Справа № 2-а/1713/1913/11
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"21" січня 2014 р.
Справа № 2-а/1713/1913/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю представників апелянта та
третьої особи, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Острозького районного суду
Рівненської області від "17" грудня 2013 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Острозької районної ради Рівненської
області, третьої особи - Публічне
акціонерне товариство "Волинь-Цемент"
про визнання протиправним та
скасування рішення,- ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до
Острозької районної ради про визнання
протиправними та скасування рішення
Острозької районної ради №267 від 18
липня 2008 року "Про погодження
клопотання Здолбунівського ВАТ
"Волинь-Цемент" про надання у
користування надр та надання
спеціального дозволу на користування
надрами з метою геологічного вивчення
в тому числі дослідно-промислової
розробки Заруднянського родовища
глини", мотивуючи свою заяву тим, що
дане рішення порушує її права як
власника земельної ділянки
сільськогосподарського призначення на
користування та розпорядження її
власністю, так як згоди на проведення
будь-яких робіт відповідачем або ж
викуп своєї земельної ділянки для ВАТ
"Волинь-Цемент" вона не давала.

Вважала, що Острозька районна рада
перевищила свої повноваження та
порушила регламент роботи, так як в
даному випадку рішення могла прийняти
лише Милятинська сільська рада.

Посилаючись на вимоги закону Про
відчуження земельних ділянок, інших
об'єктів нерухомого майна, що на них
розміщені, які перебувають у приватній
власності, для суспільних потреб чи з
мотивів суспільної необхідності
(№1559-VI) від 17.11.2009 року зазначала, що
питання про узгодження клопотання про
надання користування чи погодження
видачі спеціального дозволу із
землевласниками не проводилось, що є
підставою для скасування рішення
Острозької районної ради №267 від 18
липня 2008 року "Про погодження
клопотання Здолбунівського ВАТ
"Волинь-Цемент".

Постановою Острозького районного суду
Рівненської області від 17 грудня 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_3 до
Острозької районної ради, третя особа -
ПАТ "Волинь-Цемент", про визнання
протиправним та скасування рішення
Острозької районної ради №267 від 18
липня 2008 року "Про погодження
клопотання Здолбунівського ВАТ
"Волинь-Цемент" про надання у
користування надр та надання
спеціального дозволу на користування
надрами з метою геологічного вивчення
в тому числі дослідно-промислової
розробки Заруднянського родовища
глини" - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим сулдовим
рішення, Позивачем у справі подано до
суду апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просила скасувати зазначену постанову
та прийняти нову - про задоволення
позовних вимог.

Вислухавши пояснення представників
апелянта та третьої особи, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
Державного акту 111-РВ№010470 від 10 січня
2002 року ОСОБА_3 є власницею 2,22 га землі,
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

27 травня 2008 року на сесії Милятинської
сільської ради пятого скликання
прийняте рішення №139 "Про погодження
надання спеціальних дозволів на
користування надрами з метою
геологічного вивчення в тому числі
дослідно-промислової розробки
Заруднянського родовища глини". Цим
рішенням для ВАТ "Волинь-Цемент" надано
спеціальний дозвіл на користування
надрами з метою геологічного вивчення
в тому числі дослідно-промислової
розробки Заруднянського родовища
глини, орієнтовною площею 35 га, що
розташоване на землях Милятинської
сільської ради Острозького району
Рівненської області. Згідно п.2 цього
рішення Здолбунівське ВАТ
"Волинь-Цемент" зобовязане після
отримання спеціального дозволу на
користування надрами в установленому
порядку вирішити питання про
відведення земельної ділянки для
видобутку глин.

26 грудня 2008 року рішенням Милятинської
сільської ради за №168, із цієї землі
площею 35 га, 14 гектарів землі, що
знаходиться в Заруднянському родовищі
глини, передано ВАТ Могилянський завод
будівельних матеріалів,
Здолбунівському ВАТ "Волинь-Цемент"
залишилася ділянка розміром 21 гектар.

Відповідно до ухвали ВАС України від
24.09.2013 року залишено в силі постанову
Острозького районного суду від 12.01.2012
року, яким визнано протиправним та
підлягає до скасування рішення
Милятинської сільської ради №139 від 27
травня 2008 року " Про погодження надання
ВАТ "Волинь- Цемент " спеціальних
дозволів на користування надрами з
метою геологічного вивчення в тому
числі дослідно-промислової розробки
Заруднянського родовища глини в
частині земельної ділянки, що належить
на праві власності ОСОБА_3, загальною
площею 1,577 га..

Здолбунівське ВАТ "Волинь-Цемент"
виготовило погодження плану земельної
ділянки орієнтовною площею 35 га.
Заруднянського рудовища глин, що
розміщується на розпайованих землях
Милятинської сільської ради з
відповідними службами. Лише після
отримання спеціального дозволу на
користування надрами в установленому
порядку, є можливість вирішити питання
про відведення земельної ділянки для
видобутку глини.

Згідно плану-схеми розміщення
Заруднянського родовища глин, під №24 у
межах Заруднянського родовища глин,
знаходиться частина земельної ділянки,
що належить на праві власності ОСОБА_3.
Земельна ділянка площею 1,1577 га
знаходиться в межах Заруднянського
родовища глин, що становить 52% паю.
Всього у межах 21 га. землі, знаходяться
земельні ділянки, що належать18 особам.
Переважна більшість осіб, дали згоду на
викуп належної їм земельної ділянки.
Позивач такої згоди не давала. Земельні
відносини -це суспільні відносини щодо
володіння, користування і
розпорядження землею. Суб"єктами
земельних відносин є громадяни,
юридичні особи, органи місцевого
самоврядування та органи державної
влади.

Об"єктами земельних відносин є землі в
межах території України, земельні
ділянки та права на них, у тому числі на
земельну частку (пай).

Статтею 79 ЗК визначено, що земельна
ділянка - це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташуванням, з визначеними щодо неї
правами.

Право власності на земельну ділянку
поширюється в її межах на поверхневий
(ґрунтовий) шар, а також на водні
об"єкти, ліси і багаторічні насадження,
які на ній знаходяться, якщо інше не
встановлено законом та не порушує прав
інших осіб. Право власності на земельну
ділянку розповсюджується на простір,
що знаходиться над та під поверхнею
ділянки на висоту і глибину, необхідні
для зведення житлових, виробничих та
інших будівель і споруд.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, погодився із
доводами відповідача та третьої особи
на стороні відповідача, що Острозька
районна рада, як суб"єкт владних
повноважень, приймаючи оскаржуване
рішення №267 від 18.07.2008 року діяла
виключно в межах своїх повноважень,
визначених ст.43 Закону України Про
місцеве самоврядування в Україні та
ст.10 Кодексу України Про надра.
Зазначене рішення, яке оспорює ОСОБА_3
стосується надання дозволу ВАТ
"Волинь-Цемент" на вивчення з метою
геологічної розвідки надр землі, що є
власністю держави, а не позивачки.
Земельна ділянка в позивачки не
вилучалася. Острозька районна ради
підтвердила наданий сесією
Милятинської сільської ради дозвіл, на
даному етапі лише на вивчення питання
щодо руди та її класифікації, а не
розробку надр.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам сторін у справі,
колегія суддів виходить з такого.

Глина Заруднянського родовища
віднесена до корисних копалин
місцевого значення, що підтверджується
листами Державного науково
виробничого підприємства Державний
інформаційний геологічний фонд
України ГЕОІНФОРМ УКРАЇНИ від 19.06.2008
року за №03/303-1465 та від 30.12.2008 року за
№03/303-2608, із яких вбачається, що
Заруднянське родовище глин враховане
Державним балансом запасів корисних
копалин як сировина
цегельно-черепична.

Постановою КМУ від 12.12.1994 року №827
сировина цегельно-черепична, зокрема
глина легкоплавка віднесена до
переліків корисних копалин місцевого
значення.

В зв"язку з цим, Здолбунівському ВАТ
"Волинь-Цемент", Міністерством охорони
навколишнього природного середовища
України надано спеціальний дозвіл на
користування надрами Р№3676 від 10 грудня
2009 року для геологічного вивчення, у
тому числі дослідно-промислова
розробка ділянки Південо-Східна
Заруднянського родовища площею 21,0 га, з
метою геологічного вивчення, у тому
числі дослідно-промислова розробка,
неогенових глин з метою їхньої
переоцінки в якості цементної
сировини, затвердження запасів ДКЗ
України за промисловими категоріями.
Термін дії дозволу п"ять років.

Після виконання цих робіт Заруднянські
запаси глин перейдуть у категорію
корисних копалин загальнодержавного
значення.

ВАТ Волинь Цемент після одержання
спеціального дозволу на користування
надрами №3676 від 10 грудня 2009 року
розпочало геологічне вивчення наданої
йому земельної ділянки. До промислової
розробки Заруднянського родовища глин
ВАТ Волинь Цемент не приступало,
оскільки не одержувало і не зверталось
за одержанням відповідних дозвільних
документів.

Факт запровадження мораторію на землі
сільськогосподарського призначення в
Україні, не може слугувати висновком
щодо порушення відповідачем прав
позивача при прийняті спірного
рішення.

Позивач не надав суду доказів, що
приймаючи оспорюване рішення
відповідач зобов"язаний був попередньо
погодити клопотання про надання надр у
користування та спецдозволу з
власником земельної ділянки, на
обґрунтування цього, не послався на
будь-який нормативно-правовий акт.

Тому, рішення №267 від 18 липня 2008 року
прийняте Острозькою районною радою в
межах її повноважень щодо надр,
передбачених ст.43 Закону України Про
місцеве самоврядування в Україні , ст.10
Кодексу України Про надра.

Відповідно до листа Острозької РДА від
04.12.2013 року, за клопотанням ПАТ
"Волинь-Цемент" щодо викупу земельних
ділянок для суспільних потреб на
території Милятинської сільської ради
Острозького району орієнтовною площею
31,8499 га за рахунок коштів інвестора, на
даний час проводиться підготовча
робота щодо викупу земельних ділянок
(паїв) для суспільних потреб. Земельна
ділянка ОСОБА_3 викупу не підлягає і в
судовому порядку відчужуватись не
буде.

Відповідно до ст.4 Кодексу України Про
надра - надра є виключно власністю
народу України і надаються тільки в
користування.

07 липня 2008 року видано розпорядження
голови районної ради за №66 Про
скликання двадцятої сесії районної
ради п"ятого скликання із зазначеним
порядком денним. Дане розпорядження 12
липня 2008 року опубліковане в
друкованому ЗМІ в газеті Життя і слово.
Пленарне засідання районної ради, її
президії, постійних та тимчасових
комісій є відкритим, а тому позивачка
могла скористатися своїм правом бути
присутньою на ньому.

Підсумки роботи 20-ї сесії, і інформація
про прийняті рішення стосовно
погодження клопотання ВАТ
Волинь-Цемент, були надруковані в
газеті Життя і Слово (№59-60 від 26 липня
2008 року).

Оскільки видача дозволу та погодження
в його наданні є різними фактами, тому
суд дійшов вірного висновку про
обґрунтованість доводів Відповідача,
щодо безпідставності посилань
Позивача на п.22 ч.І ст.43 Закону України
Про "місцеве самоврядування в Україні,
та, що ухвала ВАС України від 24.09.2013
року, якою залишено в силі постанову
Острозького районного суду від 12.01.2012
року, не має відношення до
правовідносин, які виникли у
зазначеній адміністративній справі
(визнання протиправним та скасування
рішення Острозької районної ради №267
від 18 липня 2008 року).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 10 серпня 1992 року 59 "Про порядок
видачі дозволів на спеціальне
використання природних ресурсів і
встановлення лімітів використання
ресурсів загальнодержавного значення",
визначено перелік природних ресурсів
за яким місцева рада має право видавати
дозвіл на спеціальне використання
природних ресурсів місцевого значення
(крім корисних копалин). Дозвіл на
корисні копалини видає Міністерство
природи. Тому вимоги п.22 ч.І ст.43 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" не має відношення до корисних
копалин.

Безпідставним є і посилання позивача
про перевищення районною радою своїх
повноважень при прийнятті рішення.

Відповідно до ст.10 Кодексу України "Про
надра" до відання районної ради
належить погодження клопотань про
надання надр у користування з метою
геологічного вивчення, розробки
родовищ корисних копалин місцевого
значення.

Відповідач в своїх письмових
запереченнях спростував твердження
позивачки, що корисні копалини
Заруднянського родовища глин належать
до корисних копалин
загальнодержавного значення, а тому
районна рада не мала права давати
погодження. Оскільки належність цієї
глини до цементної сировини, а відтак
до корисних копалин
загальнодержавного значення, стане
можливим в результаті проведення
геологічного довивчення, в тому числі
дослідно-промислової розробки та
прийняття відповідного рішення ДКЗ,
тому погодження у наданні спецдозволу
для ВАТ Волинь-Цемент надавали
сільська та районна ради.

Належність родовища корисної копалини
за напрямом використання визначається
рішенням Державної комісії по запасах
корисних копалин.

За рішенням центральної комісії по
запасах корисних копалин від 26.06.1992
(протокол №20) глина Заруднянського
родовища віднесена до сировини
цегельної і є корисною копалиною
місцевого значення, тому і надавалось
погодження районною радою.

Щодо вилучення земельних ділянок для
суспільних потреб, то відповідно до
ст.146 Земельного кодексу України (в ред.
що діяла на момент винесення рішення)
викуп земельних ділянок для суспільних
потреб, які перебувають у власності
фізичних та юридичних осіб,
здійснюється у випадках та в порядку,
встановлених законом.

Згідно ст. 147 ЗК підстави та порядок
примусового відчуження земельних
ділянок з мотивів суспільної
необхідності визначається законом.

Закон України Про відчуження земельних
ділянок, інших об'єктів нерухомого
майна, що на них розміщені, які
перебувають у приватній власності, для
суспільних потреб чи з мотивів
суспільної необхідності(№1559-VI) від 17
листопада 2009 року, який набрав чинності
з дня опублікування в Голосі
України(№238) 15 грудня 2009 року, на час
прийняття Острозькою районною радою
рішення, не був прийнятий.

Згідно чинного законодавства районна
рада не зобов'язана узгоджувати
клопотання про надання надр у
користування чи погодження видачі
спецдозволу з землевласниками. Законом
не передбачено навіть переліку
документів, крім клопотання, які
суб'єкт господарювання подає в раду.

Відповідно до листа Острозької РДА від
04.12.2013 року, питання щодо відчуження
земельних ділянок проводиться
Острозькою РДА і не відноситься до
компетенції Острозької районної ради.

Судом встановлено, що на час розгляду
справи, за клопотанням ПАТ
"Волинь-Цемент" щодо викупу земельних
ділянок для суспільних потреб на
території Милятинської сільської ради
Острозького району, орієнтовною площею
31,8499 га за рахунок коштів інвестора,
проводиться підготовча робота щодо
викупу земельних ділянок (паїв) для
суспільних потреб. Відповідно до
поданого списку, земельна ділянка
ОСОБА_3 не є такою, що підлягатиме
викупу.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку, що
відповідач при прийнятті оспорюваного
рішення №267 від 18 липня 2008 року, яке
стосується виключно надр, а не
земельної ділянки позивачки, діяв у
відповідності до вимог чинного на той
час земельного законодавства, з
дотриманням положень Конституції
України та в межах своєї компетенції.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судові
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального
права, а відтак апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Острозького
районного суду Рівненської області від
"17" грудня 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "24" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Острозька
районна рада Рівненської області вул.
Незалежності, 14,м.Острог,Рівненська
область,35800

Публічне акціонерне товариство
"Волинь-Цемент" вул. Шевченка,
1,м.Здолбунів,Рівненська область,35700