Справа № 2а-3542/10/0970
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

13 січня 2014 року м. Київ
В/800/7/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Винокурова К.С. (доповідач)

Білуги С.В.

Головчук С.В.

Лиски Т.О.

Пасічник С.С.

розглянувши заяву Управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківській області про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28 листопада 2013 року, прийнятої
за результатами касаційного розгляду
адміністративної справи за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі Івано-Франківської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Долинському районі
Івано-Франківської області про
стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року Управління звернулося
до суду з позовом, в якому просило
стягнути з Фонду суми витрат в розмірі
11333 грн 32 коп. на виплату та доставку
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання відносно
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 4
листопада 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28 листопада 2013 року
касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківській області
залишено без задоволення, а рішення
судів попередніх інстанцій без змін.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
Управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі Івано-Франківській
області 24 грудня 2013 року подало заяву
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 28 листопада 2013
року.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України вказаного рішення Вищого
адміністративного суду України
скаржник ставить питання про його
скасування, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Із доданих до заяви копій судових
рішень, а саме ухвал Вищого
адміністративного суду України від 28
листопада 2013 року у справі №К/9991/49434/12;
від 20 січня 2011 у справі №К-19259/10; від 10
жовтня 2013 року у справі №К/9991/43172/11;
постанов Верховного Суду України від 20
березня 2007 року у справі №21-1087во06 та
від 05 грудня 2011 року у справі №21-333а11
колегія суддів не вбачає неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Згідно зі статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Установлений статтею 237 КАС України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
судових рішень в адміністративних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Відповідно до норми, яка міститься в
пункті 1 частини першої статті 237 КАС
України, заява про перегляд з указаних
мотивів може бути подана за наявності
таких складових: неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права; ухвалення різних
за змістом судових рішень; спірні
питання виникли у подібних
правовідносинах.

Згідно з положеннями постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
"Про судову практику застосування
статей 235-240 Кодексу адміністративного
судочинства України" від 13 грудня 2010
року № 2, подібність правовідносин
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з
наведених судових рішень судів
касаційної інстанції не вбачається
аналогічності або тотожності
правовідносин та обставин, які
досліджувались у зазначених справах,
що не дає можливості встановити
наявність підстав, передбачених ст.. 237
КАС України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
факту неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України, -

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України
адміністративної справи за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі Івано-Франківської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Долинському районі
Івано-Франківської області про
стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:
К.С. Винокуров

С.В. Білуга

С.В. Головчук

Т.О. Лиска

С.С. Пасічник