Справа № 2а-3550/10/1870
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року м.
Київ К/9991/11712/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Бившевої Л.І.

Голубєвої Г.К.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Суми

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 09 серпня 2010
року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня
2010 року

у справі № 2а-3550/10/1870

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мелькарт»

до Державної податкової інспекції в м.
Суми

про скасування рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мелькарт» (позивач)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в м.
Суми (відповідач) про скасування
рішення № /8628 від 12 лютого 2010 року
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій та рішення № /8629 від 12
лютого 2010 року в частині
застосування суми штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі
1 360,00 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 09 серпня
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2010
року, адміністративний позов
задоволено частково. Скасовано рішення
№ /8628 від 12 лютого 2010 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій. В задоволенні позовних вимог
про скасування рішення № /8629 від 12
лютого 2010 року в частині застосування
до ТОВ «Мелькарт» суми штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 1
360,00 грн. відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, з підстав
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 09
серпня 2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 06 жовтня 2010 року в частині
скасування рішення №
/8628 від 12 лютого 2010 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи в
межах доводів касаційної скарги
відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
планову виїзну перевірку ТОВ
«Мелькарт» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 23 квітня 2007
року по 30 вересня 2009 року, за
результатами якої складено акт №
607/2312/35068408/5 від 01 лютого 2010 року.

Перевіркою, зокрема, встановлено
порушення позивачем пункту 2.6 глави 2
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637, (далі - Положення) у
зв'язку з неоприбуткуванням готівкових
коштів у розмірі 4 354,89 грн. у повній сумі
їх фактичних надходжень у касі
підприємства.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято рішення
№ /8628 від 12 лютого 2010 року, яким
до позивача за порушення
пункту 2.6 глави 2 Положення застосовано
суму штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 21 774,45 грн.

Скасовуючи рішення № /8628 від 12
лютого 2010 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до статті 238 Господарського
кодексу України (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин;
далі - ГК України) за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Види
адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті
239 ГК України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
відповідно до своїх повноважень та у
порядку, встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання такі
адміністративно-господарські санкції
як адміністративно-господарський
штраф.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241
ГК України
адміністративно-господарський штраф -
це грошова сума, що сплачується
суб'єктом господарювання до
відповідного бюджету у разі порушення
ним встановлених правил здійснення
господарської діяльності.

Перелік порушень, за які з
суб'єкта господарювання стягується
штраф, розмір і порядок його стягнення
визначаються законами, що регулюють
податкові та інші відносини, в яких
допущено правопорушення.

Отже, штрафні (фінансові) санкції,
застосовані за порушення норм з
регулювання обігу готівки, за своєю
правовою природою є
адміністративно-господарськими
санкціями.

Статтею 250 ГК України передбачено, що
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Як встановлено актом перевірки №
607/2312/35068408/5 від 01 лютого 2010
року, порушення позивачем вимог пункту
2.6 глави 2 Положення відбулось при
здійсненні ним господарської
діяльності в період з липня по вересень
2007 року, а тому штрафні (фінансові)
санкції застосовано відповідачем до
ТОВ «Мелькарт» рішенням № /8628 від
12 лютого 2010 року поза межами
визначеного статтею 250 ГК України
гранично допустимого строку.

За наведених обставин та з
урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 09
серпня 2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 06 жовтня 2010 року такими, що прийняті
з правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
а тому суд касаційної інстанції не
знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Суми
відхилити, а постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 09
серпня 2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 06 жовтня 2010 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав і в порядку, встановленими
главою 3 розділу IV Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Бившева Л.І.

Голубєва Г.К.