Справа № 2а-4307/12/1070
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4307/12/1070
Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач: Горяйнов
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2013
року про закриття провадження у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Відділу державної виконавчої служби
Обухівського районного управління
юстиції у Київській області, за участю
третьої особи - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ренус-Ревайвел», про
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому просив
зобов'язати ВДВС Обухівського РУЮ у
Київській області виконати рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 22 вересня 2008 року про поновлення на
роботі на посаді менеджера транспорту
ТОВ «Ренус-Ревайл» та стягнути 170486 грн.
06 коп. збитків у вигляді не отриманого
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу у зв'язку з неналежним
виконанням рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 22 вересня 2008
року.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду 19 квітня 2013
року провадження у справі було закрите.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та направити справу
до суду першої інстанції для
продовження розгляду. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 12 грудня 2011 року було
вирішено інший спір, ніж у даній справі.

Під час судового засідання представник
позивача підтримав апеляційну скаргу
та просила суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній.

Відповідач та третя особа, будучи
належним чином повідомлені про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, в судове засідання своїх
представників не забезпечили. Про
причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь представника
відповідача та третьої особи в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - задовольнити, а ухвалу
Київського окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2013
року - змінити в частині зазначення
підстав для закриття провадження у
справі в частині вимог про зобов'язання
ВДВС Обухівського РУЮ у Київській
області виконати рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 22 вересня 2008 року виходячи із
наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 201 КАС України суд
апеляційної інстанції змінює рішення
суду першої інстанції в разі
правильного вирішення по суті справи
чи питання, проте із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Приймаючи рішення про закриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
суд першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги про зобов'язання ВДВС
Обухівського РУЮ у Київській області
виконати рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 22 вересня 2008
року були вирішені ухвалою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 12 грудня 2011 року. Також суд першої
інстанції керувався тим, що вимоги про
стягнення 170486 грн. 06 коп. збитків у
вигляді не отриманого середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у
зв'язку з неналежним виконанням
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 22 вересня 2008 року за
відсутності вимог про визнання
неправомірними рішень, дій чи
бездіяльності ВДВС Обухівського РУЮ у
Київській області - не підлягають
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів не погоджується із
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для закриття
провадження у справі з підстав,
передбачених п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України,
оскільки він не ґрунтується на вимогах
процесуального права.

У відповідності до передбачених п. 4 ч. 1
ст. 157 КАС України суд закриває
провадження у справі якщо є такі, що
набрали законної сили, постанова чи
ухвала суду з того самого спору і між
тими самими сторонами.

З наведеної норми права вбачається, що
провадження у справі підлягає закриттю
у разі, якщо заявлені позивачем вимоги
вже були заявлені та вирішені в межах
іншої справи, розглянутої в порядку
адміністративного судочинства.

Разом з тим, ухвалою Солом'янського
районного суду м. Києва від 12 грудня 2011
року хоч і було вирішено спір фактично
між тими ж сторонами про той же предмет,
однак зазначене судове рішення було
постановлене в порядку цивільного
судочинства за результатами розгляду
скарги ОСОБА_2 на дії державного
виконавця ВДВС Обухівського РУЮ у
Київській області.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що у суду першої інстанції були
відсутні підстави для закриття
провадження, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 157
КАС України.

Натомість суду першої інстанції
необхідно було перевірити, чи
підлягають заявлені ОСОБА_2 вимоги
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

З наведеної норми закону вбачається, що
справи про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби розглядаються
адміністративним судом, якщо розгляд
таких справ законом не віднесено до
юрисдикції іншого суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 оскаржує
бездіяльність ВДВС Обухівського РУЮ у
Київській області щодо виконання
виконавчого листа № 2-733/08, виданого
Солом'янським районним судом м. Києва
на підставі судового рішення у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ТОВ «Ренус Ревайвел» про скасування
наказу про звільнення, внесення змін до
трудової книжки, поновлення на роботі
та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Таким чином, ст. 383 ЦПК України
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час примусового
виконання рішення, ухваленого у
цивільній справі, ніж той, що
зазначений у ч. 1 ст. 181 КАС України.

У зв'язку з цим колегія суддів
приходить до висновку про те, що вимоги
ОСОБА_2 про зобов'язання ВДВС
Обухівського РУЮ у Київській області
виконати рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 22 вересня 2008
року про поновлення на роботі на посаді
менеджера транспорту ТОВ
«Ренус-Ревайл» - не підлягають розгляду
в порядку адміністративного
судочинства, що є підставою для
закриття провадження у справі
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Отже, судом першої інстанції було
прийнято правильне рішення про
закриття провадження у справні в
частині зазначених позовних вимог,
однак такий висновок був помилково
обґрунтований з посилання на п. 4 ч. 1 ст.
157 КАС України.

За таких обставин ухвалу суду від 19
квітня 2013 року в частині зазначення
підстав для закриття провадження у
справі в частині вимог про зобов'язання
ВДВС Обухівського РУЮ у Київській
області виконати рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 22 вересня 2008 року слід змінити.

Разом з тим, висновок суду першої
інстанції про закриття провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 в частині
вимог про стягнення 170486 грн. 06 коп.
збитків у вигляді не отриманого
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу є законним і обґрунтованим.

В даному випадку судом першої
інстанції було правильно застосовано
ч. 2 ст. 21 та п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України та
зроблено правильний висновок про те, що
вимоги про відшкодування шкоди, за
відсутності вимог про визнання
неправомірними рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, внаслідок яких заподіяно
шкоду, - не підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 лише частково спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені в ухвалі від 19 квітня 2013 року,
та є підставами для зміни її
мотивувальної частини.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну ОСОБА_2 -
задовольнити, а ухвалу Київського
окружного адміністративного суду від 19
квітня 2013 року - змінити в частині
зазначення підстав для закриття
провадження у справі в частині вимог
про зобов'язання ВДВС Обухівського РУЮ
у Київській області виконати рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 22 вересня 2008 року виходячи із
наступного.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 201, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2013
року - змінити, зазначивши, що підставою
для закриття провадження є обставини,
викладені в мотивувальній частині
даної ухвали.

В іншій частині ухвалу Київського
окружного адміністративного суду від 19
квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 21
січня 2014 року.

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.