Справа № 822/3880/13-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/3880/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Граб Л.С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Держземагентства
у Хмельницькій області на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Держземагентства у Хмельницькій
області про визнання відмови
протиправною та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області про визнання відмови
протиправною та зобов'язання вчинити
дії.

Мотивуючи позовні вимоги заявник
зазначав, що двічі звертався до
відповідача із заявами, в яких просив
надати дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності,
орієнтовною площею 33 га з метою
подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства,
проте йому відмовлено у наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою з підстав того, що
документи до заяви, які ним подавалися,
не підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві.

Вважаючи відмови Головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області у наданні дозволу на розробку
проекту землеустрою такими, що не
відповідають чинному законодавству,
позивач оскаржив їх до суду.

Хмельницький окружний
адміністративний суд постановою від
21.10.2013 року вказаний позов задовольнив
частково, а саме визнав протиправною
відмову відповідача у наданні дозволу
ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності орієнтовною
площею 33 га з метою подальшої передачі
в оренду для ведення фермерського
господарства, що розташована за межами
населених пунктів Хропотівської
сільської ради Чемеровецького району
та зобов'язав відповідача розглянути
питання та прийняти рішення щодо заяви
про наданні дозволу позивачу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення вищевказаної земельної
ділянки. В задоволенні інших позовних
вимог відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову в повному обсязі.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
відповідач зауважив на тому, що до
заяви позивачем не надано документів,
що підтверджували б досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі. Зокрема
відповідач зазначає, що позивачем не
було надано документів, що
підтверджують його освіту здобуту у
аграрному навчальному закладі, а
подані документи щодо ведення
діяльності з надання послуг у
рослинництві; облаштування ландшафту,
на думку Головного управління не
свідчать про досвід роботи у
сільському господарстві, що не
враховано судом першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
19.03.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Головного управління Держземагенства
у Хмельницькій області із заявою про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності орієнтовною
площею 33 га з метою подальшої передачі
в оренду для ведення фермерського
господарства.

На вказану заяву позивачу надійшла
відповідь №10-05-09/1186 від 21.03.2013 року із
зазначенням того, що свідоцтво
платника єдиного податку, додане
позивачем до заяви на підтвердження
досвіду роботи не є документом, що
підтверджує наявність такого досвіду.

08.04.2013 року позивач повторно звернувся
з заявою до Головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області, додавши до заяви копію
паспорта, довідки про присвоєння
реєстраційного номера облікової
картки (коду), графічних матеріалів, два
витяги з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та довідку
Хропотівської сільської ради №161 від
28.03.2013 року.

На заяву позивача від 08.04.2013 року
надійшов лист №10-05-09/2297 від 07.05.2013 року,
в якому із посиланням на ст. 7 Закону
України "Про фермерське господарство"
його повідомлено, що додані ним
документи не підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі та одночасно
запропоновано звернутися із заявою та
додатками до неї, які чітко визначені
чинним законодавством.

Не погоджуючись із зазначеними діями
відповідача, ОСОБА_2 оскаржив їх до
суду.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з того,
що позивач має відповідний досвід
роботи у сільському господарстві для
отримання земельної ділянки з метою
ведення фермерського господарства, а
відтак позов необхідно частково
задовольнити.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 123
Земельного кодексу України, особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про
фермерське господарство" для отримання
(придбання) у власність або в оренду
земельної ділянки державної власності
з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
відповідної районної державної
адміністрації. Для отримання у
власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві, затверджується
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики.

Як встановлено з матеріалів справи, на
підтвердження досвіду роботи у
сільському господарстві, позивачем до
заяви від 08.04.2013 року надавалась
довідка голови Хропотівської
сільської ради Чемеровецького району
№161 від 28.03.2013 року про те, що ОСОБА_2
дійсно обробляє земельну ділянку
площею 2,5 га, вирощує
сільськогосподарську продукцію та
надає жителям села послуги трактором з
01.04.2009 року.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції та доводам скаржника,
судова колегія вважає, що чотири роки є
періодом часу, достатнім для здобуття
мінімально необхідних знань та вмінь з
технологій використання земельних
ресурсів і вирощування рослинницької
та тваринницької
сільськогосподарської продукції, а
відтак суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивач
має достатній досвід роботи у
сільському господарстві для отримання
земельної ділянки з метою ведення
фермерського господарства.

При цьому колегія суддів бере до уваги
той факт, що 18.06.2013 року затверджено
лише проект постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Переліку документів, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві», який на даний час не
набрав законної сили, а відтак оскільки
перелік документів, які підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві не затверджений,
відповідач не мав права зобов'язувати
позивача надати заяву з додатками, які
чітко не визначені чинним
законодавством.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції, що при розгляді
питання щодо відведення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності з
метою подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства
Головне управління Держземагенства у
Хмельницькій області мало виходити
саме з тих документів, які надав ОСОБА_2,
та не вимагати від останнього
документів, надання яких не
затверджено на законодавчому рівні.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагентства у
Хмельницькій області залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 21
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Граб Л.С.

Драчук Т. О.