенні
відмовити повністю. Як на підставу
заперечень посилався на фіктивність
господарських договорів позивача із
ТОВ "Вінінвестсервіс" у зв'язку із
відсутністю трудових ресурсів,
виробничого обладнання. Також
посилається на непідтвердження
фактичного проведення операцій з
виготовлення рекламної продукції та її
розповсюдження по території України.
Окрім того, зазначив, що перевіркою
встановлено неналежне оформлення
податкових накладних ТОВ
"Вінінвестсервіс", а саме зазначення
номенклатури послуг відрізняється від
номенклатури, відображених в
податковому обліку ІП "Сканди Лайн
Україна".

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін та оцінивши інші
докази, які є у справі, суд доходить
висновку, що заявлений
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи справу, суд встановив, що
головним державним податковим
ревізором-інспектором відділу
перевірок платників податків
управління податкового аудиту
Вінницької ОДПІ, проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка з питань достовірності та
повноти нарахування сум податку на
додану вартість по взаєморозрахунках з
ТОВ "Вінінвестсервіс" за квітень,
травень 2013 року.

За результатами проведеної перевірки
складено Акт № 780/2205/37247514 від 21.10.2013 року
про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки з
питань достовірності та повноти
нарахування сум податку на додану
вартість по взаєморозрахунках з ТОВ
"Вінінвестсервіс" за квітень, травень
2013 року (а.с.11- 25 т.1).

Вказаним актом задокументовано ряд
наявних на думку контролюючого органу
порушень податкового законодавства, що
допущені у своїй діяльності позивачем,
в тому числі й ті, яким надається оцінка
у справі яка розглядається, а зокрема п.
198.1, п. 198.6 ст. 198 та п.200.1, п. 200.2 та п.200.3, 200.4
ст. 200 Податкового кодексу України (далі
- ПК України), в результаті чого ІП
"Сканди Лайн Україна" занижено суми
податку на додану вартість на 402308 грн.

Зазначені висновки стали підставою для
прийняття податкового
повідомлення-рішення від 31.10.2013 року №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 502885 грн, в тому числі
за основним платежем - 402308 грн, штрафною
санкцією - 100577 грн (а.с. 35 т. 1).

Не погоджуючись з винесеним податковим
повідомленням-рішенням, позивач з
метою його скасування та захистом
своїх прав, звернувся до суду.

Надаючи оцінку наведеним обставинам та
визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд бере до уваги, що згідно п. 200.1
ст. 200 ПК України, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними,оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України, при
здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Відповідно до частини другої статті 3
Закону України від 16 липня 1999 року №
996-ХІV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

При цьому нормами ч. 2 ст. 9 вказаного
Закону встановлені вимоги до первинних
документів. Первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в листі від 02 червня 2011 року
№742/11/13-11, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясовувати, зокрема, такі
обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

На підтвердження позовних вимог
позивач надав суду для долучення до
матеріалів справи копії первинних
документів по взаємовідносинам зі
своїм контрагентом ТОВ
"Вінінвестсервіс", а саме договори про
надання послуг, податкові накладні,
акти здачі-приймання робіт, платіжні
доручення про перерахування грошових
коштів, тощо.

Із змісту статуту ІП "Сканди Лайн
Україна" встановлено, що підприємство
займається такими видами діяльності,
зокрема :

- оптова торгівля фармацевтичними
товарами;

- оптова торгілвя парфумними та
косметичними товарами;

- реалізація лікарських засобів,
хімічних речовин, ветеринарних
медикаментів та препаратів, медичного
обладнання, медичного інструменту,
витратних матеріалів;

- неспеціалізована оптова торгівля;

- роздрібна торгівля фармацевтичними
товарами в спеціалізованих магазинах;

- роздрібна торгівля косметичними
товарами та туалетними
приналежностями в спеціалізованих
магазинах (а.с.171-184 т.2).

При здійсненні своєї господарської
діяльності між ІП "Сканди Лайн Україна"
та ТОВ "Вінінвестсервіс" укладений
договір про надання рекламних послуг №
35 від 01.04.2013 року, та додаткових угод до
нього № 1, № 2 від 01.04.2013 року, договір
про надання послуг реклами № 38 від
03.05.2013 року, договір про надання
маркетингових послуг № 39 від 03.05.2013
року.

Відповідно до умов договору № 35 від
01.04.2013 року, Виконавець (ТОВ
"Вінінвестсервіс") зобов'язується
надати Замовнику (ІП "Сканди Лайн
Україна") послуги з виготовлення
ескізів та логотипів, друкування та
виготовлення рекламних матеріалів з
логотипів ТМ DRYDRY та СтопАгент,
написання статей та розміщення їх в
подальшому в друкованих виданнях, а
також доставка рекламної продукції.

Факт надання послуг ТОВ
"Вінінвестсервіс" позивачу, відповідно
до договору № 35 підтверджені
податковими накладними № 25 від 15.05.2013
року, №37 від 20.05.2013 року, № 51 від 27.05.2013
року, № 62 від 30.05.2013 року, № 44 від 22.05.2013
року, № 33 від 20.05.2013 року, № 35 від 20.05.2013
року, № 4 від 03.05.2013 року, № 17 від 10.05.2013
року, № 19 від 13.05.2013 року, № 8 від 07.05.2013
року, № 3 від 03.05.2013 року, № 63 від 30.05.2013
року, № 50 від 27.05.2013 року, № 23 від 26.04.2013
року, № 24 від 29.04.2013 року, № 25 від 30.04.2013
року (а.с.58-74 т. 1), актами
приймання-передачі наданих послуг №
ОУ-0000013 від 30.04.2013 року, № ОУ-0000012 від
29.04.2013 року, № ОУ-0000011 від 26.04.2013 року, №
ОУ-0000018 від 03.05.2013 року, № ОУ-0000026 від
10.05.2013 року, № ОУ-0000032 від 15.05.2013 року, №
ОУ-0000036 від 20.05.2013 року, № ОУ-0000038 від
20.05.2013 року, № ОУ-0000048 від 27.05.2013 року, №
ОУ-0000017 від 03.05.2013 року, № ОУ-0000042 від
22.05.2013 року, № ОУ-0000047 від 27.05.2013 року, №
ОУ-0000028 від 13.05.2013 року, № ОУ-0000064 від
10.06.2013 року, № ОУ-0000060 від 03.06.2013 року, №
ОУ-0000061 від 03.06.2013 року (а.с. 42-57 т. 1).

Також, відповідно до умов договору № 38
від 03.05.2013 року, Виконавець (ТОВ
"Вінінвестсервіс") зобов'язується
здійснювати Замовнику (ІП "Сканди Лайн
Україна") рекламні послуги, надавати
рекламні послуги, розміщувати рекламну
продукцію по адресам потенційних
клієнтів з метою розповсюдження
продукції Замовника, а також з метою
збільшення клієнтської бази по
Україні.

В обгрунтування позовних вимог,
відповідно до договору № 38 позивачем
надані податкові накладні № 46 від
24.05.2013 року, № 53 від 28.05.2013 року, № 13 від
08.05.2013 року, № 58 від 29.05.2013 року, № 30 від
17.05.2013 року, № 54 від 28.05.2013 року, № 57 від
29.05.2013 року, № 15 від 10.05.2013 року, № 55 від
28.05.2013 року, № 2 від 03.05.2013 року, № 9 від
07.05.2013 року, № 24 від 15.05.2013 року, № 47 від
24.05.2013 року, № 31 від 17.05.2013 року, № 59 від
29.05.2013 року, № 36 від 20.05.2013 року, № 42 від
22.05.2013 року, № 65 від 30.05.2013 року, № 52 від
27.05.2013 року, № 66 від 30.05.2013 року, № 10 від
07.05.2013 року, № 56 від 28.05.2013 року, № 18 від
13.05.2013 року (а.с. 182- 204 т. 1), а також акти
здачі-приймання робіт № ОУ-0000063 від
07.06.2013 року, № ОУ-0000034 від 17.05.2013 року, №
ОУ-0000044 від 24.05.2013 року, № ОУ-0000023 від
08.05.2013 року, № ОУ-0000055 від 29.05.2013 року, №
ОУ-0000031 від 15.05.2013 року, № ОУ-0000051 від
28.05.2013 року, № ОУ-0000054 від 29.05.2013 року, №
ОУ-0000052 від 28.05.2013 року, № ОУ-0000024 від
10.05.2013 року, № ОУ-0000027 від 13.05.2013 року, №
ОУ-0000050 від 28.05.2013 року, № ОУ-0000053 від
28.05.2013 року, № ОУ-0000016 від 03.05.2013 року, №
ОУ-0000022 від 08.05.2013 року, № ОУ-0000057 від
30.05.2013 року, № ОУ-0000049 від 27.05.2013 року, №
ОУ-0000040 від 22.05.2013 року, № ОУ-0000039 від
20.05.2013 року, № ОУ-0000056 від 29.05.2013 року, №
ОУ-0000021 від 07.05.2013 року, № ОУ-000045 від
24.05.2013 року, № ОУ-0000035 від 17.05.2013 року.

Згідно умов договору про надання
маркетингових послуг № 39 від 03.05.2013
року, Виконавець (ТОВ "Вінінвестсервіс")
зобов'язується надавати Замовнику (ІП
"Сканди Лайн Україна") маркетингові та
рекламні послуги стосовно способів
пошуку потенційних клієнтів, щодо
збуту товарів Замовника, які
постачались, постачаються або
плануються в майбутньому до постачання
Замовником, а Замовник зобов'язується
своєчасно прийнято такі послуги та
оплатити їх відповідно до умов
Договору.

На підтвердження реальності
здійснення цих господарських операцій
з ТОВ "Вінінвестсервіс" позивачем було
надано суду акти здачі-прийняття робіт
№ ОУ-0000062 від 05.06.2013 року, № ОУ-0000041 від
22.05.2013 року, № ОУ-0000037 від 20.05.2013 року, №
ОУ-0000025 від 10.05.2013 року, № ОУ-0000015 від
03.05.2013 року, № ОУ-0000033 від 17.05.2013 року, №
ОУ-0000019 від 07.05.2013 року, № ОУ-0000029 від
13.05.2013 року, № ОУ-0000046 від 27.05.2013 року, №
ОУ-0000043 від 24.05.2013 року, № ОУ-0000030 від
15.05.2013 року, (а.с.79-99 т. 1), податкові
накладні № 1 від 03.05.2013 року, № 7 від
07.05.2013 року, № 20 від 13.05.2013 року, № 16 від
10.05.2013 року, № 64 від 30.05.2013 року, № 45 від
24.05.2013 року, № 49 від 27.05.2013 року, № 43 від
22.05.2013 року, № 29 від 17.05.2013 року, № 34 від
20.05.2013 року, № 23 від 15.05.2013 року (а.с.101-111
т. 1).

Крім того, у матеріалах справи
містяться копії звітів про
розповсюдження рекламної продукції по
Україні згідно додатків № 1-20 до
договору № 38 від 03.05.2013 року, звіти по
пошуку потенційних клієнтів
відповідно до договору № 39 від 03.05.2013
року, звіт по наданню послуг по рекламі
відповідно до договору № 35 від 03.05.2013
року, зразки рекламних матеріалів
(а.с.211-248 т. 1, 1- 158 т. 2), що додатково
підтверджують фактичне надання послуг
з розміщення реклами та підтверджує
реальність операцій здійсненими між
позивачем та ТОВ "Вінінвестсервіс".

Водночас суд зазначає, що з метою
встановлення реальності здійснення
вказаних операцій позивачем надані
платіжні доручення (а.с. 205-250 т. 2, 1-3 т. 3),
що свідчить про зміну майнового стану
сторін та фактичне здійснення
господарських операцій. Крім того, факт
оплати ІП "Сканди Лайн Україна" наданих
послуг не заперечується у Акті
перевірки № 780/2205/37247514 від 21.10.2013 року та
не оспорюється представником
відповідача.

Отже, суд вважає безпідставним
посилання відповідача на фіктивність
вказаних господарських операцій,
оскільки матеріали справи містять
податкові накладні, акти
здачі-приймання робіт, звіти виконаних
послуг, платіжні доручення, які у своїй
сукупності свідчать про
неправомірність посилань відповідача,
викладених в акті перевірки щодо
відсутності намірів сторін по
договорах для настання реальних
наслідків.

Окрім зазначеного, судом встановлено,
що під час перевірки використано акт
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Вінінвестсервіс" від 04.12.2012 року за №
650/22-200/34788117, на підставі якого зроблено
висновок про відсутність реального
вчинення господарських операцій.
Проте, суд вважає безпідставними
доводи відповідача з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 3 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання
податкового,валютного та іншого
законодавства N 984 від 22.12.2010 року, акт -
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Пунктом 5 вказаного Порядку
встановлено, що в акті перевірки на
першому аркуші у верхньому лівому
кутку зазначаються дата реєстрації
акта (довідки) перевірки та номер акта
(довідки) перевірки.

Із матеріалів справи видно, що
податковими ревізорами був
використаний акт № 650/22-200/34788117 від
04.12.2012 року, однак із наданого для
огляду оригіналу акта встановлено
розбіжності в номері та даті Акта
перевірки.

У судовому засіданні представник
відповідача пояснив, що номер акта №
650/22-200/34788117 та дата зазначені помилково.

Однак, згідно акта перевірки ТОВ
"Вінінвестсервіс" № 783/2203/34788117 від 21.10.2013
року встановлено, що такому присвоєний
інший номер, а зареєстрований вказаний
акт після проведення перевірки ІП
"Сканди Лайн Україна", а тому на момент
складення акта перевірки позивача, акт
№ 783/2203/34788117 не був зареєстрований у
встановленому порядку.

Щодо посилання відповідача на
відсутність господарської мети та на
відсутність наслідків господарських
операцій, то такі не приймаються судом
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 2 ст. 9 вказаного Закону,
первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого
складено документ;

зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Як встановлено судом, зазначені вище
первинні документи - Договори (а.с. 36-37,
75-78, 112-114 т. 1), податкові накладні (а.с.58-74
т. 1, 182- 204 т. 1, 101-111 т. 1) Акти приймання -
передачі робіт (послуг) (а.с. 42-57, 79-99, 136-180
т. 1), платіжні доручення (а.с. 205-250 т. 2, 1-3
т. 3), що були предметом дослідження під
час перевірки та на підставі яких
визначався розмір податкового кредиту,
оформлені відповідно до вимог Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" та
містять всі необхідні відомості та
реквізити для належного підтвердження
виконання зобов'язань, включаючи назву
документа, дату і місце складання,
назву підприємства від імені якого
складено документ, зміст та обсяг
господарської операції, відтиск
печатки підприємств тощо.

Про досягнення господарської мети
зазначеними послугами свідчить також
довідка про аналіз фінансової
діяльності підприємства за 9 місяців 2013
року (а.с. 13 т. 3). Вказаною довідкою
встановлено, що станом на 01.10.2013 року ІП
"Сканди Лайн Україна" отримало 8919300 грн
валового доходу від продажу продукції,
що в порівнянні з відповідним періодом
минулого року більше на 1554800 грн або на
21,1%.

Також, суд наголошує на тому, що
твердження відповідача стосовно
розбіжностей у податкових накладних
щодо номенклатури послуг у ІП "Сканди
Лайн Україна" із його контрагентом ТОВ
"Вінінвестсервіс" на які відповідач
посилається як на обставину, що
свідчить про безтоварність операцій є
безпідставними та не беруться судом до
уваги з огляду на наступне.

Законодавством покладений обов'язок
ведення податкового обліку на кожного
окремого платника податку. Такий
платник несе особисту
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Отже, можливі порушення, допущені одним
платником податків у відображенні в
податковому обліку певної
господарської операції, за загальним
правилом не впливають на права та
обов'язки іншого платника податків та
не впливають на формування податкового
кредиту покупцем. Таким чином, позивач
не може нести відповідальність за
невиконання третіми особами своїх
податкових зобовязань.

Також, в силу п.201.6. ст. 201 ПК України,
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Органи державної податкової служби за
даними реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, наданих в
електронному вигляді, повідомляють
платника податку про наявність у
такому реєстрі розбіжностей з даними
контрагентів. При цьому платник
податку протягом 10 днів після
отримання такого повідомлення має
право уточнити податкові зобов'язання
без застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

При цьому, п.201.7 ст.201 ПК України
визначено, що податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України, податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається із матеріалів справи,
податкові накладні на підставі яких
позивачем сформовано податковий
кредит, містять всі необхідні
відомості та реквізити для належного
підтвердження виконання зобов'язань
та свідчать про реальність здійснення
господарських операцій між ІП "Сканди
Лайн Україна" та ТОВ "Вінінвестсервіс".

Окрім цього, представником позивача
надано лист ТОВ "Вінінвестсервіс", в
якому зазначено, що вилучені копії
податкових накладних є помилковими
екземплярами у яких були допущені
помилки в розіділі "номенклатура
товарів, робіт, послуг". У судовому
засіданні судом оглянуто оригінали
податкових накладних, де номенклатура
послуг повністю співпадає з актами
здачі-прийняття робіт, а тому доводи
податкового органу у цій частині є
безпідставні.

Крім того, судом встановлено, що зміст
та обсяг наданих послуг ТОВ
"Вінінвестсервіс" зазначених у
податкових накладних ІП "Сканди Лайн
Україна" повністю відображені у звітах
наданих послуг, що свідчить про
реальність здійснення господарських
операцій.

Враховуючи вказане, пункт акта
перевірки щодо розбіжностей у
податкових накладних стосовно
номенклатури послуг, здійснених ІП
"Сканди Лайн Україна" та ТОВ
"Вінінвестсервіс", спростовується
вищезазначеними нормами законодавства
та дослідженими обставинами справи.

Разом з тим, відповідачем вказується на
фіктивність вчинених операцій і через
те, що у контрагента - ТОВ
"Вінінвестсервіс" відсутні
матеріальні, людські, інші ресурси для
виконання господарської діяльності.

Надавши оцінку вказаним доводам, суд
встановив, що на підприємстві ТОВ
"Вінінвестсервіс" працює 7 осіб, а саме
директор, 2 заступники, головний
редактор, помічник головного
редактора, журналіст-оглядач, які могли
розповсюджувати рекламну інформацію
(а.с.22 т. 1).

Водночас, представник відповідача не
зазначив кількість трудових, людських
ресурсів, наявність яких не викликала
би сумніву у реальності здійснення
господарської діяльності для надання
послуг за умовами договорів.

Окрім вказаного, з наданих позивачем
доказів вбачається, що договори мали на
меті настання реальних правових
наслідків, що обумовлені ними, оскільки
послуги були здійснені, оплата
проведена, договори виконано сторонами
в повному обсязі.

Таким чином, пункт акту перевірки щодо
вчинення правочинів, які не спрямовані
на реальне настання наслідків, що
обумовлені ними по зобов'язаннях ІП
"Сканди Лайн Україна" із ТОВ
"Вінінвестсервіс", спростовується
вищезазначеними первинними
документами, що досліджується судом.

Отже, зважаючи на реальний характер
господарських операцій позивача, а
також на підтвердження сум податкового
кредиту у встановленому порядку, суд
вважає безпідставним та
необґрунтованим висновок відповідача
про незаконність сформованого
податкового кредиту, що свідчить про
наявність підстав для скасування
податкового повідомлення - рішення від
31.10.2013 року № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 502885 грн, в
тому числі за основним платежем - 402308
грн, штрафною санкцією - 100577 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області від 31.10.2013 року № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Іноземного підприємства
«Сканди Лайн Україна» ()
понесені ним судові витрати у вигляді
судового збору в сумі 458 (чотириста
п'ятдесят вісім) грн. 80 коп. шляхом їх
безспірного списання органами
Державної казначейської служби
України з рахунків Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області.

Стягнути з Державного бюджету України
на спеціальний рахунок Державної
судової адміністрації України (банк
одержувача - ГУ ДКСУ у Вінницькій
області, код банку 802015, р/р 4002)
судовий збір у сумі 4129 грн. 20 коп.
(чотири тисячі сто двадцять дев'ять
гривень 20 коп.) шляхом його безспірного
списання органами Державної
казначейської служби України з
рахунків Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Богоніс Михайло Богданович