Справа № 626/2955/13-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 р.Справа № 626/2955/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача Різван Т.В.,
Воропаєва К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Красноградському районі
Харківської області на постанову
Красноградського районного суду
Харківської області від 20.11.2013р. по
справі № 626/2955/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Красноградському районі
Харківської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до
Красноградського районного суду
Харківської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Красноградському районі Харківської
області, в якому просив суд визнати
протиправним і скасувати Рішення № 130
від 06.09.2013 року та зобов'язати
відповідача здійснити дії по
переведенню його з пенсії по
інвалідності на дострокову пенсію за
віком на підставі п. 3 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 08.08.2013 року та виплаті
дострокової пенсії за віком із
врахуванням фактично виплачених сум
пенсії по інвалідності.

Постановою Крісноградського районного
суду Харківської області від 20.11.2013
року адміністративний позов ОСОБА_1 -
задоволено.

Визнано протиправним і скасовано
Рішення № 130 від 06.09.2013 року Управління
Пенсійного фонду України в
Красноградському районі Харківської
області.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Красноградському
районі Харківської області здійснити
дії по переведенню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з
пенсії по інвалідності на дострокову
пенсію за віком на підставі п. 3
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з 08.08.2013 року та
виплаті дострокової пенсії за віком із
врахуванням фактично виплачених сум
пенсії по інвалідності.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Красноградського районного суду
Харківської області від 20.11.2013 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів п. 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки дружина
позивача - ОСОБА_4, яка є матір'ю
дитини-інваліда ОСОБА_5 вже
скористалась своїм правом на
призначення пенсії зі зниженням
пенсійного віку, що позбавляє позивача
права на призначення даного виду
державної пенсії.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача
та представників відповідача,
перевіривши, в межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції
та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції , що позивач -ОСОБА_1,
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та уклав 15.12.1979
року шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
після шлюбу взяла прізвище ОСОБА_4.

14.09.1980 року у них народився син ОСОБА_5,
який є інвалідом з дитинства.

Дружина позивача ОСОБА_4 була
працівником освіти та на підставі п. "е"
ст. 55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з 01.11.2004 року отримує
пенсію за вислугу років, що
підтверджується копією довідки
відділу освіти Красноградської
районної державної адміністрації від
16.10.2013 року та копією пенсійного
посвідчення (а.с. 15-16).

ОСОБА_1 встановлено 3 групу
інвалідності, і він отримує у
Пенсійному фонді Красноградського
району Харківської області пенсію по
інвалідності пов'язаної з роботою.

ОСОБА_1 08.08.2013 року надав через філію БУ
"Укрбургаз" ПАТ "Укргазвидобування" до
Управління Пенсійного фонду України в
Красноградському районі Харківської
області заяву про переведення з пенсії
по інвалідності на дострокову пенсію
за віком на підставі п. 3 Прикінцевих
положень, Розділу XV Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

06.09.2013 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Красноградському
районі Харківської області прийнято
рішення № 130, яким відмовлено ОСОБА_1 у
переведенні з одного виду пенсії на
інший.

Єдиною підставою для прийняття
зазначеного рішення слугувало те, що
матір дитини-інваліда ОСОБА_5 вже
скористалась своїм правом на
призначення пенсії зі зниженням
пенсійного віку, а відповідно до ст. 10
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особі яка має право на
різні види пенсії призначається один
із цих видів за її вибором. Враховуючи
зазначене, якщо мати використала право
на призначення пенсії (незалежно від
виду) до досягнення віку, передбаченого
статтею 26 Закону, батько права на
призначення дострокової пенсії за
віком, не має (лист Пенсійного фонду
України № 2987/02-20 від 23.02.2009 року).

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач - ОСОБА_1, є
батьком, що виховав дитину-інваліда до
шестирічного віку, на час звернення
08.08.2013 року до Управління Пенсійного
фонду України в Красноградському
районі Харківської області йому
виповнилось 55 років та його страховий
стаж становить 20 років, його дружина -
ОСОБА_4, як мати, яка виховала
дитину-інваліда до шестирічного віку,
не використала своє право на
призначення дострокової пенсії за
віком після досягнення 50 років на
підставі п. 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та отримує пенсію з 01.11.2004
року за вислугу років на підставі п. "е"
ст. 55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та не заперечує проти
використання ОСОБА_1 права на
дострокову пенсію після досягнення 55
років на підставі п. 3 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку, що рішення
відповідача № 130 від 06.09.2013 року є
протиправним і підлягає скасуванню, а
позов позивача є обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, враховуючи
наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 17 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" жінки, які
народили п'ятеро або більше дітей і
виховали їх до восьмирічного віку, і
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до цього віку, мають право
на пенсію за віком після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 15
років із зарахуванням до стажу часу
догляду за дітьми. При цьому до числа
інвалідів з дитинства належать також
діти-інваліди віком до 16 років, які
мають право на одержання соціальної
пенсії. У разі відсутності матері, коли
виховання дитини-інваліда
здійснювалось його батьком, йому
призначається пенсія за віком після
досягнення 55 років при стажі роботи 20
років.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон
України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пунктом 3 розділу XV
"Прикінцеві положення" якого було
передбачено аналогічну норму про право
багатодітних жінок на дострокову
пенсію за віком. Разом з тим,
встановлено, що в разі відсутності
матері, якщо виховання п'ятьох або
більше дітей чи дитини-інваліда
здійснювалося батьком, йому
призначається дострокова пенсія за
віком, але не раніше ніж за 5 років до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
за наявності не менше 20 років
страхового стажу.

Законом України від 3 листопада 2005 року
№ 3058-ІУ "Про внесення зміни до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", який
набрав чинності з 1 січня 2006 року, до
пункту 3 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" внесено зміни, згідно з
якими жінки, які народили п'ятеро або
більше дітей і виховали їх до
шестирічного віку, і матері інвалідів з
дитинства, які виховали їх до цього
віку, мають право на призначення
дострокової пенсії за віком після
досягнення 50 років та за наявності не
менше 15 років страхового стажу. При
цьому до числа інвалідів з дитинства
належать також діти-інваліди віком до 16
років.

За вибором матері або в разі її
відсутності, якщо виховання п'ятьох або
більше дітей чи дитини-інваліда
здійснювалося батьком, йому
призначається дострокова пенсія за
віком після досягнення 55 років та за
наявності не менше 20 років страхового
стажу.

Отже, з 1 січня 2006 року матері інвалідів
з дитинства надається право вибору
особи, яка буде одержувати дострокову
пенсію за віком: вона сама (якщо досягла
віку 50 років і має стаж роботи не менше
15 років) або батько дітей (якщо він
досяг віку 55 років і має не менше 20
років страхового стажу). Тобто, Закон
від 03.11.2005 р. № 3058-ІУ поширив дану
соціальну гарантію також на батька
дітей (за вибором матері) і не встановив
обмежень матері у праві на вибір іншого
виду пенсії, а, також, не передбачає
відсутність права батька
дитини-інваліда з дитинства на цю
дострокову пенсію у разі відмови
матері від цієї пенсії на користь
іншого виду дострокової пенсії.

Відсутність такого застереження в
Законі дає можливість після 1 січня 2006
року матері, яка виховувала дитину -
інваліда з дитинства до шестирічного
віку делегувати батьку дітей, який
досяг 55 років і має 20 років страхового
стажу, право на отримання дострокової
пенсії.

Як свідчать матеріали справи, всі умови
за яких, позивач має право на отримання
вищезазначеної пенсії на момент
звернення за її призначенням,
позивачем дотримано.

Так, матеріалами справи підтверджено
статус сина позивача - ОСОБА_5, інваліда
з дитинства, дитина виховувалась
батьком, який досяг віку 55 років та має
відповідний страховий стаж (а.с. 6, 21, 22,
27-29).

Згідно зі статтею 10 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особі, яка має одночасно
право на різні види пенсії (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника), призначається один із
цих видів пенсії за її вибором, а згідно
із ч. З ст. 45 ЗУ "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
переведення з одного виду пенсії на
інший здійснюється з дня подання заяви
на підставі документів про страховий
стаж, заробітну плату (дохід) та інших
документів, що знаходяться на час
переведення з одного виду пенсії на
інший в пенсійній справі, а також
додаткових документів, одержаних
органами Пенсійного фонду.

За таких обставин, на час звернення до
Управління Пенсійного фонду України в
Красноградському районі Харківської
області із заявою про переведення з
пенсії по інвалідності на дострокову
пенсію за віком, позивач - ОСОБА_1, мав
право на призначення пенсії як батько
інваліда дитинства відповідно до
пункту 3 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а тому колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відмова
відповідача у переведенні його на
такий вид пенсії - є протиправною та
призвела до порушення прав позивача,
наданих йому Конституцією та законами
України.

Посилання відповідача на те, що
оскільки дружина позивача використала
своє право на призначення одного з
видів пенсії (за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника), до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" тому позивач як батько
дитини-інваліда, не має права на
призначення дострокової пенсії за
віком, судом першої інстанції
обґрунтовано не прийнято до уваги,
оскільки таке твердження суперечить
абзацу 5 пункту 3 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Як вже було зазначено, дружина позивача
- ОСОБА_4, з 01.11.2004 року отримує пенсію за
вислугу років, як працівник освіти, на
підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Таким чином, ОСОБА_4 використала надане
їй Законом України "Про пенсійне
забезпечення" право на дострокову
пенсію як працівник освіти, а отже не
скористалася наданим їй правом на
призначення дострокової пенсії за
віком як матір дитини-інваліда з
дитинства, делегувавши таке право
батьку дитини - позивачу у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що відмова у призначенні
позивачу пенсії за віком зі зменшенням
пенсійного віку на 5 років не
ґрунтується на нормах чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення № 130 від 06.09.2013 року
управління Пенсійного фонду України в
Красноградському районі Харківської
області діяло не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги про
визнання такого рішення протиправним
та його скасування; зобов'язання
відповідача вчинити певні дії є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Переглянувши рішення суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
постанова Красноградського районного
суду Харківської області від 20.11.2013
року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому відсутні підстави для
її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта -
відповідача у справі.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Красноградському районі Харківської
області залишити без задоволення.

Постанову Красноградського районного
суду Харківської області від 20.11.2013р.
по справі № 626/2955/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.

Повний текст ухвали виготовлено 20.01.2014
року