Справа № 2-а-31866/08/0570
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року м.
Київ К/9991/16420/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Бившевої Л.І.

Голубєвої Г.К.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 23 грудня
2010 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2011 року

у справі № 2-а-31866/08/0570

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_3
(позивач) звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
(відповідач), в якому, з урахуванням
уточнення позовних вимог, просив
визнати недійсним податкове
повідомлення-рішення №
/0 від 18 червня 2007 року.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 23 грудня
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року, позов задоволено частково.
Визнано недійсним податкове
повідомлення-рішення № /0 від 18
червня 2007 року в частині визначення
СПД-ФО ОСОБА_3 суми податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 2 298,40 грн. В
решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь СПД-ФО ОСОБА_3 витрати із
сплати судового збору в розмірі 1,70 грн.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, з підстав
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2010 року, ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2011 року та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи в
межах доводів касаційної скарги
відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що відповідачем
проведено невиїзну планову перевірку
СПД-ФО ОСОБА_3 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 31 липня
2006 року по 31 березня 2007 року, за
результатами якої складено акт
№ 1191/1740/НОМЕР_1 від 18 червня
2007 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0 від 18
червня 2007 року, яким позивачу визначено
суму податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб в
розмірі 6 661,20 грн. (6 661,20 грн. - основний
платіж, 0,00 грн. - штрафні (фінансові)
санкції).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем статті 13 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26 грудня 1992 року
№ 13-92 «Про прибутковий податок з
громадян» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин;
далі - Декрет № 13-92), пункту 19.1 статті 19
Закону України від 22 травня 2003 року
№ 889-IV «Про податок з доходів
фізичних осіб» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
внаслідок заниження податку з доходів
фізичних осіб за 2006 рік.

Задовольняючи позов частково,
суди попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13
Декрету № 13-92 оподаткуванню підлягають
доходи громадян, одержані протягом
календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також інші
доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III
цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву.

Судами, з урахуванням висновку
судово-економічної експертизи № 236/24
від 26 серпня 2010 року, встановлено, що
валовий доход позивача у 2006 році склав
1 014 499,00 грн.

В свою чергу, відповідно до даних
декларації про доходи, одержані
СПД-ФО ОСОБА_3 за 2006 рік, валовий
доход підприємця становить
980 939,00 грн.

При цьому сума витрат,
безпосередньо пов'язаних з одержанням
доходу, у 2006 році, яка
підтверджена документами
бухгалтерського та податкового обліку
позивача, склала 977 691,00 грн.

З огляду на викладене та
враховуючи визначення СПД-ФО ОСОБА_3 до
сплати в декларації про доходи,
одержані ним за 2006 рік, суми податку в
розмірі 422,24 грн., судові інстанції
дійшли обґрунтованого висновку про
заниження позивачем податку з доходів
фізичних осіб за 2006 рік в розмірі 4 362,80
грн. та, відповідно, наявність підстав
для визнання частково недійсним
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

За наведених обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 23 грудня
2010 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2011 року такими, що
прийняті з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому суд касаційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
відхилити, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2010 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав і в порядку, встановленими
главою 3 розділу IV Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Бившева Л.І.

Голубєва Г.К.