Справа № 2-а-1997/11
Суддя: Дєдов М. С.
Дата ухвалення: 2013-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1997/11
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2013

Іллінецький районний суд
Вінницької області в скаладі:

Головуючого судді Дєдова М.С.

при секретарі Самарській
Г.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданнів в м. Іллінці справу за
адміністративним позовом Іллінецької
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 1 Іллінецької районної ради
Вінницької області до Іллінецької
міської ради Вінницької області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - ОСОБА_1, про визнання
протиправним та скасування рішення 6
сесії 6 скликання Іллінецької міської
ради від 27.01.2011 року «Про виділення
проїзду до земельної ділянки ОСОБА_1.»,-

ВСТАНОВИВ:

Іллінецька загальноосвітня
школа І-ІІІ ступенів № 1 Іллінецької
районної ради Вінницької області
звернулась до суду з даною позовною
заявою, в якій вказано, що рішенням 6
сесії 6 скликання Іллінецької міської
ради від 27.01.2011 року, створено під'їзд до
присадибної земельної ділянки ОСОБА_1,
жителя АДРЕСА_1, біля шкільного
стадіону Іллінецької ЗОШ І-ІІІ
ступенів №1 зі сторони вулиці АДРЕСА_1,
орієнтовною площею 0,02 га (4мх50м).

Фактично своїм рішенням, далі в
позовній заяві вказує позивач, міська
рада вилучила із користування
Іллінецької загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступенів №1 м. Іллінці земельну
ділянку, яка використовувалась
закладом на протязі більше як 40 років,
для навчання фізичної культури та
спорту учнів.

Дії міської ради, на думку позивача,
носять характер протиправних та
незаконних з наступних підстав.

По перше, відповідно до пункту 5
Постанови Верховної ради Української
PCP від 18 грудня 1990 року «Про порядок
введення в дію Земельного кодексу
Української PCP» громадяни,
підприємства, установи, організації,
які мають у користуванні земельні
ділянки, надані їм до введення в дію
Кодексу, зберігають свої права на
користування до оформлення ними у
встановленому порядку прав власності
на землю або користування, що означає,
що на момент прийняття міською радою
вище вказаного рішення Іллінецька ЗОШ
І-ІІІ ступенів №1 була добросовісним
користувачем земельної ділянки, на
якій розташований шкільний стадіон.

По друге, відповідно до пункту №1
Рішення Конституційного Суду України
№5- рп/2005 від 22 вересня 2005 року у справі
за конституційним поданням 51 народного
депутата України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень ст.92 пункту 6 розділу X
«Перехідні положення» Земельного
кодексу України (справа про постійне
користування земельними ділянками) в
якому зазначається: «Визнати такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними ) положення: - пункту
6 розділу X «Перехідні положення»
Земельного кодексу України щодо
зобов'язань переоформити право
постійного користування земельною
ділянкою на право власності або право
оренди без відповідного законодавчого,
організаційного та фінансового
забезпечення». Тобто, школа правомірно
використовувала земельну ділянку не
дивлячись на те, що на момент прийняття
рішення міською радою у неї не було
державного акту на право постійного
користування.

По третє, відповідно до ст.141 Земельного
кодексу України, (який діяв на момент
прийняття рішення міською радою)
вказані підстави припинення права
користування земельною ділянкою - в
пункті «а» зазначено, що підставою для
припинення користування земельної
ділянкою є: «Добровільна відмова від
права користування земельною
ділянкою».

Крім того, ч.3 ст. 142 Земельного кодексу
України передбачено, що припинення
права постійного користування
земельною ділянкою у разі добровільної
відмови землекористувача здійснюється
за його заявою до власника земельної
ділянки.

При прийняті рішення міської ради
такої заяви від землекористувача не
надходило і в рішенні посилання на неї
відсутнє.

По четверте, ст. 143 ЗК України
передбачено підстави щодо примусового
припинення права на земельну ділянку у
судовому порядку, однак, міська рада
цією нормою закону не скористалась.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України спори юридичних
осіб із суб'єктами владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності відносяться до
компетенції адміністративних судів і
розглядаються за правилами Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В позовній заяві позивач просить
визнати протиправним та скасувати
рішення 6 сесії 6 скликання Іллінецької
міської ради 27.01.2011 року «Про виділення
проїзду до земельної ділянки ОСОБА_1.»

В судовому засіданні представник
позивача Онофрійчук М.О. позов
підтримав в повному об'ємі і просить
його задоволити. Він пояснив, що
вказане рішення не відповідає жодним
критеріям, ні земельному
законодавству, ні здоровому глузду.
Земельною ділянкою, на якій виділено
проїзд третій особі ОСОБА_1, понад
сорок років користувалась Іллінецька
загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів
№ 1. В жовтні 2009 року Іллінецька
міська рада своїм рішенням надала
дозвіл Іллінецькій загальноосвітній
школі І-ІІІ ступенів № 1 на
виготовлення технічної документації
із землеустрою, в подальшому міська
рада затвердила дану документацію і
видала Державний акт на право
постійного користування цією
земельною ділянкою. Оскаржуване
рішення протирічить попереднім і
послідуючим рішенням сесій міскої ради
та порушує права школи № 1, як належного
землекористувача.

Представник відповідача Сторожук М.С.
позову не визнав повністю, на його
думку він не обґрунтований та не
доведений позивачем, тому він просить в
його задоволенні відмовити.

Сторожук М.С. пояснив, що позивач не
надав доказів на право користування
ним цією земельною ділянкою, на його
думку таких документів немає.

Третя особа ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_5 просять відмовити позивачу в
задоволенні позову. На їх думку дане
рішення міської ради відповідає
чинному законодавству. У ОСОБА_1 немає
іншого проїзду до свого
домогосподарства, а ця земельна
ділянка, що йому виділена міською
радою, ніким не використовувалась, на
ній збиралось лише сміття, яке він
прибрав, і привів цю земельну ділянку в
належний стан.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, третьої
особи та його представника, свідків,
дослідивши представлені по справі
докази приходить до слідуючого
висновку.

Згідно ч.1 ст.152 Земельного кодексу
України держава забезпечує громадянам
та юридичним особам рівні умови
захисту прав власності на землю.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь- яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Частина третя вказаної статті
передбачає шляхи захисту прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки.

Відповідно до п. «г», ч. 3, ст.152
Земельного кодексу України одним із
таких шляхів захисту є визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Зважаючи на зазначені положення закону
позивач - Іллінецька загальноосвітня
школа І-ІІІ ступенів № 1 Іллінецької
районної ради Вінницької області
правомірно звернулася до суду з даним
позовом.

Згідно ч. 1 ст. 154 Земельного кодексу
України органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування без
рішення суду не мають права втручатись
у здійснення власником повноважень
щодо володіння, користування і
розпорядження належною йому земельною
ділянкою або встановлювати
непередбачені законодавчими актами
додаткові обов'язки чи обмеження.

Згідно ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу
України, у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Як видно із пояснень представника
позивача та свідка ОСОБА_6, архівної
довідки № 23.02- 3 від 05.04.2012 року (а.с.30) та
протоколу № 7 засідання правління
Голицького колгоспу «Більшовик» від 6
березня 1948 року(а.с.31) Іллінецькій
загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів
№ 1 (на той час Іллінецький середній
школі) рішенням правління Голицького
колгоспу «Більшовик» було виділено 5 га
землі для підсобного господарства і 1,75
га для індивідуальних городів.

Представник позивача Онофрійчук М.О. та
свідок ОСОБА_6 пояснили, що в даному
місці біля домогосподарства ОСОБА_1 на
цій земельній ділянці, яка виділена
школі, більше сорока років розміщений
та функціонує стадіон школи, що
пітвердилось також при виході суду на
місце для огляду цієї земельної
ділянки, а також підтверджується
листом начальника відділу
регіонального розвитку,
містобудування та архітектури від 17.05.
2012 року № 026-02 (а.с. 41) і фотокопією
фрагменту Генерального плану м.Іллінці
(а.с. 42).

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що радіус
поворота бігових доріжок на стадіоні
відповідає діючим нормам, тому лишки
земельної ділянки на стадіоні
відсутні, а виділений проїзд буде
унеможливлювати їх використання.

Зважаючи на вище викладені та
досліджені докази, суд приходить до
висновку, що Іллінецька
загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №
1 Іллінецької районної ради Вінницької
області правомірно користується даною
земельною ділянкою.

Іллінецьке міська рада не оспорювала
такого землекористування, а навпаки
рішенням 25 сесії 5 скликання від 29.10. 2009
року надала школі дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою, щодо складання
документів, які посвідчують право
постійного користування земельними
ділянками. В послідуючому Іллінецька
міська рада затвердила технічну
документацію із землеустрою і згідно
рішення 8 сесії 6 скликання від 10.03.2011
року видала Іллінецькій
загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів
№ 1 державні акти на право постійного
користування земельною ділянкою
(а.с.19-20).

Приймаючи 27.01.2011року на 6 сесії 6
скликання рішення «Про виділення
проїзду до земельної ділянки ОСОБА_1.»,
Іллінецьке міська рада не припинила
права користування Іллінецької
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 1 цією земельною ділянкою, тому цим
рішенням порушила це право школи, а у
відповідності до вимог ч.1, ст 155
Земельного кодексу України таке
рішення є неправомірним і підлягає
скасуванню.

Згідно ч.1 ст.94 КАСУ з бюджету
Іллінецької міської ради на користь
позивача слід стягнути 8грн.50 коп. на
повернення судових витрат.

На підстав і викладеного та керуючись
ст.ст.92, 141, 143, 152, 154, 155 Земельного
кодексу України, ст.ст. 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення 6 сесії 6 скликання Іллінецької
міської ради 27.01.2011 року «Про виділення
проїзду до земельної ділянки ОСОБА_1.»

Стягнути з бюджету Іллінецької
міської ради на користь Іллінецької
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 1 Іллінецької районної ради
Вінницької області 8грн.50 коп. на
повернення судових витрат.

На постанову суду може бути подана
апеляційна скарга до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Іллінецький районний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя: