Справа № 816/5749/13-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 р.Справа № 816/5749/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.,

представників сторін: позивача - Лєнь
Г.І., відповідача - Гуріної В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної реєстраційної
служби Україна на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.10.2013р.
по справі № 816/5749/13-а

за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Полтавахіммаш"

до Державної реєстраційної служби
Україна за участю третьої особи
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області

про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

25 вересня 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Полтавахіммаш" (далі по
тексту - ПАТ «Полтавахіммаш», позивач)
звернулось до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
реєстраційної служби України (далі по
тексту - відповідач), третя особа -
Реєстраційна служба Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області, в якому просило
суд визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
15.08.2013 року №5008697, зобов'язати
відповідача зареєструвати за ПАТ"
Полтавхіммаш" в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно право
власності на виробничий головний
корпус території заводу, А-1, площею 56
580,5 кв.м., розташований за адресою вул.
Маршала Бірюзова,85б, м. Полтава.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.10.2013 року
по справі № 816/5749/13-а позовні вимоги
задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
Державної реєстраційної служби
України №5008697 від 15.08.2013 року.

Зобов'язано Державну реєстраційну
службу України повторно розглянути
заяву ПАТ "Полтавхіммаш" від 22.07.2013 року
про державну реєстрацію прав на
нерухоме майно - нежитлову будівлю за
адресою вул. М.Бірюзова, 85-б, м. Полтава,
з урахуванням підстав скасування
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №5008697
від 15.08.2013 року.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України
в особі Державної реєстраційної
служби України на користь ПАТ
"Полтавхіммаш" витрати зі сплати
судового збору в сумі 17,21 грн.

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.10.2013 року
по справі № 816/5749/13-а скасувати,
постановити нове рішення, яким у
задоволенні позову ПАТ
«Полтавахіммаш» відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що оскільки державний
реєстратор самостійно приймає рішення
про державну реєстрацію або про
відмову у здійсненні державної
реєстрації, саме він, а не Державна
реєстраційна служба України є належним
відповідачем по даній справі. Вказує,
що оскільки у відповідності до п.п.23, 24
Порядку державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року № 703 у
разі прийняття рішення про відмову у
державній реєстрації прав усі
оригінальні примірники документів
повертаються заявнику, що унеможливлює
повторний розгляд заяви ПАТ
«Полтавахіммаш», як встановлено
оскаржуваною постановою суду першої
інстанції. Стверджує про правомірність
та обґрунтованість відмови державного
реєстратора ПАТ "Полтавхіммаш" у
державній реєстрації прав на нерухоме
майно - нежитлову будівлю за адресою
вул. М.Бірюзова, 85-б, м. Полтава, оскільки
позивачем було подані документи, що не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують (не надані первинні
правовстановлюючі документи - рішення
виконкому від 16.04.2008 року №122, документи
на земельну ділянку, крім того, існує
розбіжність в площі об'єкту, зокрема
згідно свідоцтва про право власності
вказана площа 56 601,1 кв. м., а в технічному
паспорті зазначена 56 580 кв.м.). Таким
чином, на думку відповідача, державним
реєстратором було правомірно та на
підставі закону відмовлено позивачу у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень за відповідною заявою від
22.07.2013 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з підстав, викладених в
останній, просив суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.10.2013 року
по справі № 816/5749/13-а в частині
задоволення позовних вимог, прийняти
нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Полтавахіммаш» в повному обсязі.

Представник позивача в надісланих до
суду письмових запереченнях та у
судовому засіданні просив суд
апеляційної інстанції апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду першої
інстанції - без змін. Зазначив, що
позивачем разом з відповідною заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 22.07.2013 року державному
реєстратору Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції було подано вичерпний перелік
документів, що передбачені Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" та Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 р. № 703. Посилання державного
реєстратора на неподання ПАТ
"Полтавхіммаш" первинних
правовстановлюючих документів
(рішення виконкому від 16.04.2008 року №122
на нерухоме майно за адресою вул.
М.Бірюзова, буд.85,б, м. Полтава),
документів на земельну ділянку, на якій
розташований спірний об'єкт
нерухомості, як на підставу відмови у
державній реєстрації прав, є
протиправними, оскільки чинне
законодавство не передбачає подання
вищевказаних документів. Наявність
розбіжностей даних в площі нерухомого
об'єкту, що вказані у свідоцтві про
право власності та технічному
паспорті, дійсно має місце, разом з тим,
такі зміни зареєстровані в
установленому законом порядку, що
підтверджується витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно ПП
"Полтавське бюро технічної
інвентаризації "Інвентаризатор".
Позивач наголошував, що державним
реєстратором було порушено ст.22 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", оскільки останнім не було
прийнято рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, не надано
п'ятиденний строк для усунення підстав,
що зумовили таке зупинення. Додержання
вказаного порядку є обов'язком, а не
правом державного реєстратора. Таким
чином оскаржувана відмова є
протиправною та підлягає скасуванню, а
права власності позивача на нерухомий
об'єкт за адресою вул. М.Бірюзова,
буд.85,б, м. Полтава підлягають державній
реєстрації.

Представник третьої особи -
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції - в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлений належним чином, в
надісланому до суду письмовому
клопотанні просив розглянути справу
без участі свого представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи,
що третя особа по справі належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, колегія суддів
вважає за можливе розглянути
адміністративну справу без участі
представника другого відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги, отже,
перегляду підлягає рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
22 липня 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Полтавхіммаш" (далі -
позивач) звернулося до Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області (надалі - відповідач) із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. Заява, разом із супровідними
документами, була подана для
проведення державної реєстрації права
приватної власності на майно
(нежитлове приміщення), що розташоване
за адресою: місто Полтава, вул. Маршала
Бірюзова, 85-6.

Згідно картки прийому заяви №4173516,
заява була зареєстрована у базі даних
про реєстрацію заяв і запитів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно 22.07.2013 року за
реєстраційним номером 2103080 (а.с.17).

За результатами розгляду вказаної
заяви позивача 15.08.2013 року Державною
реєстраційною службою України було
прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №5008697 (а.с.18).

В рішенні від 15.08.2013 року відповідач
зазначив, що за результатами розгляду
заяви позивача та документів, поданих
для проведення державної реєстрації
прав, встановлено, що подані документи
не відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, які їх
посвідчують (не надані первинні
правовстановлюючі документи рішення
виконкому від 16.04.2008 р. №122, існує
розбіжність в площі об'єкта так згідно
свідоцтва про право власності вказана
площа 56 601,1 кв.м, а в техпаспорті - 56 580,5
кв.м, відсутні документи на земельну
ділянку).

Зазначене рішення від 15.08.2013 р. надійшло
на адресу ПАТ "Полтавхіммаш" 02.09.2013 р.

Не погодившись із вказаним рішенням,
позивач звернувся до суду з даним
позовом про визнання його протиправним
та скасування, зобов'язання Державної
реєстраційної служби України
зареєструвати за позивачем право
власності на спірне нерухоме майно.

Задовольняючи позовні вимоги в
вищезазначеній частині, суд першої
інстанції виходив з відсутності
передбачених законом підстав для
відмови ПАТ «Полтавахіммаш» у
державній реєстрації прав на належне
йому нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Колегія суддів зазначає, що умови та
порядок здійснення реєстрації прав на
нерухоме майно встановлені Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" від 01.07.2004 р. №1952-ІУ та
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і
Порядком надання інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 р. № 703 (далі -Порядок).

В частині 4 статті 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) визначено, що права
на нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, зокрема, якщо
реєстрація прав та їх обтяжень була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року № 703
передбачено, що державну реєстрацію
прав шляхом внесення записів до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний реєстр
прав) проводять орган державної
реєстрації прав та нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

Орган державної реєстрації прав
проводить: державну реєстрацію права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно за місцем розташування
такого майна; державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно незалежно від місця розташування
такого майна; облік безхазяйного
нерухомого майна.

Статтею 19 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" визначені
підстави для державної реєстрації прав
та їх обтяжень. Так, згідно вказаної
норми чинного законодавства, державна
реєстрація прав проводиться на
підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Аналогічні положення закріплені і в
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року № 703
(далі по тексту - Порядок), згідно з
пунктом 26 якого, для проведення
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно та
інші документи, визначені цим Порядком.

Виходячи зі змісту пункту 27 Порядку,
документами, які підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є, з - поміж іншого,
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції, з метою проведення
державної реєстрації в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
права приватної власності на майно
(нежитлове приміщення), що розташоване
за адресою: місто Полтава, вул. Маршала
Бірюзова, 85-6, а саме: виробничий
головний корпус території заводу, А-1,
позивач звернувся до третьої особи.
Право власності на цей об'єкт
нерухомості набуте підприємством у
встановленому законом порядку, було
зареєстроване в установленому порядку
в реєстрі прав власності на нерухоме
майно 29.04.2008 р. та підтверджується
відповідним правовстановлюючим
документом - свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від 25.04.2008
р., виданим Управлінням
житлово-комунального господарства
Полтавської міської ради, яке серед
інших документів було надано
державному реєстратору (а.с.20).

Незважаючи на те, що право власності
позивача на об'єкт нерухомості,
розташований за адресою м. Полтава, вул.
М. Бірюзова, 85-б, зареєстроване державою
в установленому порядку ще в 2008 році,
відповідач відмовив позивачу у
державній реєстрації права власності
на цей об'єкт нерухомості.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для відмови позивачу у
проведенні вищевказаної державної
реєстрації, стало, зокрема, ненадання
первинного правовстановлюючого
документа - рішення виконкому від 16.04.2008
р. №122; існування розбіжностей в площі
спірного об'єкта, так, згідно свідоцтва
про право власності вказана площа 56 601,1
кв.м, а в техпаспорті - 56 580,5 кв.м.;
ненадання документів на земельну
ділянку.

Колегія суддів вважає такі
висновки державного реєстратора
хибними та такими, що не є підставою для
відмови позивачеві у проведенні
державної реєстрації права власності
на вищезазначене нерухоме майно
(нежитлову будівлю за адресою вул.
М.Бірюзова, 85-б, м. Полтава), з огляду на
наступне.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" та п. 27 Порядку, документом, що
в даному випадку підтверджує факт
набуття позивачем права власності на
спірний об'єкт, є свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 25.04.2008
р., яке було подано позивачем разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень. Нормами чинного
законодавства не передбачено поняття
"первинний правовстановлюючий
документ", а тому, відповідно, вимога
про надання такого документу разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень є необґрунтованою і
протиправною.

Щодо посилань державного реєстратора
як на підставі для відмови у проведенні
державної реєстрації в оскаржуваному
рішенні на існування розбіжностей в
площі об'єкта, що згідно зі свідоцтвом
про право власності становить 56 601,1
кв.м, а згідно з техпаспортом - 56 580,5
кв.м., колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 в розділі 1 Методичних
рекомендацій стосовно документів,
необхідних для проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, виданих Державною
реєстраційною службою України від
11.12.2012 року, схвалених рішенням колегії
Державної реєстраційної служби
України 11.12.2012 року, протокол N 3 (далі -
Методичні рекомендації), визначено
перелік документів, необхідних для
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно без видачі
свідоцтва про право власності.

Колегія суддів відмічає, що вимог про
надання технічного паспорту на об'єкт
нерухомого майна, права на який
підлягають реєстрації, зазначений
перелік не містить.

З огляду на викладене, як вірно
зазначено судом першої інстанції,
відповідач не мав у даному разі ані
права, ані обов"язку вимагати від
позивача надання технічного паспорту
на приміщення та як наслідок не мав
права і обов"язку здійснювати аналіз
змісту даних технічної інвентаризації.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що ПП "Полтавське Бюро технічної
інвентаризації "Інвентаризатор", яке до
набрання чинності Порядком
здійснювало функції державного
реєстратора, у своєму Витязі з реєстру
прав власності на нерухоме майно від
28.03.2012 р. №33631629 (копія якого мається у
матеріалах справи) зазначено, що площа
об'єкта нерухомості - виробничого
головного корпусу території заводу,
розташованого за адресою: м. Полтава,
вул. Маршала Бірюзова, 85-б, становить 56
580,5 кв.м. (а.с.22).

При цьому в даному витязі ПП
"Полтавське Бюро технічної
інвентаризації "Інвентаризатор"
пояснено, що загальна площа змінилась в
зв'язку зі встановленням перегородок
та оздобленням. Наведені обставини
свідчать про те, що в старому реєстрі
(реєстрі прав власності на нерухоме
майно) цей об'єкт вже був
зареєстрований з відкоригованою
площею 56 580,5 кв.м.

В своєму рішенні від 15.08.2013 р., окрім
вищенаведених підстав, відповідач
також зазначив причиною відмови у
реєстрації права власності
відсутність документів на земельну
ділянку.

Дана обставина також не може вважатися
підставою для відмови у проведенні
державної реєстрації, оскільки серед
документів, що визначені Пунктом 1 в
розділі 1 Методичних рекомендацій, які
подаються державному реєстратору для
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно без видачі
свідоцтва про право власності,
документи, що посвідчують право
власності та/або користування
земельною ділянкою, не передбачені.

Крім того, згідно з п. 8-1 ч. 2 ст. 9 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державний реєстратор прав на
нерухоме майно під час проведення
державної реєстрації прав, які виникли
та зареєстровані в установленому
порядку до 1 січня 2013 року, повинен
запитувати від органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що,
всупереч визначених в статті 9 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" приписів, відповідач не
виконав передбачених чинним
законодавством дій для реєстрації
права власності, та безпідставно
відмовив позивачу в реєстрації права
власності на належний йому об'єкт
нерухомості, необґрунтовано
зазначивши у спірному рішенні, що
подані документи не відповідають
вимогам, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Частиною 4 ст. 9 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що державний реєстратор
самостійно приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такий
реєстрації.

При цьому пунктом 23 Порядку визначено,
що державний реєстратор приймає
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень
виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Вичерпний перелік підстав для відмови
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень визначений у частині 1 статті
24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень". Згідно з ч. 4 даної
статті законодавством прямо
заборонено відмовляти у державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів не вбачає обґрунтованих і
належних підстав для відмови ПАТ
"Полтавхіммаш" у державній реєстрації
прав на належне йому нерухоме майно -
нежитлову будівлю за адресою вул.
М.Бірюзова, 85-б, м. Полтава.

Підстави, на які відповідач посилався
при оскаржуваній відмові, зокрема
ненадання відповідних документів - не
передбачені чинним законодавством, а
тому порушують законні права та
інтереси позивача.

Також, колегія суддів звертає увагу на
те, що у відповідності до ст.22 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", у разі, якщо документи для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень подано не в повному обсязі,
передбаченому нормативно-правовими
актами, державний реєстратор у строк,
встановлений частинами п'ятою, сьомою і
восьмою статті 15 цього Закону для
розгляду заявлених прав, приймає
рішення про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень і письмово повідомляє про це
заявника.

Однак, в даному випадку, державним
реєстратором не було прийнято рішення
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, а передчасно, без наявності
достатніх підстав, відмовлено позивачу
у проведенні такої реєстрації.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, який є суб'єктом владних
повноважень, правомірності своїх дій
при прийнятті рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість № 2 від 16.10.2013 року, належним
чином не довів.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач при прийнятті
оскаржуваного рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень на на спірне нерухоме майно
(виробничий головний корпус території
заводу, А-1, площею 56 580,5 кв.м.,
розташований за адресою вул. Маршала
Бірюзова, 85б, у м. Полтава) №5008697 від
15.08.2013 року, діяв не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Законом України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень", без
врахування всіх обставин, що мали
значення при прийнятті рішення, з
порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а
відтак, спірне рішення підлягає
скасуванню.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необхідність відновлення порушеного
права ПАТ «Полтавахіммаш» шляхом
зобов'язання Державної реєстраційної
служби України повторно розглянути
заяву позивача від 22.07.2013 року про
державну реєстрацію прав на зазначене
нерухоме майно, з урахуванням підстав
скасування рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 5008697 від 15.08.2013 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції в цій частині не
спростовують.

У відповідності до ст.166 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, виявивши під час розгляду справи
порушення закону, може постановити
окрему ухвалу і направити її
відповідним суб'єктам владних
повноважень для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону. Про вжиті заходи суд
повідомляється не пізніше одного
місяця після надходження окремої
ухвали.

Згідно з ч.1 ст.208 КАС України суд
апеляційної інстанції у випадках і в
порядку, встановлених статтею 166 цього
Кодексу, може постановити окрему
ухвалу.

Беручи до уваги встановлені у справі
обставини та досліджені докази,
враховуючи, що згідно з положеннями
ст.ст.166, 208 КАС України прийняття
окремої ухвали є не обов`язком, а правом
суду апеляційної інстанції, колегія
суддів приходить до висновку, що
клопотання ПАТ «Полтавахіммаш» про
винесення окремої ухвали відносно
Державної реєстраційної служби
України, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
реєстраційної служби Україна залишити
без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.10.2013р. по
справі № 816/5749/13-а - залишити без
змін.

В задоволенні клопотання Публічного
акціонерного товариства
"Полтавахіммаш" про постановлення
окремої ухвали по справі № 816/5749/13-а
щодо Державної реєстраційної служби
України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 21.01.2014 р.