Справа № 569/18434/13-а
Суддя: Бердій М.А. М. А.
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2013 року

м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді
Бердія М.А.,

при секретарі Корінець К.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Синіцької
Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Рівненській
області про визнання протиправною та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала з підстав
викладених у позовній заяві, просить
суд визнати причину пропуску строку
звернення до суду поважною. Визнати
протиправною та скасувати постанову
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області про закінчення
виконавчого провадження від 13.08.2012 року
по виконавчому провадженню ВП №30086180.

Представник відповідача Синіцька Н.П. в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала та пояснила суду, що постанова
суду виконана з дотриманням вимог
чинного законодавства, просить суд
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в
судове засідання не з»явився, до
початку судового засідання подав суду
заперечення на адміністративний позов.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
письмові докази по справі, приходить до
наступного:

Як було встановлено в судовому
засіданні та вбачається із постанови
Рівненського міського суду по справі
№2а-7624 УПФ в м. Рівне зобов»язано
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни» з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком, з розміру встановленого ч.1 ст.
28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування починаючи з 05
лютого 2011 року по 22 липня 2011 року із
врахуванням проведених раніше виплат.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 09.03.2012 року
постанова Рівненського міського суду
по справі №2а-762411 залишена без змін

На виконання зазначеної Постанови
Рівненським міським судом 08.11.2011 року
ОСОБА_1 був виданий виконавчий лист №
2а-7624/11, який вона пред'явила до
примусового виконання у ВДВС
Рівненського міського управління
юстиції.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області від 09.11.2011 року Синіцькою Н.П.
відкрито виконавче провадження серії
ВП № 30086180.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області від 13.08.2012 року Синіцькою Н.П.
закінчено виконавче провадження серії
ВП № 30086180, так як перерахунок
здійснено, але не виплачено у зв»язку з
відсутністю коштів у Державному
бюджеті.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування та їх
посадови особи зобов'язані діяти лише
на підставі та у межах повноважень та
засобами, передбаченими Конституцією
та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» гарантовано право
громадян на державне пенсійне
забезпечення.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони на підставах, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 64 Конституції України
визначено, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Згідно положень ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого ч. 2 ст. 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення.

Частина 3 ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до ст. 89 цього Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

На даний час зазначена Постанова суду
не виконана, оскільки вона
встановлювала обов'язок Управління
пенсійного фонду в м. Рівне не тільки
здійснити перерахунок призначених
пенсійних виплат, але й обов'язок
здійснити такі виплати. За таких умов
рішення може вважатися виконаним лише
після повного закінчення встановлених
судом дій.

Посилання представника третьої особи
на неможливість здійснити виплату
пенсії суду у зв'язку з відсутністю
видатків на виконання судових рішень в
Державному бюджеті як на підставу для
закриття виконавчого провадження суд
оцінює критично, оскільки ч. 5 ст. 124
Конституції України передбачено, що
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З матеріалів справи не вбачається, що
неможливість виконання судового
рішення підтверджується будь-якими
доказами, таким чином висновки
державного виконавця про наявність
підстав для закінчення виконавчого
провадження є необґрунтованими.

Аналізуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що закінчення виконавчого
провадження є фактично відмовою у
виконанні судового рішення.

Також, дослідивши матеріали
адміністративної справи, суд вважає за
можливе визнати причину пропуску
строку до суду на оскарження постанови
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження від 13.08.2012
року, оскільки ОСОБА_1 отримала
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 13.08.2012 року лише 07.10.2013
року коли звернулася у ВДВС
Рівненського міського управління
юстиції із заявою про надання копії
зазначеної постанови.

Враховуючи зазначене та зважаючи на те,
що постанова про закінчення
виконавчого провадження є правовим
актом індивідуальної дії, який
відповідно до повноважень суду,
встановлених ч. 2 ст. 162 КАС України,
визнається судом протиправним і
скасовується, суд дійшов висновку про
наявність підстав для визнання
протиправною та скасування постанови
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження від 13.08.2012 року
з примусового виконання виконавчого
листа № 2а-7624/11 виданого 08.11.2011 року
Рівненським міським судом.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160, 161, 162, 163, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Рівненській
області про визнання протиправною та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження задоволити
частково.

Скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області Синіцької Надії
Павлівни про закінчення виконавчого
провадження від 13 серпня 2012 року по
виконавчому провадженню серії ВП
№30086180.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена в апеляційному порядку до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови суду, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Рівненського

міського суду
Бердій М.А.