Справа № 2а-3866/10/1770
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/22172/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Рівне
Державної податкової служби

на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
21.10.2010

та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2012

у справі № 2а-3866/10/1770 (35455/10/9104)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Рівнеавтогума-Сервіс»

до Державної податкової
інспекції в м. Рівне

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Рівнеавтогума-Сервіс» (надалі -
позивач, ТОВ «Рівнеавтогума-Сервіс»)
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в м.
Рівне (надалі - відповідач, ДПІ у м.
Рівне) про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 21.10.2010,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2012 позов задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 05.03.2010 в частині визначення
податкового зобов'язання за основним
платежем в розмірі 9 455,00 грн. та
штрафної санкції в розмірі 4 239,00 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення і
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Позивач письмових заперечень на
касаційну скаргу відповідача не надав.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, представниками податкового
органу проведено планову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового та іншого
законодавства за період з 01.01.2008 по
30.09.2009, за результатами якої 24.02.2010
складено акт № 198/23-100/33450250 (надалі акт).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем приписів п. 1.32 ст. 1, підпункту
8.1.2 пункту 8.1 статті 8, абз. 1 підпункту
8.2.1 пункту 8.2 статті 8 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств».

Зокрема, відповідач вважає, що позивач
нарахував амортизаційні відрахування
на основні засоби (станокбалансуючий
МТ-2310 4, станок балансуючий МТ -2880+ТL 10,
станок бортувальний AS-943 2V 11, станок
бортувальний 5, шиномонтажний стенд 7,
підйомник ТІТАН Р-232, підйомник ТІТАН
Р-232 ЕС 27, підкатний домкрат 6, помпа в
зборі 8, компресор СТ 5,5/62/200 12), які не
використовуються в господарській
діяльності, оскільки підприємством не
отримано дохід від їх використання.

Статтею 8 Закону України від 28.12.1994 №
334/94-ВР «Про оподаткування прибутку
підприємств» (надалі - Закон України
«Про оподаткування прибутку
підприємств») (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що під терміном
«амортизація основних фондів і
нематеріальних активів» слід розуміти
поступове віднесення витрат на їх
придбання, виготовлення або
поліпшення, на зменшення скоригованого
прибутку платника податку у межах норм
амортизаційних відрахувань,
установлених цією статтею (п.п. 8.1.1).

Амортизації підлягають витрати на
придбання основних фондів та
нематеріальних активів для власного
виробничого використання, включаючи
витрати на придбання племінної худоби
та придбання, закладення і вирощування
багаторічних насаджень до початку
плодоношення (п.п. 8.1.2).

Під терміном «основні фонди» слід
розуміти матеріальні цінності, що
призначаються платником податку для
використання у господарській
діяльності платника податку протягом
періоду, який перевищує 365 календарних
днів з дати введення в експлуатацію
таких матеріальних цінностей, та
вартість яких перевищує 1000 гривень і
поступово зменшується у зв'язку з
фізичним або моральним зносом (п.п. 8.2.1).

Відповідно до статуту одним із видів
діяльності позивача є технічне
обслуговування та ремонт автомобілів,
їх механічний та поточний ремонт
(обслуговування), створення СТО та
реалізація запчастин до автомобілів,
торгівельна діяльність, в тому числі
оптова, роздрібна, комісійна, оптова та
роздрібна торгівля автотоварами.

Придбання позивачем основних засобів:
станок балансуючий МТ-2310 4, станок
балансуючий МТ -2880+ТL 10, станок
бортувальний AS-943 2V 11, станок
бортувальний 5, шиномонтажний стенд 7,
підйомник ТІТАН Р-232, підйомник ТІТАН
Р-232 ЕС 27, підкатний домкрат 6, помпа в
зборі 8, компресор СТ 5,5/62/200 12 та
введення їх в експлуатацію
підтверджено первинними документами
на їх придбання (платіжні доручення,
видаткові накладні, рахунки фактури) та
документами введення в експлуатацію
(актами внутрішнього переміщення
основних засобів та введення в
експлуатацію, наказами на введення в
експлуатацію основних засобів).

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, позивач здійснював
діяльність з продажу автогуми, її
монтажу і балансування. Згідно
калькуляцій собівартості реалізації
товару, затверджених директором
позивача, вартість проданої автогуми
включає витрати на монтаж,
балансування проданої автогуми в
розмірі 2% .

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанцій обґрунтовано визнали
правомірним нарахування позивачем
амортизаційних відрахувань на
зазначені основні засоби у
відповідності до вимог статті 8 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», оскільки в судовому
засіданні доведено факт використання
цих основних засобів у господарській
діяльності позивача.

А відтак, суди правильно визнали
протиправним та скасували оскаржене
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 05.03.2010 в частині визначення
податкового зобов'язання за основним
платежем в розмірі 9 455,00 грн. та
штрафної санкції в розмірі 4 239,00 грн.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень, судом першої та
апеляційної інстанцій були порушені
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
знаходить підстав, які могли б
призвести до скасування оскаржуваних
судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Рівне
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

2. Постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
21.10.2010 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2012 у справі № 2а-3866/10/1770 (35455/10/9104)
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам,які беруть участь у
справі, та може бути переглянута з
підстав, у порядку та в строки,
встановлені статтями 236 - 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:(підпис)А.М. Лосєв
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Т.М.
Шипуліна