Справа № 2а-9232/10/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 р.
Справа № 518/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Гелецького П.В.

з участю позивача:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м.Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2010
року у справі за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м.Львова
про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення
№/0 від 19.05.2010 року,-

В С Т А Н О В И
Л А:

18.10.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення №/0 від 19.05.2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
податок з доходів фізичних осіб по
якому йому визначено суму податкового
зобов`язання сплачено ТзОВ «ППВ Мережі
знань» як податковим агентом.
Відповідач був належним чином
повідомлений про те, що з отриманого
доходу вже утримано та відраховано
податок, а отже відповідач діючи
свідомо з порушенням норм чинного
законодавства має намір повторно
оподаткувати один і той же об`єкт
доходу, тобто застосувати подвійне
оподаткування.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2010
року адміністративний позов
задоволено. Скасовано податкове
повідомлення № від 19.05.2010 року
прийняте Державною податковою
інспекцією у Галицькому районі м.
Львова.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволені позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що в поданій позивачем декларації
за І квартал 2010 року в розділі 1.3
колонка 5 «Сума податку сплаченого
авансом та утриманого підприємствами»
проставлений прочерк. Дані зазначені в
декларації були внесенні в комп'ютерну
базу і в автоматичному режимі
сформовано розрахунок податку з
доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності, що
підлягає сплаті до бюджету та
податкове повідомлення від 19.05.2010 року
на суму податкового зобов'язання 318,75
грн.

У ході апеляційного розгляду позивач
ОСОБА_1 надав пояснення та просить
апеляційну скаргу відхилити.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно копії платіжного дорученням №
342 від 22.02.2010 року та копії уточненого
податкового розрахунку поданого до ДПІ
у Личаківському районі м. Львова, ТзОВ
«ППВ» Мережі знань», на виконання вимог
п.8.1.1 та п.8.1.2 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», із
належних СПД ФО ОСОБА_1 до виплати
коштів утримало і перерахувало у
місцевий бюджет Личаківського району
міста Львова податок з доходів
фізичних осіб за ставкою 15 %, який
дорівнював 375 (триста сімдесят п'ять)
гривень 00 коп.

Отже, ТзОВ «ППВ Мережі знань» виступило
податковим агентом СПД ФО ОСОБА_1 перш,
ніж виплатити йому гонорар за надані
послуги, ТзОВ «ППВ Мережі знань»
визначило самостійно об'єкт
оподаткування, утримало і відрахувало
у відповідний бюджет податок з
отриманого позивачем доходу.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 04.09.2009 року між
суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_1 та Товариством
з обмеженою відповідальністю «ППВ
Мережі знань» було укладено договір
про надання юридичних послуг № 04/09.
Відповідно до Додатку № 1 до договору №
04/09 Позивач за надані послуги отримав
гонорар у розмірі 2 500 гривень.

ДПІ у Галицькому районі міста Львова
19.05.2010 року винесено податкове
повідомлення № /0 згідно якого СПД
ОСОБА_1 визначено суму податкового
зобов'язання за платежем НОМЕР_2
(податок з доходів фізичних осіб, що є
суб'єктами підприємницької
діяльності), розмір якого становить 318
грн. 75 коп.

Відповідно до п. 8.1.1 ст. 8 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»,
податковий агент, який нараховує
(виплачує) оподатковуваний дохід на
користь платника податку, утримує
податок від суми такого доходу за його
рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах статті 7 цього Закону.

У відповідності до п. 1.15 ст. 1 Закону,
податковий агент - юридична особа (її
філія, відділення, інший відокремлений
підрозділ) або фізична особа чи
представництво нерезидента - юридичної
особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що ТзОВ «ППВ
Мережі знань» виступило податковим
агентом СПД ФО ОСОБА_1 і перш, ніж
виплатити йому гонорар за надані
послуги, ТзОВ «ППВ Мережі знань»
визначило самостійно об'єкт
оподаткування, утримало і відрахувало
у відповідний бюджет податок з
отриманого позивачем доходу.

Відповідачем не подано жодного доказу
щодо правомірності прийняття
податкового повідомлення № /0 від
19 травня 2010 року, окрім цього не
забезпечено явки уповноваженого
представника у судові засідання.

Згідно статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м.Львова залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2010 року у справі №2а-9232/10/1370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний