Справа № 750/6263/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:Супрун О.П.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові на постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 19 липня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 19 липня 2013 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно було встановлено судом першої
інстанції, позивач звернувся до
пенсійного фонду із заявою про
проведення йому перерахунку розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді Чернігівського
районного суду у відставці, виходячи з
розміру суддівської винагороди судді,
працюючого на відповідній посаді.

Проте, відповідач відмовив йому у
проведенні вказаного перерахунку, у
зв'язку із чим позивач звернувся до
суду із адміністративним позовом, в
якому просив зобов'язати пенсійний
фонд провести перерахунок розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що бездіяльність
відповідача щодо не проведення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
є протиправною, оскільки позивач має
право на перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання у
розмірі 80% від грошового утримання.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Наказом №13/2 від 16.01.2002 року позивача
звільнено з посади судді у зв'язку з
поданням заяви про відставку.

При звільненні з посади у зв'язку з
виходом у відставку, при стажі роботи
понад 20 років, позивачу було призначено
довічне грошове утримання в розмірі 80%
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді, без обмеження
граничного розміру щомісячного
грошового утримання.

Згідно довідки Територіального
управління у Чернігівській області
Державної судової адміністрації
України від 25.06.2013 року №03-36/945
заробітна плата працюючого судді
Чернігівського районного суду, яка
враховується для обчислення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді апеляційного суду у
відставці, відповідно до ст. 129 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» та стажу роботи позивача
становить 17205,00 грн.

На підставі наведеного, позивач
звернувся до пенсійного фонду із
заявою про проведення йому перерахунку
розміру щомісячного довічного
грошового утримання судді
Чернігівського районного суду у
відставці, виходячи з розміру
суддівської винагороди судді,
працюючого на відповідній посаді.

Однак, відповідачем було відмовлено в
проведенні перерахунку.

Колегія суддів вважає дії пенсійного
фонду неправомірними та такими, що
суперечать чинному законодавству, та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Так, відповідно до ст. 43 Закону України
«Про статус суддів» (чинного на час
призначення позивачу щомісячного
довічного грошового утримання), судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді.

Після втрати Законом України «Про
статус суддів» чинності на підставі
Закону № 2453-VI аналогічні положення
були передбачені ч. 3 ст. 138 Закону,
згідно з якими щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

З 01.10.2011 року положення ст.. 138 Закону №
2453-VI викладені в іншій редакції,
відповідно до якої щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до
01.01.2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Виходячи з наведених положень, колегія
суддів вважає, що в усіх випадках
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
залежить від розміру грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді. При цьому, законодавець
не обмежує розмір довічного грошового
утримання судді у відставці розміром
грошового утримання працюючого судді,
діючим на дату призначення судді у
відставці грошового довічного
утримання.

Разом з тим, Рішенням Конституційного
Суду України від 14.12.2011 року №18-рп/2011
також зауважено, що виходячи з
системного аналізу положень Закону це
утримання є самостійною гарантією
незалежності судді та складовою його
правового статусу. Відмінністю
щомісячного грошового утримання
працюючого судді від щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці є лише те, що судді, які мають
право на відставку та продовжують
працювати на посаді судді, цю виплату
одержують виключно з Державного
бюджету України, а судді у відставці - з
Пенсійного фонду України за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Згідно ч. 5 ст. 138 Закону № 2453-VI, довічне
грошове утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Отже, обчислення щомісячного довічного
утримання суддів у відставці повинно
здійснюватися у відсотковому
відношення до розміру грошового
утримання працюючих суддів, тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла до висновку, що відмова
відповідача у проведенні перерахунку
розміру щомісячного грошового
утримання судді у відставці є
неправомірною, у зв'язку з чим суд
першої інстанції прийшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
- залишити без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 19 липня 2013 року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає у відповідності до ч. 10 ст. 183-2
КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.