Справа № 801/1427/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року м.
Київ К/800/38227/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим на постанову окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 21 лютого 2013 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13 травня 2013
року у справі № 801/1427/13-а за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Джанкой
Автономної Республіки Крим про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року управління Пенсійного
фонду України в Джанкойському районі
Автономної Республіки Крим звернулося
в суд з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Джанкой
Автономної Республіки Крим, в якому
просило стягнути не відшкодовані
витрати на виплату та доставку пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві Аппазову
Сітметвлуту у розмірі 2636,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем не відшкодовуються суми
пенсій, по яких відповідні
підприємства не надали Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань документи, що
підтверджують право цих працівників на
страхові виплати та соціальні послуги.

Постановою окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 21 лютого 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13 травня 2013
року, позовні вимоги задоволені
частково. Стягнуто з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Джанкой
Автономної Республіки Крим на користь
управління Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим суми не відшкодованих
витрат на виплату і доставку основного
розміру пенсії з інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві Аппазову Сітметвлуту за
жовтень-грудень 2012 року у розмірі 33,18
грн. із витратами на її доставку у
розмірі 0,51 грн. та цільову допомогу за
жовтень-грудень 2012 року у розмірі 125,40
грн. із витратами на її доставку у
розмірі 1,95 грн., у загальному розмірі
161,04 грн. В інший частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями управління Пенсійного фонду
України в Джанкойському районі
Автономної Республіки Крим звернулося
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення судів першої
і апеляційної інстанцій та ухвалити
нове судове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач та відповідач в
період з жовтня по грудень 2012 року
щомісячно підписували акти щомісячної
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. У зв'язку з виникненням
неузгодженості між розрахунками до
акту та списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, була складена таблиця
розбіжностей, які не прийняті
відповідачем до заліку. Розбіжності в
розмірі 2636,47 грн. виникли в результаті
незгоди відповідача відшкодовувати
виплату пенсії Аппазову Сітметвлуту, з
яких 33,18 грн. - основний розмір пенсії,
0,51 грн. - поштовий збір, 125,40 грн. -
цільова допомога, 1,95 грн. - поштовий
збір, 2437,40 грн. державна адресна
допомога, 38,03 грн. - поштовий збір.
Неприйняті до заліку витрати на
виплату пенсій Аппазову Сітметвлуту не
були включені відповідачем до акту
щомісячної звірки у зв'язку з тим, що у
відповідача відсутня особова справа
потерпілого, що є підставою для відмови
у розумінні ч.2 ст.7 Закону України "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві й
професійному захворюванні, які
спричинили втрату працездатності".

Частково задовольняючи позовні вимоги
суди першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що обов'язок
відповідача стосовно відшкодування
державної адресної допомоги не
встановлений законом.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Відповідно ч.4 ст.26 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
встановлено, що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Оскільки пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання є наслідком страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, належним
страховиком, тим, хто має надавати
застрахованій особі матеріальну
допомогу чи соціальні послуги
відповідно до статті 25 Основ, є Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків.

Згідно ч.2 ст.2 Закону особи, право яких
на отримання відшкодування шкоди
раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Відповідно до п.3 розділу XI (Прикінцеві
положення) Закону відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у статті 8
цього Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення відповідно до цього
Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Статтею 81 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, обов'язок Фонду
відшкодовувати витрати позивачу,
пов'язані з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, навіть при
відсутності особових справ в
розпорядженні виконавчої дирекції
фонду прямо передбачений Законом
України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 2272-IIІ від 22.02.2001 року.

Відповідно ч.2 ст.7 Закону, Фонд сплачує
страхові виплати та надає соціальні
послуги працівникам (членам їх сімей),
які потерпіли на виробництві до 1
квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілий Аппазов Сітметвлут,
документи якого не передані до Фонду,
продовжує отримувати належні виплати
та соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені
потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом у рахунок її
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Будь-якими іншими законодавчими актами
не передбачена необхідність отримання
органами Пенсійного фонду України
додаткових документів для виплати
пенсії по інвалідності, крім акту про
нещасний випадок, трудової книжки,
довідки МСЕК, отже всі витрати понесені
позивачем у зв'язку з виплатою таких
пенсій є обґрунтованими, відповідно
підлягають відшкодуванню
відповідачем.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, визначено
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 р. за N 376/7697.

Пунктом 4 Порядку визначаються суми, що
підлягають відшкодуванню Фондом -суми,
що виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, вимоги позивача стосовно
відшкодування позивачу суми основного
розміру пенсії Аппазова С. за
жовтень-грудень 2012 року у розмірі 33,18
грн. із витратами на її доставку у
розмірі 0,51 грн. та цільову допомогу за
жовтень-грудень 2012 року у розмірі 125,40
грн. із витратами на її доставку у
розмірі 1,95 грн., підлягають
задоволенню.

Стосовно витрат понесених позивачем у
зв'язку із виплатою державної адресної
допомоги, слід зазначити наступне.

Адресна допомога встановлена
постановою Кабінету Міністрів України
"Деякі питання пенсійного забезпечення
громадян" № 265 від 26.03.2008 р. і
передбачена у разі, коли щомісячний
розмір пенсійних виплат не досягає в
осіб, яким призначена пенсія у зв'язку з
втратою годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100 %, на двох
- 120 %, на трьох і більше - 150 %
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, а також у разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат
інвалідам з дитинства,
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам не
досягає прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність, як щомісячна
державна допомога до пенсії у сумі, що
не вистачає до зазначених розмірів.
Згідно п. 4 постанови, виплата такої
адресної допомоги здійснюється за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсія або державна соціальна
допомога.

При цьому, постанова Кабінету
Міністрів України № 265 від 26.03.2008 р. не
передбачає відшкодування Пенсійному
фонду України витрат на виплату і
доставку вказаних видів адресної
допомоги з боку Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Діючим законодавством також не
передбачене відшкодування Пенсійному
фонду України витрат на виплату і
доставку вказаної адресної допомоги з
боку Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Так, стаття 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" №1105-ХІV від 23.09.1999 р. дає
повний перелік соціальних послуг та
виплат, які здійснюються Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків. Державна адресна допомога, не
відноситься до переліку виплат для
відшкодування завданої каліцтвом
шкоди, окрім того, вона не пов'язана із
страховими випадками, а тому не повинна
відшкодовуватися відповідачем.

Відшкодування відповідачем Пенсійному
Фонду України, витрат пов'язаних з
виплатою пенсій регулюється Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань
України Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності, внаслідок нещасного
випадку на виробництві, або
професійному захворюванні і пенсій у
випадку втрати годувальника, що помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
Правління Пенсійного фонду України і
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України № 5-4/4
від 04.03.2003 р. та зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 16.05.2003 за
№376/7697.

Однак, цим Порядком також не
передбачений обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України відшкодовувати
щомісячну державну адресну допомогу та
витрати на її доставку.

Враховуючи вищенаведене суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли до
вірного висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим відхилити.

Постанову окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 21
лютого 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: