Справа № 2а-4595/11
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4595/11
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддівБорисюк Л.П.,
Петрика І.Й., Собківа Я.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва на
постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 02 вересня 2011 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести нарахування та
виплату недоотриманого щомісячного
державного соціального 30-відсоткового
підвищення до пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 02 вересня 2011 року
позов задоволено частково.

Визнано дії відповідача
неправомірними та зобов'язано провести
на користь позивача перерахунок та
виплату пенсії з підвищенням її
розміру, як дитині війни на 30%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з
17.12.2010 по 22.07.2011 з урахуванням
проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач є дитиною війни та
користується пільгами, передбаченими
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни».

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм обрахунку доплати
до пенсії дітям війни виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Будь-яких
інших нормативно-правових актів, які б
визначали механізм вирахування
мінімальної пенсії за віком або
встановлювали її розмір, немає.

За таких обставин положення частини
третьої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першою цієї
статті тільки стосовно визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», який набрав
чинності 19.06.2011 прикінцеві положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» доповнено пунктом 4 і
установлено, що у 2011 році норми і
положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ст.ст. 14, 22, 37 та ч. 3
ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Вирішуючи питання про те, положення
якого закону підлягають застосуванню
для вирішення спірних правовідносин,
колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ст. 75 Конституції
України, Верховна Рада України є єдиним
органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання. Немає
також закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу.

Водночас Конституційний Суд України у
пункті 3 мотивувальної частини рішення
від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про
набуття чинності Конституцією України
зазначив: «Конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше».

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Конституції
України, рішення Конституційного Суду
України є обов'язковими до виконання на
території України.

Відтак, виходячи з наведених положень
Конституції України та рішення
Конституційного Суду України, а також
враховуючи, що вищезазначеним Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» фактично змінено положення
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», який діяв у часі раніше,
пріоритетними в даному випадку є
положення статей Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» .

На виконання п. 7 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Кабінетом Міністрів України прийнято
Постанову від 06.07.2011 № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23.07.2011. Даною Постановою
встановлено нові розміри підвищень та
доплат до пенсій, що передбачені
зазначеними вище нормами Закону.

Таким чином, починаючи з 23 липня 2011 року
виплати, передбачені ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», повинні здійснюватися в
порядку та розмірах, визначених
постановою Кабміну «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» № 745 від 06.07.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З огляду на те, що позивач звернувся до
суду з вказаним позовом 17.06.2011, позовні
вимоги підлягають до задоволення в
межах шестимісячного строку звернення
до суду, тобто за період з 17.12.2010 по
22.07.2011.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва на
постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 02 вересня 2011 року -
залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 02 вересня 2011 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.