Справа № 255/4037/13-а
Суддя: Пруднікова Г. М.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2а/255/168/2013
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Пруднікової Г.М.,

при секретарі - Гавриловій Ю.О., Натеса
О.І.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника третьої особи
Снєгірьова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Донецької міської ради, третя
особа Головне управління
містобудування та архітектури
Донецької міської ради про визнання
незаконним та скасування рішення, та
зобов'язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 до Донецької міської
ради, третя особа Головне управління
містобудування та архітектури
Донецької міської ради про визнання
незаконним та скасування рішення, та
зобов'язання вчинити певні дії,
посилаючись на наступне.

Позивач у порядку ст. 118 Земельного
кодексу України, 21 листопада 2011 року
звернувся до відповідача - Донецької
міської ради з заявою (клопотанням) про
погодження вибору місця розташування
земельної ділянки та передачу
безоплатно у власність земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), вказавши бажане
місце її розташування: АДРЕСА_1.
Орієнтовний розмір - 0,10 га. До
клопотання ОСОБА_3 були надані усі
необхідні додатки. Аналогічне
клопотання було подано 25 листопада 2011
року до відповідача через загальний
відділ Донецької міської ради.

В травні 2012 року позивачем було подано
позов до Ворошиловського районного
суду м. Донецька до відповідача про
визнання незаконною бездіяльність
Донецької міської ради щодо залишення
без розгляду заяви (клопотання) ОСОБА_3
про погодження вибору місця
розташування земельної ділянки та
передачі у власність земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибної ділянки), що
розташована в АДРЕСА_1, в порядку
встановленому чинним законодавством
України. Зазначений позов було
задоволено частково та визнано
незаконною бездіяльність відповідача
щодо неприйняття рішення за вказаною
заявою (клопотанням).

Відповідачем в порушення строків
встановлених ч. 7 ст. 118 Земельного
кодексу України було прийнято рішення
№21/81 від 26 жовтня 2012 року «про відмову
ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки), що
розташована в АДРЕСА_1». Підставою
відмови є наявність рішення Донецької
міської ради №13/242 від 17 лютого 2012 року
«про надання ОСОБА_4 дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), що розташована в
АДРЕСА_1», а також лист Головного
управління містобудування та
архітектури Донецької міської ради
№01/7-4123 від 15.10.2012 року.

З зазначеним позивач не згоден. Вважає,
що таким рішенням відповідач порушує
право ОСОБА_3 на передачу безоплатно
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності, передбачене
ст. 121 Земельного кодексу України.

Позивач просив суд визнати незаконним
та скасувати рішення Донецької міської
ради №21/81 від 26 жовтня 2012 року «про
відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), що розташована в
АДРЕСА_1»; визнати незаконним та
скасувати рішення Донецької міської
ради №13/242 від 17 лютого 2012 року «про
надання ОСОБА_4 дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки), що
розташована в АДРЕСА_1», зобов'язати
Донецьку міську раду розглянути заяву
(клопотання) позивача про погодження
вибору місця земельної ділянки та
передачу безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), вказавши бажане
місце її розташування: АДРЕСА_1, в
порядку встановленому чинним
законодавством України.

24 грудня 2013 року з боку представника
позивача надійшла заява про залишення
без розгляду частини вимог в порядку
ст. 137 КАС України, щодо визнання
незаконним та скасування рішення
Донецької міської ради №13/242 від 17
лютого 2012 року «про надання ОСОБА_4
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), що розташована в
АДРЕСА_1». Решту позовних вимог залишив
без змін.

Ухвалою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 24 грудня 2013 року у
справі зазначену заяву було задоволено
та на підставі вимог ст. 155 КАС України
залишено без розгляду вимогу
представника відповідача ОСОБА_1 в
частині, щодо визнання незаконним та
скасування рішення Донецької міської
ради №13/242 від 17 лютого 2012 року «про
надання ОСОБА_4 дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки), що
розташована в АДРЕСА_1».

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала вимоги викладені
в позовній заяві, просила суд
задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача, Донецької
міської ради в судове засідання не
з'явилася, була належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи. Надала клопотання про
перенесення судового засідання в
зв'язку з находженням представника у
навчальній відпустці.

Представник третьої особи - Головного
управління містобудування та
архітектури Донецької міської ради, в
судовому засіданні підтримав позицію
відповідача. Надав пояснення
аналогічні викладеним в письмових
запереченнях від 09 грудня 2013 року.
Просив відмовити в задоволенні позову
в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
ураховуючи надані пояснення по справі,
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
держави.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

ОСОБА_3 у порядку ст. 118 Земельного
кодексу України 21 листопада 2011 року
звернувся до відповідача - Донецької
міської ради із заявою (клопотанням)
про погодження вибору місця
розташування земельної ділянки та
передачу безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), вказавши бажане
місце її розташування: АДРЕСА_1.
Орієнтовний розмір - 0,10 га. До
клопотання ним були надані усі
необхідні додатки.

Відповідно до вимог ст. 118 Земельного
кодексу України громадянин,
зацікавлений в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначається цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання надаються
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

12 січня 2012 року Головне управління
містобудування та архітектури
Донецької міської ради підготувало
висновок у формі листа за вих. №01/17- 93, в
якому зазначило, що із змісту доданих
графічних матеріалів вбачається, що
земельна ділянка, яка запитувалась
позивачем, знаходиться на території,
щодо якої розробляється план забудови
кварталу в цілому, після затвердження
кого ГоловУМА матиме можливість
повторно розглянути надані матеріали.
Зокрема, така позиція була викладена у
вказаному листі через наявність в
управлінні інформації щодо вже наданих
погоджень місць розташування
земельних ділянок іншим громадянам на
території, відносно якої було подано
клопотання позивачем, а також на
території, що безпосередньо прилягають
до неї.

Крім того, як вбачається з листа
Кіровської районної у м. Донецьку ради
Донецької області за №01/12-6289 від 13
грудня 2011 року адресованого Донецькому
міському голові Лук’янченку О.О.
виконавчий комітет вважає недоцільним
надання зазначеної земельної ділянки
ОСОБА_3 в зв'язку зі співпадінням
місцезнаходження бажаної земельної
ділянки з лісним масивом, який не
підлягає вирубці і виділенням на
подальше під інше цільове призначення
(а.с. 57).

Разом з тим, суд приймає до уваги, що
детальний план території, на якій
розташована АДРЕСА_1 не було розроблено
та затверджено у порядку,
передбаченому Законом України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Як пояснив в судовому засіданні
представник третьої особи за
довіреністю - Снєгірьов О.М., ураховуючи
наведене, а також значну кількість
клопотань щодо погодження місця
розташування земельних ділянок на
вказаній території, їх фактичне місце
знаходження, розміри та межі земельних
ділянок неодноразово коригувались у
процесі розробки проектів землеустрою
на замовлення громадян, що звернулись
із зазначеними клопотаннями, а також з
урахуванням визначення межі земель ДП
«Донецьке лісове господарство».

В подальшому, при впорядкуванні даних
про наявність клопотань мешканців
міста щодо надання дозволу на розробку
проектів землеустрою було зроблено
висновок про те, що запитана ОСОБА_3
територія згідно доданих графічних
матеріалів частково співпадає із
територією, відносно якої було надано
погодження та прийняте рішення
Донецькою міською радою № 13/242 від
17.02.2012 року «Про надання ОСОБА_4 дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1».

Тому враховуючи, аналіз доданих
графічних матеріалів, який свідчить
про те, що обидва клопотання були
подані заявниками на несформовані
земельні ділянки, що частково
перекривають одна одну, а також, що
клопотання та додані до нього графічні
матеріали про погодження місця
розташування земельної ділянки ОСОБА_4,
отриманого Єдиним дозвільним центром
04.11.11 року було подано раніше ніж
клопотання позивача та відсутність з
боку позивача належних та допустимих
доказів незаконності зазначеного
рішення Донецької міської ради суд
приходить до висновку про
правомірність дій відповідача.

До того ж, суд приймає до уваги
твердження представника Головного
управління містобудування та
архітектури Донецької міської ради
щодо не передбачення чинними
законодавчими та підзаконними актами,
якими врегульовано питання відведення
земельних ділянок, організації
землеустрою, порядок розробки та
затвердження землевпорядної
документації, прав органів місцевого
самоврядування приймати рішення щодо
надання дозволу на розробку проектів
землеустрою одночасно декільком
особам.

Таким чином, враховуючи викладене, на
підставі ст. ст. 3, 19, 155 Конституції
України, ст. ст. 118, 121 Земельного кодексу
України, керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 17, 18, 155,
160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
Донецької міської ради, третя особа
Головне управління містобудування та
архітектури Донецької міської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення, та зобов'язання вчинити певні
дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Ворошиловський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з
моменту отримання її копії, копія
апеляційної скарги надсилається
особою, яка її подає до суду
апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини
постанови складені в нарадчій кімнаті
та проголошені в судовому засіданні 13
січня 2014 року. Повний текст постанови
складено та підписано 17 січня 2014 року.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька
Г.М.
Пруднікова