Справа № 2а-3499/11/0970
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
Справа №
1002/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Бєлкіної Н.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача -
Сохана В.Є.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Івано-Франківськ на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 22.11.2011р. в
адміністративній справі за позовом
Приватного підприємства «Західукрбуд»
до Державної податкової інспекції у
м.Івано-Франківськ про скасування
рішення про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.10.2011р. позивач Приватне підприємство
/ПП/ «Західукрбуд» звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив скасувати з моменту прийняття
рішення № 147/152 від 11.07.2011р. про
анулювання реєстрації платника на
додану вартість /ПДВ/, складене щодо
позивача комісією, створеною
відповідно до наказу ДПІ у
м.Івано-Франківську № 1012 від 12.07.2010р.;
зобов'язати відповідача поновити
реєстрацію позивача як платника ПДВ;
стягнути з державного бюджету понесені
позивачем судові витрати в розмірі 06
грн. 80 коп. по сплаті судового збору
(а.с.4-6).

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
22.11.2011р. заявлений позов задоволено
частково; скасовано рішення ДПІ у
м.Івано-Франківську № 147/152 від 11.07.2011р.
про анулювання реєстрації платника ПДВ
ПП «Західукрбуд»; у задоволенні решти
позовних вимог відмовлено; стягнуто з
державного бюджету на користь позивача
03 грн. 40 коп. судового збору (а.с.112-117).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржила відповідач
ДПІ у м.Івано-Франківську, яка
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду в
частині задоволених позовних вимог
скасувати та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні заявленого позову
відмовити (а.с.121-123).

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог покликається на те, що проведеною
камеральною перевіркою виявлено
подачу позивачем податкових
декларацій з ПДВ протягом останніх 12
календарних місяців (за період з
01.03.2010р. по 01.03.2011р.) з показниками, які
свідчать про те, що обсяги постачання
платника податку товарів/послуг,
здійснених з метою формування
податкових зобов'язань, складають 48
відсотків (тобто, менше 50 відсотків від
загального обсягу постачання). За таких
обставин відповідачем правомірно
прийнято рішення про анулювання
реєстрації позивача платником ПДВ;
юридичний факт, на підставі якого
анульовано свідоцтво платника ПДВ,
виник після введенню в дію норм ПК
України; попереднє законодавство у
цьому випадку не має зворотної дії.

Також рішення Конституційного Суду
України від 09.02.1999р. № 1-рп/99 передбачає,
що закони та інші нормативно-правові
акти не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність фізичної
особи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
заперечення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як слідує з матеріалів справи, ПП
«Західукрбуд» зареєстроване
Виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради
12.12.1996р. як юридична особа та 19.12.1996р.
взято на податковий облік як платник
податків ДПІ в м.Івано-Франківську
(а.с.8, 10).

03.09.1997р. позивач на підставі поданої до
ДПІ в м.Івано-Франківську заяви був
зареєстрований платником ПДВ
(індивідуальний податковий номер
52), про що видано свідоцтво
платника ПДВ № 12846440.

26.09.2006р. у зв'язку із зміною адреси
місцезнаходження ПП «Західукрбуд»
проведено перереєстрацію платника ПДВ;
29.09.2006р. податковим органом взамін
вищевказаного свідоцтва про
реєстрацію платника ПДВ позивачу
видано нове свідоцтво № 12889557 (а.с.11).

11.07.2011р. відповідачем ДПІ в
м.Івано-Франківську винесено рішення №
147/152 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість ПП
«Західукрбуд» за формою № 6-РПДВ (а.с.7).

На офіційному веб-сайті Державної
податкової служби України оприлюднена
інформація про анулювання свідоцтва №
12889557 форми № 2-Р про реєстрацію
платника податку на додану вартість ПП
«Західукрбуд» (а.с.107).

Підставою для розглядуваного
анулювання свідоцтва платника ПДВ
визначено податковим органом ту
обставину, що обсяг постачання
позивачем (який зареєстрований за
своїм добровільним рішенням платником
ПДВ) товарів/послуг іншим платникам
податку за останні 12 календарних
місяців сукупно (впродовж періоду з
01.03.2010р. до 01.03.2011р.) становить менше 50
відсотків загального обсягу
постачання, при цьому відповідач
керувався приписами пп.«и» п.184.1 ст.184 ПК
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин).

Обсяги постачання позивача
підтверджені складеною відповідачем
Довідкою № 134/152 від 11.07.2011р. про
результати камеральної перевірки
реєстру поданих податкових декларацій
з податку на додану вартість (а.с.26).
Зокрема, протягом вищевказаного
періоду позивач подавав податкові
декларації з ПДВ з показниками, які
свідчать, що обсяги постачання
товарів/послуг, здійснених з метою
формування податкових зобов'язань,
складають 257671 грн., в тому числі
постачання платникам ПДВ - 123553 грн.,
тобто, протягом 12 послідовних
податкових періодів обсяг постачання
товарів/послуг платникам ПДВ склав 48
відсотків.

Підстави та порядок анулювання
реєстрації платника ПДВ визначені ст.184
ПК України та Положенням про
реєстрацію платників податку на додану
вартість, затв. наказом ДПА України № 978
від 22.12.2010р.

Відповідно до пп.«и» п.184.1 ст.184 ПК
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку і
відбувається у разі якщо обсяг
постачання товарів/послуг платниками
податку, зареєстрованими добровільно,
іншим платникам податку за останні 12
календарних місяців сукупно становить
менше 50 відсотків загального обсягу
постачання.

Анулювання реєстрації на підставі,
визначеній у пп.«а» п.184.1 цієї статті,
здійснюється за заявою платника
податку, а на підставах, визначених у
пп.«б» - «и» п.184.1 цієї статті, може
здійснюватися за заявою платника
податку або за самостійним рішенням
відповідного органу державної
податкової служби. Свідоцтво про
реєстрацію платника податку
вважається анульованим з дати
анулювання реєстрації платника
податку (п.184.2 ст.184 ПК України).

Разом з тим, податковий орган
неправомірно під час прийняття цього
рішення керувався нормами ПК та
невірно кваліфікував обставини справи
як належні правові підстави для
анулювання свідоцтва платника ПДВ.

Судом першої інстанції встановлено, що,
приймаючи рішення про анулювання
реєстрації позивача як платника ПДВ,
податковий орган використовував дані
податкових декларацій, у яких
відображені обсяги оподатковуваних
поставок позивача з 01.06.2010р. до 01.06.2011р.
(хоча в акті камеральної перевірки
вказується період з 01.03.2010р. до 01.03.2011р.).

Приймаючи рішення про анулювання
реєстрації платника ПДВ, податковою
інспекцією було неправомірно взято до
уваги обсяги оподатковуваних поставок
позивача за два квартали 2010 року,
оскільки у цей період діяли норми
Закону України «Про податок на додану
вартість», які не передбачали такої
підстави для анулювання реєстрації.

До 01.01.2011р., тобто до дати набрання
чинності ПК України, питання
анулювання реєстрації платника ПДВ
регулювалися Законом України «Про
податок на додану вартість», у п.9.8 ст.9
якого було визначено вичерпний перелік
підстав такого анулювання.

Зокрема, згідно з п.9.8 ст.9 Закону
України «Про податок на додану
вартість» реєстрація платника податку
на додану вартість діє до дати її
анулювання, яка відбувається у
випадках, якщо:

а) платник податку, який до місяця, в
якому подається заява про анулювання
реєстрації, є зареєстрованим згідно з
положеннями підпункту 2.3.1 пункту 2.3
статті 2 цього Закону більше двадцяти
чотирьох календарних місяців,
включаючи місяць реєстрації, та має за
останні дванадцять поточних
календарних місяців обсяги
оподатковуваних операцій, менші за
визначені зазначеним підпунктом;

б) ліквідаційна комісія платника
податку, оголошеного банкрутом,
закінчує роботу або платник податку
ліквідується за власним бажанням чи за
рішенням суду (фізична особа
позбувається статусу суб'єкта
господарювання);

в) особа, зареєстрована як платник
податку, реєструється як платник
єдиного податку або стає суб'єктом
інших спрощених систем оподаткування,
які визначають особливий порядок
нарахування чи сплати податку на
додану вартість, відмінний від тих, що
встановлені цим Законом, чи звільняють
таку особу від сплати цього податку за
рішенням суду або з будь-яких інших
причин;

г) зареєстрована як платник податку
особа обирає відповідно до цього
Закону спеціальний режим
оподаткування за ставками, іншими, ніж
зазначені у статті 6 та статті 8 1 цього
Закону;

ґ) особа, зареєстрована як платник
податку, не надає податковому органу
декларації з цього податку протягом
дванадцяти послідовних податкових
місяців або подає таку декларацію
(податковий розрахунок), яка (який)
свідчить про відсутність
оподатковуваних поставок протягом
такого періоду, а також у випадках,
визначених законодавством стосовно
порядку реєстрації суб'єктів
господарювання.

Викладений у Законі України «Про
податок на додану вартість» перелік
підстав анулювання реєстрації
платника податку був вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягав.

Починаючи з 01.01.2011р., у податковому
законодавстві з'явилася нова підстава
для анулювання реєстрації платника
податку, визначена у пункті «и» п.184.1
ст.184 ПК України. Зокрема, зазначеним
Кодексом передбачається, що негативні
наслідки, пов'язані із позбавленням
статусу платника податку на додану
вартість, наступають у випадку, якщо
обсяг постачання товарів/послуг
платником податку іншим платникам
податку за останні 12 календарних
місяців сукупно становить менше 50
відсотків загального обсягу
постачання.

Частиною першою ст.58 Конституції
України визначено, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Загалом положення частини першої
статті 58 Основного Закону про зворотну
дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів у випадках,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи, стосується
фізичних осіб і не поширюється на
юридичних осіб.

Проте, це не означає, що цей
конституційний принцип не може
поширюватись на закони та інші
нормативно-правові акти, які
пом'якшують або скасовують
відповідальність юридичних осіб. Проте
надання зворотної дії в часі таким
нормативно-правовим актам може бути
передбачено шляхом прямої вказівки про
це в законі або іншому
нормативно-правовому акті (Рішення
Конституційного суду України № 1-рп/99
від 09.02.1999р. (справа № 1-7/99) за наслідками
розгляду справи за конституційним
зверненням Національного банку
України щодо офіційного тлумачення
положення частини першої ст.58
Конституції України (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів)).

У Податковому кодексі України відсутні
будь-які посилання на поширення дії
пп.«и» п.184.1 ст.184 цього Кодексу на
правовідносини, які мали місце до
набрання ним чинності.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що
оскільки податкове законодавство до
01.01.2011р. не передбачало для платника
податку на додану вартість підставу
анулювання його реєстрації, викладену
у пп.«и» п.184.1 ст.184 ПК України, то
податковий орган не мав права брати для
обрахунку обсяги постачання
товарів/послуг позивачем (платником
податку) іншим платникам податку за
період до набрання чинності цим
Кодексом 01.01.2011р.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає правильними висновки суду
першої інстанції, який визнав
незаконним рішення ДПІ у
м.Івано-Франківську № 147/152 від 11.07.2011р.
про анулювання реєстрації платника ПДВ
ПП «Західукрбуд»; також обраний спосіб
захисту забезпечує відновлення
порушених прав позивача

При цьому, колегія суддів враховує
практику Вищого адміністративного
суду України по цій категорії справ,
викладену в ухвалі цього суду від
14.12.2011р. у справі № К/9991/68545/11.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Із урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до переконливого
висновку про те, що заявлений позов є
частково підставним і обґрунтованим, а
тому підлягає до часткового
задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстави для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
м.Івано-Франківськ на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 22.11.2011р. в
адміністративній справі № 2а-3499/11/0970
залишити без задоволення, а згадану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька