Справа № 805/14714/13-а
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шинкарьова
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
справа №805/14714/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

'Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Васильєвої І.А., Яманко В.Г.,
Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Добропільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 26
листопада 2013 року у справі № 805/14714/13-а
за позовом Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Октябрьська ЦЗФ" до
Добропільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 02 жовтня 2012 року
№/3828 та №/3829,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області, в якому
просив визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення
рішення Добропільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 02 жовтня 2012 року
№/3828 та №/3829 (т. 1 а.с. 3-9).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26
листопада 2013 року позов Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Октябрська ЦЗФ» задоволений, визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 02 жовтня 2013
року №/3828, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 39690,00 грн. з
яких основний платіж 26460,00 грн. та
штрафні (фінансові) санкції 13230,00 грн.,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від 02
жовтня 2013 року №/3829, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток у розмірі 34729,00
грн. з яких основний платіж 27783,00 грн. та
штрафні (фінансові) санкції 6946,00 грн. (т.2
а.с.83-88).

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі (т. 2 а.с. 92-93).

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що проведеною
перевіркою не встановлено факту
реального здійснення господарських
операцій при придбання ПАТ «ДТЕК
Октябрьська ЦЗФ»
інформаційно-консультаційних послуг у
ТОВ «Менеджмент Сістемс Консалтінг»,
(податковий номер: 35859639), ТОВ
«Менеджмент Сістем Консалтінг»,
(податковий номер: 38157610), за періоди: 01
травня 2012 року по 30 листопада 2012 року на
суму 158760,0грн., у тому числі ПДВ -
26460,0грн., та подальшого їх використання
у господарській діяльності
підприємства у результаті чого
встановлено порушення: п. 44.1 ст. 44, п. 198.1,
п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ (із
змінами та доповненнями), п. 2 ст. 3
Закону України від 16 липня 1999 року №
996-ХІУ (із змінами та доповненнями), в
результаті чого завищено суму
податкового кредиту з податку на
додану вартість за періоди: травень,
червень, липень, жовтень, листопад 2012
року всього на суму 26460,0 грн.; п. 138.1, п.138.8
ст. 138, Податкового кодексу України,
встановлено відсутність факту
реального вчинення господарських
операцій та невідповідність первинних
документів нормам законодавства, що
призвело до завищення витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток і,
як слідство, до заниження об'єкта
оподаткування на суму 132300грн., що
призвело до заниження податку на
прибуток у сумі -27783,0 грн.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Октябрська ЦЗФ» є
юридичною особою, зареєстровано 30
жовтня 1996 року під записом №6000520,
ідентифікацій код юридичної особи
00176549, відповідно до Свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи
(т.1 а.с.12), довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України (т.1 а.с.13).

Добропільською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку позивача
з питання повноти нарахування та
своєчасності сплати до бюджету податку
на додану вартість та податку на
прибуток при здійсненні господарських
операцій з ТОВ «Менеджмент Сістемс
Консалтінг» (податковий номер: 35859639) за
травень, червень, липень 2012 року; ТОВ
«Менеджмент Сістем Консалтінг»
(податковий номер: 38157610) за період
жовтень, листопад 2012 року. За
результатами перевірки складено акт
перевірки від 11 вересня 2013 року
№108/22-0/00116549 (т.1 а.с.24).

У висновках акту вказано, що перевіркою
встановлено порушення: п.44.1 ст.44, п.198.1,
п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
суму податкового кредиту з податку на
додану вартість за травень, червень,
липень, жовтень, листопад 2012 року на
26460,00 грн.; п.138.1, п.138.8 ст.138 Податкового
кодексу України, в результаті чого
встановлено відсутність факту
реального вчинення господарських
операцій та невідповідність первинних
документів нормам законодавства, що
призвело до завищення витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування на суму 132300,00 грн., та
податок на прибуток у сумі - 27783,00 грн.

02 жовтня 2013 року на підставі вказаного
акту перевірки відповідачем були
прийняті податкові повідомлення -
рішення: №/3828, яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість - 39690,00 грн., в тому числі
26460 грн. за основним платежем та 13230,00
грн. за штрафними санкціями (т.1 а.с.40) та
№/3829, яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток - 34729,00 грн., в тому числі 27783,00
грн. за основним платежем та 6946,00 грн. за
штрафними санкціями (т.1 а.с.41).

Спір виник через висновки податкового
органу про нікчемність договорів
укладених між позивачем та ТОВ
«Менеджмент Сістемс Консалтінг» та ТОВ
«Менеджмент Сістем Консалтінг» у
зв'язку з відсутністю доказів
фактичного надання послуг та через
суперечність інтересам держави та
суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач мав господарські відносини з
ТОВ «Менеджмент Сістемс
Консалтінг», з якими уклало ряд угод, а
саме:

- договір від 26 листопада 2011 року
№18001/30-HSE, відповідно до якого ТОВ
«Менеджмент Сістемс Консалтінг»
(виконавець) зобов'язується надати
поетапно послуги та приймати на себе
обов'язки за заявами позивача
(замовника)
інформаційно-консультаційні послуги з
проведення внутрішнього аудиту діючої
системи управління праці та
промислової безпеки, а замовник
зобов'язується прийняти надані послуги
та сплатити за них. Розрахунки за
отримані послуги замовник здійснює
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок виконавця
протягом 30 календарних днів з моменту
отримання послуг. Додатковою угодою
від 01 серпня 2012 року до зазначеного
договору сторони змінили загальну
вартість послуг на суму 19200,00 грн., у
тому числі ПДВ 3200,00 грн. (т.1 а.с.89,93);

- договір від 10 січня 2012 року №14001/75-TRG,
відповідно до якого ТОВ «Менеджмент
Сістемс Консалтінг» (виконавець)
зобов'язується надати
інформаційно-консультаційні послуги
позивачу (замовник), а замовник
зобов'язується прийняти надані послуги
та сплатити за них. Відповідно до
договору виконавець надає
інформаційно-консультативні послуги
на тему: «Провідний аудитор системи
екологічного менеджменту» та
учбово-методичні матеріали з
зазначеної теми. Загальна вартість
інформаційно-консультаційних послуг -
18720,00 грн., у тому числі ПДВ - 3120,00 грн. На
підтвердження фактично наданих послуг
виконавець надає протягом 5
календарних днів після виконання своїх
обов'язків, підписаний зі своєї сторони
акт приймання-передачі виконаних
послуг. Замовник здійснює сплату за
фактично надані послуги. Сплата
здійснюється шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок виконавця протягом 30
календарних днів з моменту отримання
послуг (т.1 а.с.49);

- договір від 07 травня 2012 року №18001/107-TRG,
відповідно до якого ТОВ «Менеджмент
Системс Консалтінг» (виконавець)
зобов'язується надати
інформаційно-консультаційні послуги
позивачу (замовник), а замовник
зобов'язується прийняти надані послуги
та сплатити за них. Відповідно до
договору виконавець надає
інформаційно-консультативні послуги
на тему: «Провідний аудитор системи
менеджменту гігієни та безпеки праці»
та учбово-методичні матеріали по
зазначеній темі. Загальна вартість
інформаційно-консультаційних послуг -
18720,00 грн., у тому числі ПДВ - 3120,00 грн. На
підтвердження фактично наданих послуг
виконавець надає протягом 5
календарних днів після виконання своїх
обов'язків, підписаний зі своєї сторони
акт приймання-передачі виконаних
послуг. Замовник здійснює сплату за
фактично надані послуги. Сплата
здійснюється шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок виконавця протягом 30
календарних днів з моменту отримання
послуг (т.1 а.с.66).

- договір від 25 червня 2012 року №18001/112-TRG,
відповідно до якого ТОВ «Менеджмент
Системс Консалтінг» (виконавець)
зобов'язується надати
інформаційно-консультаційні послуги
позивачу (замовник), а замовник
зобов'язується прийняти надані послуги
та сплатити за них. Відповідно до
договору виконавець надає
інформаційно-консультативні послуги
на тему: «Провідний аудитор системи
менеджменту гігієни та безпеки праці»
та учбово-методичні матеріали по
зазначеній темі. Загальна вартість
інформаційно-консультаційних послуг -
3900,00 грн., у тому числі ПДВ - 780,00 грн. На
підтвердження фактично наданих послуг
виконавець надає протягом 5
календарних днів після виконання своїх
обов'язків, підписаний зі своєї сторони
акт приймання-передачі виконаних
послуг. Замовник здійснює сплату за
фактично надані послуги. Сплата
здійснюється шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок виконавця протягом 30
календарних днів з моменту отримання
послуг (т.1 а.с.69).

Також, позивач мав господарські
відносини з ТОВ «Менеджмент Сістем
Консалтінг», з якими уклало ряд угод, а
саме:

- договір від 21 вересня 2012 року
№MSC/18001/02-TRG, відповідно до якого ТОВ
«Менеджмент Сістем Консалтінг»
(виконавець) зобов'язується надати
інформаційно-консультаційні послуги у
формі організації участі
представників позивача (замовник) у
семінарі «Курс навчання ведучих
аудиторів менеджменту гігієни та
безпеки праці» й надати замовнику
учбово-методичні матеріали за темою
семінару. Загальна вартість
інформаційно-консультаційних послуг -
23400,00 грн. з ПДВ. Замовник сплачує
послуги по факту надання послуг.
Замовник зобов'язується прийняти
вказані послуги на умовах на умовах
зазначеного договору та сплати за них
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок виконавця
протягом 30 календарних днів (т.1 а.с.97);

- договір від 20 вересня 2012 року №14001/09-CER,
відповідно до якого ТОВ «Менеджмент
Сістем Консалтінг» (виконавець)
зобов'язується надати
інформаційно-консультаційні послуги з
навчання за курсом «Проведення
наглядового аудиту системи
екологічного менеджменту на
підприємстві». Загальна вартість
інформаційно-консультаційних послуг -
24000,00 грн. з ПДВ. Замовних зобов'язується
прийняти вказані послуги на умовах
зазначеного Договору та сплати за них
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок виконавця
протягом 30 календарних днів (т.1 а.с.64);

- договір від 20 вересня 2012 року №18001/07-CER,
відповідно до якого ТОВ «Менеджмент
Сістем Консалтінг» (виконавець)
зобов'язується надати
інформаційно-консультаційні послуги з
навчання за курсом «Проведення
наглядового аудиту системи управління
охороною праці та промислової безпеки
на підприємстві». Загальна вартість
інформаційно-консультаційних послуг -
36000,00 грн. з ПДВ. Замовних зобов'язується
прийняти вказані послуги на умовах
зазначеного Договору та сплати за них
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок виконавця
протягом 30 календарних днів (т.1 а.с.72);

- договір від 21 вересня 2012 року №
MSC/18001/07-TRG, відповідно до якого ТОВ
«Менеджмент Сістем Консалтінг»
(виконавець) зобов'язується надати
інформаційно-консультаційні послуги з
навчання за курсом «Проведення
наглядового аудиту системи
менеджменту гігієни та безпеки праці».
Загальна вартість
інформаційно-консультаційних послуг -
14040,00 грн. з ПДВ. Замовних зобов'язується
прийняти вказані послуги на умовах
зазначеного Договору та сплати за них
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок виконавця
протягом 30 календарних днів (т.1 а.с.86).

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Отже,
будь-які документи (у тому числі
договори, накладні тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було, то
відповідні документи не можуть
вважатися первинними для цілей
податкового обліку навіть за наявності
усіх формальних реквізитів, що
передбачені для певного виду документа
чинним законодавством.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факт
здійснення господарської операції.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Для контролю та впорядкування
оброблення даних на підставі первинних
документів можуть складатися зведені
облікові документи. Первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати обов'язкові
реквізити: назву документу; дату і
місце складання; назву підприємства,
від імені якого складається документ;
зміст та обсяг господарської операції;
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що мають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Тому, податковий кредит формується при
дотриманні платником податку вказаних
вимог закону.

При цьому, господарські операції
(поставка, продаж тощо) є самостійним
поняттям, відмінним від правочинів або
господарських зобов'язань.

Наслідки в податковому обліку
створюють лише реально вчинені
господарські операції, тобто ті, що
пов'язані з легітимним рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податку.

Аналіз реальності господарських
операцій може здійснюватися на
підставі даних податкового та
бухгалтерського обліку платника
податків та інших обставин, в тому
числі реального економічного змісту
господарських операцій та
підтвердження їх первинними
документами (товарно-транспортними
накладними та ін.).

Отже, підставою для формування
податкового кредиту, а в подальшому для
відшкодування від'ємного значення між
загальною сумою податкових
зобов'язань, що виникли у зв'язку з
будь-якою поставкою товарів (робіт,
послуг) протягом звітного періоду, та
сумою податкового кредиту звітного
періоду є належним чином оформлена
податкова накладна, зокрема, наведені в
ній відомості повинні відповідати
дійсності.

Надання податковому органу належним
чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки і збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів.

Наявність належним чином оформлених
податкових накладних є підставою для
включення до податкового кредиту
платника сум ПДВ за такими накладними
за умови реального вчинення дій по
виконанню господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем на виконання умов договорів
до матеріалів справи були надані
наступні податкові накладні:

- № 19 від 18 травня 2012 року на надання
інформаційно-консультаційних послуг
на тему «Провідний аудитор системи
керування охороною праці та
промисловою безпекою, відповідно до
вимог міжнародних стандартів OHSAS 18001:2007
в м. Харків згідно із договором»
вартістю 18720,00 грн., в тому числі ПДВ 3120,00
грн., за договором № 18001/107-ТRG від 07
травня 2012 року (т.1 а.с.136);

- № 15 від 20 червня 2012 року на надання
інформаційно-консультаційних послуг з
проведення другого наглядового аудиту
системи управління охороною праці та
промислової безпеки на підприємстві
замовника, на відповідність вимогам
міжнародного стандарту OHSAS 18001:2007,
згідно з четвертим етапом договору»
вартістю 19200,00 грн., в тому числі ПДВ 3200,00
грн., за договором № 18001/30- HSE від 26
грудня 2011 року (т.1 а.с.139);

- № 18 від 22 червня 2012 року на надання
інформаційно-консультаційних послуг
на тему «Провідний аудитор системи
екологічного менеджменту, відповідно
до вимог міжнародних стандартів ІSО
14001:2004 в м.Харків згідно з договором»
вартістю 18720,00 грн., в тому числі ПДВ 3120,00
грн., за договором № 14001/75-ТRG від 10 січня
2012 року;

- № 8 від 06 липня 2012 року на надання
інформаційно-консультаційних послуг
на тему «Провідний аудитор системи
керування охороною праці та
промисловою безпекою, відповідно до
вимог міжнародних стандартів OHSAS 18001:2007
в м.Харків згідно із договором»
вартістю 4680,00 грн., в тому числі ПДВ 780,00
грн., за договором № 18001/112-ТRG від 25
червня 2012 року (т.1 а.с.135);

- № 9 від 12 жовтня 2012 року на надання
інформаційно-консультаційних послуг
на тему «Провідний аудитор системи
менеджменту гігієни та безпеки праці,
відповідно до вимог міжнародних
стандартів OHSAS 18001:2007» вартістю 23400,00
грн., в тому числі ПДВ 3900,00 грн., за
договором № MSС/18001/02-TRG від 21 вересня 2012
року (т.1 а.с.133);

- № 5 від 13 листопада 2012 року на надання
інформаційно-консультаційних послуг з
проведення другого наглядового аудиту
системи управління охороною праці та
промислової безпеки на підприємстві
замовника, на відповідність вимогам
міжнародного стандарту OHSAS 18001:2007,
згідно з четвертим етапом договору»
вартістю 36000,00 грн., в тому числі ПДВ 6000,00
грн., за договором 18001/07-CER від 20 вересня
2010 р. (т.1 а.с.134);

- № 16 від 13 листопада 2012 року на надання
інформаційно-консультаційних послуг з
проведення другого наглядового аудиту
системи управління охороною праці та
промислової безпеки на підприємстві
замовника, на відповідність вимогам
міжнародного стандарту OHSAS 18001:2007,
згідно з четвертим етапом договору»
вартістю 24000,00 грн., в тому числі ПДВ 4000,00
грн., за договором № 14001/09-CER від 20
вересня 2010 року (т.1 а.с.138);

- № 23 від 23 листопада 2012 року на надання
інформаційно-консультаційних послуг
на тему: «Курс Провідних аудиторів
систем менеджменту гігієни та безпеки
праці - OHSAS 18001:2007» вартістю 14040,00 грн., в
тому числі ПДВ 2340,00 грн., за договором
№MSС/18001/07-TRG від 12 листопада 2012 року (т.1
а.с.140).

Як зазначалось вище, будь-яких
зауважень до оформлення первинних
документів, як і до ведення позивачем
по справі бухгалтерського обліку під
час проведення перевірки контролюючий
орган не встановив.

Виходячи з вищенаведеного, судова
колегія приходить до висновку, що
податкові накладні складені з
дотриманням вимог ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність». Протилежного податковим
органом не доведено.

Таким чином, наданими позивачем
первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку
підтверджується факт того, що спірні
правочини набули реального настання
тих правових наслідків, на настання
яких були спрямовані.

Реальне настання правових наслідків
укладання спірних договорів
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями (т.1 а.с.125-132),
актами здачі-приймання послуг (т.1
а.с.117-124), заявками на участь в курсі
навчання (т.1 а.с.100-116), наказами про
командирування (т.1 а.с.158-163),
посвідченнями про відрядження (т.1
а.с.164,170,176,182, 188, 194, 200, 206, 213, 219, 225, 231, 237, 243,
249, 255, 261), звітами про використання
коштів, виданих на відрядження або під
звіт (т.1 а.с.165, 171, 177, 183, 189, 195, 201, 207, 214, 220,
226, 232, 238, 244, 250, 256, 262), актами надання
послуг на проживання Sun Light Hotel (т.1 а.с.168,
173, 179, 186, 192, 198, 203, 209, 217, 223, 229, 235, 240, 246, 253,
259, 265), рахунками на надання послуг з
тимчасового розміщення (проживання) «Sun
Light Hotel» (т.1 а.с.169, 175, 181, 187, 193, 199, 204, 210, 218,
224, 230, 236, 242, 248, 254, 260, 266), квитанціями на
оплату послуг на проживання СОК «Sun Light
Hotel» (т.1 а.с.167, 174, 180, 185, 191, 197, 205, 211, 216, 222,
228, 234, 241, 247, 252, 257, 264), сертифікатами про
успішне проходження курсів аудиторів
(т.1 а.с.142-157).

Судова колегія не приймає до уваги
посилання апелянта на те, що в актах
здачі-приймання послуг відсутні дані
щодо того, хто саме навчався, його ПІБ
та яке відношення він має до позивача,
ким працює, виробнича необхідність
навчання та економічний ефект після
цього, з урахуванням наступного.

Відсутність в актах здачі-приймання
послуг даних, щодо того, хто саме
навчався, його ПІБ та яке відношення
він має до позивача, ким працює,
виробнича необхідність навчання та
економічний ефект після цього не може
свідчити про фіктивність здійснення
правочину.

Крім того, відповідачем не спростовані
пояснення позивача стосовно
виробничої необхідності навчання
фахівців позивача, якими є
забезпечення безпечних умов праці, на
виконання чого на підприємстві
впроваджується система управління
охороною праці та промисловою безпекою
згідно міжнародного стандарту OHSAS
18001:2007, та забезпечення охорони
навколишнього середовища (мінімізація
негативного впливу на оточуючу середу),
на виконання чого на підприємстві
впроваджується система екологічного
менеджменту згідно міжнародного
стандарту ISO 14001:2004.

Оскільки ТОВ «Менеджмент Сістемс
Консалтинг» надають
інформаційно-консультативні послуги
шляхом проведення семінарів по
конкретних направленнях, на підставі
вищезазначених договорів фахівці
підприємства позивача проходили
навчання у м. Харкові. Кінцевою метою
вищевказаних послуг з навчання є
сертифікація підприємства з даних
питань.

Щодо висновків про нікчемність
укладених угод, судова колегія
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України),
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаним судом
недійсним (презумпція правомірності).

Головною підставою вважати правочин
нікчемним являється її недійсність,
встановлена законом, а не Актами, які б
факти в цьому акті не були відображені.
Вказані ж в Акті висновки є суто
суб'єктивною думкою державного
податкового ревізора-інспектора,
оскільки були зроблені за відсутності
інформації, яка надається в
передбаченому законодавством порядку.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06
листопада 2009 року було звернено увагу
на наступне: «...вимога про встановлення
нікчемності правочину підлягає
розгляду у разі наявності відповідної
суперечки. Такий позов може
пред'являтися окремо, без застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину. В цьому випадку в
резолютивній частині судового рішення
суд вказує про нікчемність правочину
або відмову в цьому. Вимога про
застосування наслідків недійсності
правочину може бути заявлена як
одночасно з вимогою про визнання
оспорюваного правочину недійсним, так
і у вигляді самостійної вимоги у разі
нікчемності правочину і наявності
рішення суду про визнання правочину
недійсним. Наслідком визнання
правочину (договору) недійсним не може
бути його розірвання, оскільки це
взаємовиключні вимоги. Якщо позивач
посилається на нікчемність правочину
для обґрунтування іншої заявленої
вимоги, суд не має права посилатися на
відсутність судового рішення про
встановлення нікчемності правочину, а
повинен дати оцінку таким аргументам
позивача. Відповідно до статей 215 і 216 ЦК
України вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним і про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину можуть бути
заявлені як однією із сторін правочину,
так і іншою зацікавленою особою, права
і законні інтереси якої порушені
здійсненням правочину».

Виходячи з вищенаведеного, судова
колегія наголошує, що навіть за
наявності ознак нікчемності правочину
податкові органи мають право лише
звертатися до судів з позовами про
стягнення в доход держави коштів,
отриманих по правочинах, здійснених з
метою, що свідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, посилаючись на
їх нікчемність.

Тому, одним з основних завдань органів
державної податкової служби є
здійснення контролю дотримання
податкового законодавства і надання
роз'яснень законодавства з питань
оподаткування платникам податків.
Жодним законом не передбачено право
органу державної податкової служби
самостійно, в позасудовому порядку,
визнавати нікчемними правочини і дані,
вказані платником податків в
податкових деклараціях.

Крім того, посилання апелянта на статті
216, 228 ЦК України є безпідставним, так як
зазначені норми можуть
використовуватися лише при визнанні
правочинів недійсними в судовому
порядку.

Вказані висновки підтверджуються і ст.
20 Податкового кодексу України,
відповідно до якої органам державної
податкової служби України не надано
повноважень щодо визнання тих чи інших
угод (правочинів) недійсними та/або
нікчемними.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Як вбачається з матеріалів справи,
обставини щодо фактичності здійснення
господарських операцій, на які платник
податку посилається як на підставу
складу валових витрат та формування
податкового кредиту доведені повністю,
у зв'язку з чим судова колегія не
приймає до уваги доводи апелянта про
нікчемність правочину.

Аналогічна позиція викладена
Верховним судом України в постанові
від 31 січня 2011 року по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма "ВІК" до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень.
Верховний Суд України дійшов висновку,
що у разі невиконання контрагентом
зобов'язання зі сплати податку до
бюджету, відповідальність та негативні
наслідки настають саме щодо цієї особи.
Ця обставина не є підставою для
позбавлення платника ПДВ права на його
відшкодування у разі, коли цей платник
виконав усі передбачені законом умови
щодо отримання такого відшкодування та
має необхідні документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення
з мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України. Суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, оскільки
податкові повідомлення-рішення від 02
жовтня 2013 року №/3828, яким
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість - 39690,00 грн., в тому числі 26460
грн. за основним платежем та 13230,00 грн.
за штрафними санкціями; №/3829, яким
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на прибуток -
34729,00 грн., в тому числі 27783,00 грн. за
основним платежем та 6946,00 грн. за
штрафними санкціями, є протиправними
та підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26
листопада 2013 року у справі № 805/14714/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26
листопада 2013 року у справі № 805/14714/13-а
- залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили. Ухвала прийнята за
наслідками розгляду в письмовому
проваджені набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

В.Г. Яманко

Е.Г. Казначеєв