Справа № 808/7516/13-а
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 року (о 13 год. 05 хв.)Справа
№ 808/7516/13-а м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Батечко М.Д.

за участю представників позивача Грона
Д.С., Слюсарова О.О.,

представника відповідача Лактіоновій
О.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Босал-ЗАЗ»

до Запорізької митниці Міндоходів

про визнання протиправними та
скасування рішень про коригування
митної вартості товарів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Босал-ЗАЗ» (далі ТОВ
«Босал-ЗАЗ», або позивач) звернулось до
Запорізького окружного
адміністративного суду (далі - суд) з
адміністративним позовом до
Запорізької митниці Міндоходів (далі -
відповідач) в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000251/2 від
10.04.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00326 від
10.04.2013.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000300/2 від
23.04.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00384 від
23.04.2013.

3. Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000401/2 від
18.05.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00511 від
18.05.2013.

4. Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000408/2 від
21.05.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00519 від
21.05.2013.

5. Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000540/2 від
01.07.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00676 від
01.07.2013.

6. Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000580/2 від
11.07.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00721 від
11.07.2013.

7. Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000589/2 від
17.07.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00734 від
17.07.2013.

8. Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000622/2 від
31.07.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів № 112050000/2013/00782 від
31.07.2013.

В обґрунтування позову зазначив, що
позивачем надано всі необхідні
документи на підтвердження митної
вартості товару, які відповідають
характеру угоди, а посилання митного
органу на неподання декларантом у
встановлений строк додаткових
документів є безпідставними. У
судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги,
просять суд позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечив з підстав
викладених у запереченнях на
адміністративний позов. Проте в
судовому засіданні зазначив, шо
документи які були надані позивачем до
митного оформлення товару не містять
всіх даних відповідно до обраного
декларантом методу визначення митної
вартості товару та крім того мають
розбіжності. Вважає дії митниці
правомірними, а заявлений позов
безпідставним та просив в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

На підставі ст.160 КАС України в судовому
засіданні проголошено вступну та
резолютивну частини постанови та
оголошено про час виготовлення
постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані
документи, заслухавши пояснення
представників сторін, дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню з
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ
«Босал-ЗАЗ» (надалі - покупець) та
компанія «ThyssenKrupp Stal Serwis Polska», Польша
(надалі - продавець) 13.03.2009 уклали
контракт № ВZ-68 (далі - контракт),
відповідно до якого продавець імпортує
від продавця прокат плоский з
нелегованої сталі з покриттям
алюмінієм (гаряче алюмінування) (коди
УКТЗЕД та ). При цьому, умови
зовнішньоекономічного контракту та
рівень цін на імпортований прокат
залишається незмінним протягом
тривалого часу.

Протягом січня-червня 2013 року,
компанією «ThyssenKrupp Stal Serwis Polska», було
відвантажено за ідентичних умов 15
партій товару, за незмінним рівнем цін
зафіксованим у прайс-листі виробника
від 28.01.2013. З другого півріччя 2013 року
постачальником було проінформовано
про незначне зниження цін на товар, що
обумовлене падінням світових цін на
метал. У липні 2013 року було отримано ще 3
партії товару за новими цінами, при
цьому інші умови операцій
купівлі-продажу залишилися незмінними.

Протягом січня-березня 2013 року,
відповідно до положень Розділу III
Митного Кодекса України митне
оформлення вантажу здійснювалось за
основним методом визначення митної
вартості товарів - за ціною Договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції). Так
позивачем за основним методом
визначення митної вартості було
оформлено 6 партій товарів.

Для підтвердження митної вартості,
визначеної за основним методом, за
даними митними оформленнями
відповідно до вимог частини 2 статті 53
Митного кодексу України декларантом
ТОВ «БОСАЛ-ЗАЗ» Запорізькій митниці
були надані наступні документи:

1) декларація митної вартості до кожної
митної декларації;

2) зовнішньоекономічний контракт ВZ-68
від 13.03.2012 з Доповненнями №№1-4;

3) Додатки до контракту №ВZ-68 що
відповідають кожній конкретній
поставці, в яких зазначена фактична
кількість, ціна та вартість товарів за
даними поставками;

4) Рахунки фактури (інвойси);

5) Документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів - довідки про транспортні
витрати, отримані від виробника.

Також, відповідно до частини 6 статті 53
Митного кодексу України декларантом за
власним бажанням було подано додаткові
наявні документи для підтвердження
заявленої митної вартості товарів:

1) прайс-лист виробника товарів (від
28.01.2013.);

2) виписка з бухгалтерської
документації виробника (екранна копія
відомостей з бухгалтерської
документації виробника), що відповідає
кожній конкретній поставці;

3) Копія митної декларації країни
відправлення;

Про надання зазначених документів до
митного оформлення свідчать
відповідні записи у графі №44 митних
декларацій.

09.04.2013 року від «ThyssenKrupp Stal Serwis Polska», за
аналогічних умов за
товаротранспортною накладною (СМR)
№099759 від 05.04.2013 було отримано чергову
партію товару. Для митного оформлення
товару було подано митну декларацію що
отримала реєстраційний номер
№112050000/2013/007927 від 09.04.2013.

Аналогічно до попередніх митних
оформлень, митна вартість товару була
визначена декларантом Позивача за
основним методом визначення митної
вартості. Жодних обмежень для
застосування основного методу
визначення вартості (ч.1 ст. 58 МК
України) не було. Усі складові митної
вартості були визначені кількісно та
підтверджені документально.

Аналогічно до попередніх митних
оформлень, відповідно до вимог частини
2 ст.53 МК України для підтвердження
митної вартості позивачем були подані
всі необхідні документі, а саме:

1) декларація митної вартості
(відповідно до положення п.1.4. Наказу
Міністерства фінансів України №599 від
24.05.2012;

2) зовнішньоекономічний контракт ВZ-68
від 13.03.2012 з Доповненнями №1-4;

3 Додаток №106 від 05.04.2013р. до контракту
ВZ-68, в якому була зазначена фактична
кількість, ціна та вартість товарів за
даними поставками;

4. Рахунки фактури (інвойси) № 061382
від 05.04.2013;

5. Документ, що містить відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів - довідка про транспортні
витрати від перевізника №б/н від 05.04.2013;

Також, відповідно до частини 6 статті 53
МК України України декларантом за
власним бажанням було подано додаткові
наявні документи для підтвердження
заявленої митної вартості товарів:

6.прайс-лист виробника товарів (від
28.01.2013);

7.виписка з бухгалтерської
документації виробника (екранна копія
відомостей з бухгалтерської
документації виробника);

8.експортна декларація країни
відправлення № МRN 13РL331030Е0066550 від
05.04.2013.

Проте відповідачем не була
визнана митна вартість, визначена за
основним методом визначення митної
вартості у митному оформленні за даною
декларацією було відмовлено.

Відповідачем було прийняте
Рішення про коригування митної
вартості №112050000/2013/000251 від 10.04.2013 та
картка відмови у митному оформленні
декларації №112050000/2013/000326 від 10.04.2013.

В зазначеному рішенні відповідач
дійшов висновку про невизнання митної
вартості заявленої декларантом з
причин неповноти відомостей про митну
вартість товарів, у відповідності до
вимог п.2 ст.54 Митного кодексу України.

В подальшому, протягом квітня-липня 2013
року за аналогічних умов із відмовою у
оформленні за основним методам і
оформленням Рішення про корегування
митної вартості було проведено митне
оформлення за 7-ми (семи) митними
деклараціями.

Під час кожного з цих митних оформлень
за таких самих умов, митним органом
було видано аналогічне Рішення про
коригування митної вартості, що мало
пряме, або опосередковане (із
посиланням на випадки оформлення
попередніх митних декларацій)
посилання на митну вартість у доларах
США за якою відбувалося митне
оформлення за декларацією
№112050000/2013/001650 від 31.01.2013.

У двох випадках, для запобігання
зупиненню виробництва через затримку у
митному іформленні, TOB «БОСАЛ-ЗАЗ»
самостійно заявляв до митного
оформлення декларації за підвищеною
митною вартістю раніше визначеною
митним органом за методом 2г резервний).
При цьому, у 2-х випадках митного
оформлення, коли митна вартість товару
у розрахунку долар США за кг була вище
за рівень цін, зафіксованих у
попередніх Рішеннях про корегування
митної вартості, митна вартість,
визначена декларантом за основним
методом визначення вартості була
визнана Відповідачем.

Позивач вважає дії митного органу із
невизнання митної вартості, вимоги
надання додаткових документів для
підтвердження митної вартості,
оформлення Рішень про коригування
митної вартості та відмови у митному
оформлення за основним методом
визначення митної вартості
неправомірними в зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ч.1 ст.246 Митного кодексу
України метою митного оформлення є
забезпечення дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів. Відповідно ч.1
ст.248 Митного кодексу України митне
оформлення розпочинається з моменту
подання митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення, а в разі
електронного декларування - з моменту
отримання митним органом від
декларанта або уповноваженої ним особи
електронної митної декларації або
електронного документа, який
відповідно до законодавства замінює
митну декларацію.

Згідно ч.1 ст.257 Митного кодексу України
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення. При застосуванні
письмової форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України
митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.52 Митного кодексу
України заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою. Згідно ч.2 ст.52
Митного кодексу України декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 Митного кодексу України
у випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу
України документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України
у разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти
висновку, що до виключної компетенції
митних органів відноситься вирішення
питання перевірки та контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості, а також самостійного
її визначення у встановлених Законом
випадках. Даний висновок базується на
положеннях основного принципу,
закріпленого у ст. VII Генеральної
асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка
товарів для митних цілей», згідно з
яким оцінка імпортованого товару для
митних цілей має базуватися на дійсній
вартості імпортованого товару, на якій
розраховується мито або аналогічного
товару.

З матеріалів справи встановлено, що
підставою для виникнення сумнівів
митного органу щодо митної вартості
товару, стали розбіжності , які суттєво
впливають на заявлену митну вартість
товару, з поданих документів неможливо
встановити коли настає строк проплати
по контракту. На вимогу відповідача
позивач відмовився від надання
додаткових документів.

При розгляді справи встановлено, що під
час подання позивачем ВМД для митного
оформлення вантажу були надані усі
обов'язкові документи, передбачені ст.53
Митного кодексу України.

Також, як зазначає митний орган, при
перевірці правильності визначення
митної вартості товару, згідно вимог
ст.53 Митного кодексу України митний
орган дійшов висновку, що документи які
надані до митного оформлення товару, не
містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості та містять
розбіжності. Крім того, як зазначає
відповідач, також була проаналізована
наявна в митному органі цінова
інформація та заявлено, що поставки
такого товару здійснювались за вищими
цінами (ЄАІС ДМСУ містилась інформація
про ціну для подібного товару, що
становила або 1,03 1,08 дол. США за кг.). З
огляду на вказані обставини, у митниці
виник сумнів щодо правильності
заявленої митної вартості товару, що
зумовило необхідність витребування
додаткових документів на
підтвердження митної вартості товару.

Проте, суд не приймає посилання
відповідача на наявну у митного органу
інформацію про вартість операцій з
подібними (аналогічними) товарами, які
продаються на експорт в Україну та є
максимально наближеним до нього, а саме
ВМД подані позивачем, оскільки вказані
товари мають різні країни походження
(Німеччина, Польща).

Відповідно до ст.53 МК України
декларанту була пред'явлена письмова
вимога щодо необхідності надання
додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів. Так, були
витребувані: виписка з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини. Позивача
ознайомлено з переліком витребуваних
додаткових документів, разом з тим
позивач відмовився надавати додаткові
документи.

З декларантом проведено консультацію
згідно п.5 ст. 55 МК України, про що
свідчать відповідні відмітки на
зворотньому боці ДМВ-1, та митним
органом було прийнято рішення про
коригування митної вартості товару
№112050000/2013/000251/2 від 10.04.2013, №112050000/2013/000300/2
від 23.04.2013, №112050000/2013/000401/2 від 18.05.2013 ,
№112050000/2013/000408/2 від 21.05.2013, №112050000/2013/000540/2
від 01.07.2013, №112050000/2013/000580/2 від 11.07.2013,
№112050000/2013/000589/2 від 17.07.2013, №112050000/2013/000622/2
від 31.07.2013.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України у
випадку незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів
митний орган за зверненням декларанта
або уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
розділу Х цього Кодексу. Строк дії
таких гарантій не може перевищувати 90
календарних днів з дня випуску товарів.

При розгляді справи встановлено, що
позивач скористався правом, наданим ч. 7
ст. 55 МК України випуску товарів, що
декларується, у вільний обіг.

У рішеннях про коригування митної
вартості товару зазначено що метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операцій), не
може бути застосований через те, що
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально, не
визначені достовірно, та відмовою
декларанта надати додаткові документи
для підтвердження заявленої митної
вартості товару. Зазначає про
неможливість використання другорядних
методів «а» і «б» у зв'язку з
відсутністю інформації щодо вартості
операцій з ідентичними/подібними
товарами відповідно до ст.59, 60 Митного
кодексу України. Також при визначенні
визначення митної вартості товарів
неможливо застосувати методи «в» і «г»
у зв'язку з відсутністю у декларанта
інформації щодо складових вартості
товару. При визначенні митної вартості
товару застосовано резервний метод у
відповідності до п.2 ст.64 Митного
кодексу України: застосована наявна у
митного органу інформація щодо
визначених вартостях на рівні 1,03 USD за 1
кг.

Відповідно до ч.1 ст.57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний. Згідно ч.3 ст.57
Митного кодексу України кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.57 Митного кодексу України
застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

З матеріалів справи встановлено, що для
визначення митної вартості товару
застосовано метод резервний у
відповідності до п.2 ст.64 МКУ:
використана наявна в митниці
інформація щодо раніше визначених
вартостей за методом 1-6., та за методом
№6 згідно вимог ст. 64 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.64 Митного кодексу
України у разі якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу,
митна вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ). Згідно ч.2 ст.64
Митного кодексу України митна
вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повина
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях.

Частиною 6 ст.54 Митного кодексу України
передбачено, що митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: 1) невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; 2) неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Суд також не приймає посилання
представника відповідача на те, що в
контракті містяться розбіжності щодо
строків оплати за товар, оскільки
незалежно від строків оплати, усі
складові митної вартості і загальна
величина митної вартості залишаються
незмінними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позивачем для оформлення
товару за методом №1 надано
передбачені чинним законодавством
документи для підтвердження ціни
товару, що імпортується, а митним
органом безпідставно застосовано
резервний та шостий методи митної
вартості товару

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведено
правомірність прийнятих рішень щодо
коригування митної вартості товару.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій,
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, серед іншого, чи прийняті
вони обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення. При розгляді справи
встановлено, що при прийнятті
оскаржуваних рішень відповідач діяв
необґрунтовано, тобто без врахування
всіх обставин, які мають значення при
прийнятті рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог товариства
з обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ».

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000251/2 від
10.04.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00326 від
10.04.2013.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000300/2 від
23.04.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00384 від
23.04.2013.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000401/2 від
18.05.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00511 від
18.05.2013.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000408/2 від
21.05.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00519 від
21.05.2013.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000540/2 від
01.07.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00676 від
01.07.2013.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000580/2 від
11.07.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00721 від
11.07.2013.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000589/2 від
17.07.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів №112050000/2013/00734 від
17.07.2013.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №112050000/2013/000622/2 від
31.07.2013 та картку відмови в митному
оформленні товарів № 112050000/2013/00782 від
31.07.2013.

Присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» з
Державного бюджету України судові
витрати у розмірі 149,11 грн. (сто сорок
дев'ять гривен одинадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання такої постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В.Батрак