Справа № 805/16650/13-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Крилова М.М.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
справа №805/16650/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Геращенка І.В.

суддів Арабей Т.Г., Губської Л.В.

секретар судового засідання Борисова
А.А.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

від відповідача 1 - Какоркіна З.М. - за
довір. від 17.04.2013 року № 2030/РМ

від відповідача 2 - Чорна С.В. - за довір.
від 21.01.2014 року № 1560

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у справі № 805/16650/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області, Харцизького
міського відділу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області про скасування
наказу та визнання його незаконним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області,
Харцизького міського відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області про:

- визнання незаконним та скасування
наказу ГУМВС України в Донецькій
області

№ 2654 від 16.10.2013 року в частині
накладення на позивача
дисциплінарного стягнення -

звільнення з органів внутрішніх справ.

- визнання незаконним та скасування
наказу ГУМВС України в Донецькій
області

№ 499 о/с від 15.11.2013 року в частині
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ.

- поновлення на посаді слідчого
відділення розслідування злочинів
скоєних проти

життя та здоров'я слідчого відділу
Харцизького міського відділу ГУМВС
України в Донецькій області.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у справі № 805/16650/13-а (суддя Крилова
М.М.) у задоволені позовної заяви
відмовлено у повному обсязі.

Позивачем подана апеляційна
скарга, в якій він просить скасувати
постанову суду та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
невірним застосуванням судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права.

Вважає, що постанова суду прийнята при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення у справі, висновки суду першої
інстанції не відповідають фактичним
обставинам справи.

Наголошує на тому, що наказ Головного
Управління МВС України в Донецькій
області № 499 о/с від 13.11.2013 року щодо
звільнення апелянта з ОВС за порушення
дисципліни незаконним з підстав
суворості.

Зазначає, що кадрову комісію було
проведено без його присутності, що
позбавило його можливості пояснити
свою відсутність на роботі.

Також зазначає, що у наказі про
звільнення ніякої мотивації про
неможливість застосування до нього
інших заходів дисциплінарного впливу
крім звільнення нічого не зазначено.

У судовому засіданні позивач підтримав
доводи апеляційної скарги, проти чого
заперечували представники відповідача
1 та відповідача 2.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, лейтенант міліції,
на службі в органах внутрішніх справ
перебував з 12.08.2008 року, на посаді
слідчого відділення розслідування
злочинів, скоєних проти життя та
здоров'я особи слідчого відділу
Харцизького МВ ГУМВС України в
Донецькій області з 13.09.2012 року.

Наказом ГУ МВС України в Донецькій
області від 16.10.2013 року № 2654 «Про
порушення службової дисципліни
слідчим СВ Харцизького МВ ГУ МВС
України в Донецькій області
лейтенантом міліції ОСОБА_2 та його
покарання» прийнято рішення звільнити
слідчого слідчого відділу Харцизького
МВ ГУ МВС області лейтенанта міліції
ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ за
порушення службової дисципліни, що
виразилось у невиході на службу без
поважних причин, з 21 до 23 та 27 серпня 2013
року.

Наказом ГУ МВС України в Донецькій
області від 15.11.2013 року № 499 о/с ОСОБА_2
звільнено з органів внутрішніх справ
за пунктом 64 «є» (за порушення
дисципліни) у запас (із поставкою на
військовий облік).

Підставою звільнення позивача став
висновок службового розслідування,
який затверджено начальником
Харцизького МВ ГУ МВС України в
Донецькій області 20 вересня 2013 року, та
клопотання керівництва цього
міськвідділу перед керівництвом
Головного управління про звільнення
ОСОБА_2

З висновку службового розслідування за
фактом порушення службової дисципліни
слідчим відділення розслідування
злочинів, скоєних проти життя та
здоров'я особи, слідчого відділу
Харцизького МВ ГУМВС України в
Донецькій області лейтенантом міліції
ОСОБА_2, що затверджений начальником
Харцизького міського відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області від 20.09.2013 року, вбачається, що
ОСОБА_2 в робочі дні з 21 серпня 2013 року
по 23 серпня 2013 року та 26 серпня 2013 року в
період з 08:00 до 10:20 та з 11:30 і до кінця
робочого дня, а також 27 серпня 2013 року з
08:00 до 16:00 був відсутній на робочому
місті, місцезнаходження ОСОБА_2
керівництву Харцизького МВ ГУМВС
України в Донецькій області відоме не
було, тобто ОСОБА_2 без поважних причин
скоїв прогули 21, 22, 23 та 27 серпня 2013 року,
тобто 4 дні.

21, 22 та 23 серпня 2013 року керівництву
Харцизького МВ ГУМВС України в
Донецькій області надійшли рапорти (№
20434 від 21.08.2013 року, № 20549 від 22.08.2013 року
та № 20690 від 23.08.2013 року) начальника
відділення розслідування злочинів,
скоєних проти життя та здоров'я особи
про те, що слідчий відділення ОСОБА_2
21.08.2013 року на службу не вийшов і його
місцезнаходження невідоме, на
телефонні дзвінки він не відповідає.

Під час опитування мати та сусіди
ОСОБА_2 пояснили, що місцезнаходження
його їм не відоме і що 21.08.2013 року вони
його не бачили.

22.08.2013 року по факті відсутності ОСОБА_2
було відкрито кримінальне провадження.
Під час виїзду слідчо-оперативної
групи Харцизького МВ ГУМВС за місцем
мешкання ОСОБА_2, його мати - ОСОБА_5
написала заяву про припинення розшуку
її сина, надати дозвіл на огляд своєї
квартири відмовилась.

26.08.2013 року ОСОБА_2 о 10:20 прибув у
розташування Харцизького МВ ГУМВС, а
після 11:30 пішов з роботи.

27.08.2013 року ОСОБА_2 був відсутній на
роботі з 08:00 до 16:00.

Щодо відсутності на роботі з 21 по 25
серпня 2013 року у поясненні від 26.08.2013
року ОСОБА_2 вказав, що по сімейним
обставинам був у родичів у м. Донецьку.
Відсутність на робочому місті з 21 по 23
серпня 2013 року він пояснив втратою
мобільного телефону. Відсутність на
робочому місті 26 та 27 серпня 2013 року він
пояснив поганим самопочуттям та
зверненням до лікаря. Будь-які
документи щодо відвідування лікаря 26
та 27 серпня 2013 року надані не були.

За результатом службового
розслідування вирішено матеріали
стосовно ОСОБА_2 та клопотання щодо
його звільнення за порушення службової
дисципліни направити до ГУМВС України
в Донецькій області.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційної
інстанції, позивач вказує тільки на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає такий висновок
помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України..

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені конституцією та
законами України.

Відповідачі у справі є державними
органами виконавчої влади, які входять
до структури Міністерства внутрішніх
справ України, діяльність їх
регламентується Законом України "Про
міліцію", статтею 1 якого визначено, що
міліція в Україні - державний озброєний
орган виконавчої влади, який захищає
життя, здоров'я, права і свободи
громадян, власність, природне
середовище, інтереси суспільства і
держави від протиправних посягань.

Тобто, відповідачі у справі - органи
владних повноважень, на які чинним
законодавством України покладені
владні управлінські функції щодо
захисту життя та здоров'я людини, прав і
свобод громадян та контролю за
додержанням законів та інших правових
актів з боку інших суб'єктів.

Діяльність органів внутрішніх справ
України регулюється спеціальними
нормативно-правовими актами, зокрема,
Законом України "Про міліцію", Законом
України "Про оперативно-розшукову
діяльність" від 18.02.1992 року № 2135-Х-II,
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР, затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29 липня
1991 року №114, Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України, що
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-IV, Присягою
працівника органів внутрішніх справ
України, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 28
грудня 1991 року № 382.

Згідно абз. 2 п. 1 Положення до
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ належать
особи, які перебувають у кадрах
Міністерства внутрішніх справ і яким
присвоєно спеціальні звання,
встановлені законодавством.

Наказом МВС України «Про додаткові
заходи щодо зміцнення законності та
дисципліни серед особового складу ОВС
України» від 12.10.1997 року № 708
пріоритетним напрямком у діяльності
співробітників міліції усіх рівнів
визнано роботу зі зміцнення дисципліни
і законності.

Службова дисципліна рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ передбачає суворе
підпорядкування працівників порядку
та правилам встановлених законами та
спеціальними статутами і наказами МВС
України та ґрунтуються на усвідомленні
кожним з них свого службового обов'язку
і особистої відповідальності за справу
боротьби зі злочинністю та охорони
громадського порядку.

Відповідно до положень Директиви МВС
України від 28.04.2004 року № 8
підкреслюється, що дисципліна в ОВС
зобов'язує кожну особу рядового та
начальницького складу дотримуватися
законодавства, виконувати вимоги
присяги, наказів, статутів, з гідністю
та честю поводити себе поза службою,
бути прикладом у додержанні
громадського порядку , утримувати
інших від порушень правопорядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» від 22 лютого
2006 року № 3460-IV, службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту ОВС
України передбачає, що дисциплінарний
проступок - невиконання чи неналежне
виконання особою рядового або
начальницького складу службової
дисципліни.

Згідно ст. 5 Дисциплінарного статуту
ОВС України за вчинення дисциплінарних
проступків особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького
складу, яких в установленому
законодавством порядку притягнуто до
адміністративної, кримінальної або
матеріальної відповідальності,
водночас можуть нести і дисциплінарну
відповідальність згідно з цим
Статутом.

Особи рядового і начальницького складу
не несуть дисциплінарної
відповідальності в разі, якщо шкода
завдана правомірними діями внаслідок
сумлінного виконання наказу
начальника або виправданого за
конкретних умов службового ризику.

Приписами статті 7 Дисциплінарного
статуту ОВС України передбачено, що
службова дисципліна базується на
високій свідомості та зобов'язує кожну
особу рядового і начальницького
складу: дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

У разі виявлення порушень
законодавства, зловживань чи інших
правопорушень у службовій діяльності
особа рядового або начальницького
складу повинна вжити заходів щодо
припинення цих порушень та доповісти
про це безпосередньому або старшому
прямому начальникові.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного
статуту ОВС України на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного
статуту ОВС України з метою з'ясування
всіх обставин дисциплінарного
проступку, учиненого особою рядового
або начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
один місяць.

Забороняється проводити службове
розслідування особам, які є підлеглими
порушника, а також особам -
співучасникам проступку або
зацікавленим у наслідках
розслідування. Розслідування
проводиться за участю безпосереднього
начальника порушника.

Порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення
особі начальницького складу в
присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома
особи рядового або начальницького
складу, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової
дисципліни накладається лише одне
дисциплінарне стягнення. У разі
порушення службової дисципліни
кількома особами дисциплінарне
стягнення накладається на кожного
окремо.

При визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення
службової дисципліни начальник може
обмежитись усним попередженням особи
рядового або начальницького складу
щодо необхідності суворого додержання
службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою
рядового або начальницького складу
незначного проступку з урахуванням
його нетяжкості, сумлінного ставлення
цієї особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді
пониження в спеціальному званні на
один ступінь на осіб, які мають перші
спеціальні звання, і звільнення з
посади на осіб, які обіймають посади
найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Особа рядового або начальницького
складу органу внутрішніх справ, яка
повідомила про порушення вимог Закону
України "Про засади запобігання і
протидії корупції" іншим працівником
міліції, не може бути звільнена із
служби чи змушена до звільнення або
притягнута до дисциплінарної
відповідальності у зв'язку з таким
повідомленням.

Рішення про звільнення або притягнення
до дисциплінарної відповідальності
таких осіб оскаржується в
установленому законом порядку.

З метою виявлення причин та умов, що
сприяли вчиненню корупційного
правопорушення або невиконанню вимог
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції", за поданням
спеціально уповноваженого суб'єкта у
сфері протидії корупції за рішенням
начальника органу, який має право
приймати або звільняти із служби особу,
яка вчинила таке правопорушення,
проводиться службове розслідування.

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного
Статуту ОВС України дисциплінарне
стягнення виконується негайно, але не
пізніше місяця з дня його накладення,
не враховуючи періоду перебування
особи рядового або начальницького
складу у відпустці, відрядженні або її
тимчасової непрацездатності. Після
закінчення цього строку дисциплінарне
стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як
звільнення з посади та звільнення з
органів внутрішніх справ, накладені на
осіб рядового і начальницького складу,
які тимчасово непрацездатні або
перебувають у відпустці, відрядженні,
виконуються після їх прибуття до місця
проходження служби.

Особи, з вини яких накладені
дисциплінарні стягнення не виконані
без поважних причин, несуть
відповідальність за цим Статутом.

У разі подання скарги виконання
накладеного дисциплінарного стягнення
не припиняється.

Такі дисциплінарні стягнення, як
звільнення з посади, пониження в
спеціальному званні та звільнення з
органів внутрішніх справ, вважаються
виконаними після видання наказу по
особовому складу.

Особа рядового або начальницького
складу вважається такою, яка не має
дисциплінарного стягнення, якщо її
заохочено шляхом дострокового зняття
дисциплінарного стягнення,
нагороджено державною нагородою чи
відзнакою Президента України або минув
рік з дня накладення дисциплінарного
стягнення.

Відповідно до приписів ст.ст. 20, 21
Дисциплінарного статуту ОВС України
особа рядового або начальницького
складу має право усно чи письмово
послідовно звернутися зі скаргою щодо
накладення на неї дисциплінарного
стягнення до старшого прямого
начальника - аж до міністра внутрішніх
справ України або до суду.

Якщо вирішення питань, порушених у
скарзі, не належить до повноважень
начальника, який її отримав, скарга не
пізніше ніж протягом п'яти днів
надсилається за належністю, про що
повідомляється заявникові.

Забороняється пересилати скарги на
розгляд тих начальників, дії чи рішення
яких оскаржуються.

Дисциплінарне стягнення може бути
оскаржено протягом трьох місяців з дня
ознайомлення з наказом особи, на яку
воно накладено.

Пропущений строк для подання скарги
може бути поновлено старшим прямим
начальником, який має право накладати
дисциплінарні стягнення.

Старший прямий начальник у разі
надходження заяви про поновлення
пропущеного строку подання скарги
повинен всебічно та об'єктивно
розглянути її і прийняти відповідне
рішення не пізніше 10 днів після
надходження заяви.

Про результати розгляду заяви про
поновлення пропущеного строку
повідомляються особа рядового або
начальницького складу, яка її подала,
та начальник, який наклав на неї
дисциплінарне стягнення.

Етичний кодекс працівника органів
внутрішніх справ України передбачає,
що працівники органів внутрішніх справ
зобов'язуються у своїй роботові
неухильно керуватись законодавством
України, виконувати норми
Дисциплінарного статуту. У службових і
позаслужбових стосунках з людьми, в
особистій поведінці бути зразком
чесності, тактовності, зовнішньої
охайності і внутрішньої
дисциплінованості, культури
спілкування, зокрема мовної.

Інструкція про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України, затверджена
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 12.03.2013 року № 230, визначає
порядок проведення службового
розслідування стосовно особи (осіб)
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ у разі
надходження до органів та підрозділів
внутрішніх справ України, навчальних
закладів та науково-дослідних установ
системи Міністерства внутрішніх справ
України відомостей про вчинення нею
(ними) дій, які порушують права і
свободи громадян, службову дисципліну,
оформлення результатів службового
розслідування та прийняття за ними
рішення, а також компетенцію
структурних підрозділів та посадових
осіб органів внутрішніх справ України
(далі - ОВС) при його проведенні.

Згідно п. 6.3 Інструкції особи рядового
та начальницького складу, стосовно
яких проводиться службове
розслідування, мають право: отримувати
інформацію про підстави такого
розслідування; брати участь у
службовому розслідуванні, у тому числі
давати письмові пояснення, робити
заяви, в установленому порядку
подавати документи, які мають значення
для проведення службового
розслідування; висловлювати письмові
зауваження щодо об'єктивності та
повноти проведення службового
розслідування, дій або бездіяльності
службової особи (осіб), яка (і) його
проводить(ять); відмовлятися давати
будь-які пояснення щодо себе, членів
своєї сім'ї чи близьких родичів, коло
яких визначено законодавством України;
за письмовим рапортом ознайомлюватися
з висновком службового розслідування,
а також з матеріалами, зібраними в
процесі його проведення, у частині, яка
стосується, крім випадків, визначених
законодавством України; оскаржувати
рішення, прийняте за результатами
службового розслідування, у строки і в
порядку, що визначені законодавством
України.

Згідно п. 23 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну, адміністративну,
матеріальну та кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством.

Відповідно до підпункту "є" пункту 64
Положення особи середнього, старшого і
вищого начальницького складу
звільняються зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Аналізуючи приведене законодавство та
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини та встановлені
обставини справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо відмови у задоволені
позовних вимог у повному обсязі,
оскільки при визначенні виду
дисциплінарного стягнення позивача,
відповідачем було враховано тяжкість
проступку, обставини за яких його
скоєно, наявність діючого
дисциплінарного стягнення -
зауваження, оголошеного наказом
Харцизького МВ від 18.08.2013 року № 701, крім
того, позивач надав пояснення від 27.08.2013
року щодо відсутності його на робочому
місті за період з 21.08.2103 року по 24.08.2013
року та 26.08.2013 року, тобто апелянт
скористався можливістю пояснити свою
відсутність на робочому місці.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач довів правомірність дій
відповідно до пункту 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За таких підстав апеляційний
адміністративний суд вважає, що
постанова суду першої інстанції
прийнята при вірному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, тому не вбачає підстав для
скасування постанови.

На підставі викладеного керуючись ст. 19
Конституції України, ст. 2, ст. 9, ст. 160,
ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, ст. 206, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у справі № 805/16650/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у справі № 805/16650/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області, Харцизького
міського відділу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області про скасування
наказу та визнання його незаконним -
залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду за наслідками
апеляційного перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
визначених Кодексом адміністративного
судочинства України, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

У судовому засіданні 24.01.2014 року
проголошена вступна та резолютивна
частина ухвали, повний текст ухвали
виготовлений 29.01.2014 року.

Головуючий

І.В.Геращенко

Судді

Т.Г.Арабей

Л.В.Губська