Справа № 2а-430/12/0370
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
Справа №
62301/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Ковелі та Ковельському
районі Волинської обл. на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 06.03.2012р. в
адміністративній справі за позовом
Суб’єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Ковелі та
Ковельському районі Волинської обл.
про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності до
органів Пенсійного фонду України, -

В С Т А Н О В И Л А:

20.02.2012р. позивач Суб’єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа /СПД/ ОСОБА_3 звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати протиправним та
скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в м.Ковелі та
Ковельському районі Волинської обл. №
153 від 02.02.2012р. про застосування
фінансових санкцій за несвоєчасне
подання звітності до Пенсійного фонду
України в розмірі 340 грн.; стягнути з
відповідача понесені судові витрати
(а.с.3-4).

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 06.03.2012р.
заявлений позов задоволено; визнано
протиправним та скасовано рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м.Ковелі та Ковельському районі
Волинської обл. № 153 від 02.02.2012р. про
застосування фінансових санкцій до
ОСОБА_3 в розмірі 340 грн. (а.с.17-21).

Не погодившись з винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
відповідач Управління Пенсійного
фонду України в м.Ковелі та
Ковельському районі Волинської обл.,
який покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції (а.с.25-26).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що п.7 Прикінцевих положень Закону
України «Про збір та облік єдиного
соціального внеску» передбачає, що на
період до повного стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків до Пенсійного фонду та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01.01.2011р., у тому
числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 01.01.2011р. не настав, та
відповідних штрафних санкцій, за
органами Пенсійного фонду
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом. За таких умов
апелянтом правомірно були застосовані
до позивача за неподання звітності за
2004-2005 роки згідно рішення № 153
фінансові санкції в розмірі 340 грн.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції, проведеною Управлінням
Пенсійного фонду України в м.Ковелі та
Ковельському районі Волинської обл.
перевіркою встановлено факт
несвоєчасного подання СПД ОСОБА_3
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку за
2004, 2005 роки, про що складено Акт
перевірки № 139 від 02.02.2012р. (а.с.6).

За несвоєчасне подання звітності
до органів Пенсійного фонду України
протягом 2004, 2005 років на підставі п.5 ч.9
ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» Управлінням Пенсійного
фонду України в м.Ковелі та
Ковельському районі Волинської обл.
винесено рішення № 153 про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності до
органів Пенсійного фонду України, у
розмірі 340 грн. (а.с.5).

Задовольняючи заявлений позов,
суд першої інстанції підставно та
обґрунтовано виходив з того, що за
період до 01.01.2011р. відносини, що
виникали між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, регулювалися
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Зазначеним Законом
визначалися платники страхових
внесків, порядок їх нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками.

Згідно з п.5 ч.9 ст.106 цього Закону за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду України
накладається штраф у розмірі 10
відсотків суми страхових внесків, які
були сплачені або підлягали сплаті за
відповідний звітний період, за кожний
повний або неповний місяць затримки
подання відомостей, звітності, але не
менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а в разі
повторного протягом року такого
порушення - у розмірі 20 відсотків
зазначених сум та не менше 20
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до абз.5 п.7 Прикінцевих та
Перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», що набрав
чинності з 01.01.2011р., стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01.01.2011р., в тому
числі страхових внесків, строк сплати
яких на 01.01.2011р. не настав, здійснюється
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
відповідно до законодавства, що діяло
на момент виникнення такої
заборгованості або застосування
штрафних санкцій.

Абзацом 6 цього ж пункту встановлено, що
на період до повного стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01.01.2011р., в тому
числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 01.01.2011р. не настав, та
відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження
порядку стягнення та контрольних
функцій фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
передбачених законодавством, чинним до
01.01.2011р., поширюється лише на
заборгованість зі сплати страхових
внесків та сум штрафних санкцій, які
були нараховані та/або не сплачені до
зазначеної дати. Питання ж
відповідальності страховиків, не
пов'язані із такою заборгованістю,
знаходяться поза межами регулювання,
зокрема, Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та абзаців 5, 6 п.7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Згідно зі ст.58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Аналіз наведених норм законодавства
дає підстави вважати, що управління
Пенсійного фонду України в м.Ковелі та
Ковельському районі Волинської обл.
протиправно винесло рішення № 153 від
02.02.2012р. про застосування до позивача
фінансових санкцій за несвоєчасне
подання звітності до органів
Пенсійного фонду України за 2004, 2005 роки
на підставі п.5 ч.9 ст.106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», оскільки
зазначена норма Закону втратила
чинність з 01.01.2011р. згідно із Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» і не діяла на
дату прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення.

Також наведена позиція
відповідає висновкам Верховного Суду
України, викладеним в постановах від
20.11.2012р. у справі № 21-367а12 та від 04.06.2013р.
у справі № 21-170а13.

Доводи апелянта в іншій частині
апеляційної скарги на правомірність
прийнятої постанови не впливають та
висновків суду не спростовують.

Таким чином, оцінюючи в сукупності
обставини справи, виходячи з
вищевказаних положень
нормативно-правових актів, колегія
суддів приходить до переконливого
висновку про те, що заявлений позов є
підставним та обгрунтованим, а тому
підлягає до задоволення з
вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Ковелі та
Ковельському районі Волинської обл. на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 06.03.2012р. в
адміністративній справі № 2а/0370/430/12
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька