Справа № 2а-10325/10/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
Справа № 877/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Гелецького П.В.

з участю апелянта:
Ткачука Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2010
року у справі за позовом Приватного
підприємства «Аквагаз» до Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В
И Л А:

10.11.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем за результатом
проведеної перевірки за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій складено акт перевірки від
30.03.2010 року №760/13/02/23/36738508, на підставі
якого прийнято податкове повідомлення
- рішення №/8445 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
51333,8 грн. Просить оскаржуване рішення
визнати незаконним та скасувати.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2010
року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова
№/8445 від 14.04.2010 року.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволені позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що встановлено порушення
встановленого Законом порядку
проведення розрахунків, а саме:
невідповідність сум готівкових коштів
на «з» місці здійснення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті РРО в загальній сумі 838,60 грн.

Ухвалою суду про процесуальне
правонаступництво замінено
відповідача Державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова на його правонаступника
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта Ткачук Т.Й. надав
пояснення та просить задовольнити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
перед проведенням перевірки у
матеріально відповідальної особи
оператора АГЗП - ОСОБА_3 інспекторами
ДПІ взято розписку щодо повноти
оприбуткування, реалізації та
фактичних залишків запасів
(товарно-матеріальних цінностей).

Перевірку проведено виключно за участю
оператора АГЗП №4, та з Актом перевірки
не ознайомлено під розпис керівника та
головного бухгалтера підприємства, як
осіб в межах компетенції яких є надання
належної інформації органам контролю.

Проте, колегія суддів вважає, що даний
висновок суду першої інстанції не
можна визнати обґрунтованим.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що на підставі
направлення №859/23-08 від 25.03.2010 року ДПІ у
Личаківському районі м.Львова
проведено перевірку АГЗП, що
розташована за адресою: м. Львів, вул.
Шевченка, 200, та належить ПП «Аквагаз»,
результати якої відображені у
відповідному Акті перевірки
дотримання суб'єктом господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів та ліцензій №760/13/02/23/36738508 від
30.03.2010 року.

Перевіркою встановлено
невідповідність суми готівкових
коштів на місці здійснення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті реєстратора розрахункових
операцій, а також порушення
встановленого законом порядку ведення
обліку товарних запасів за місцем
реалізації, а саме: на момент перевірки
в реалізації знаходиться скраплений
газ без наявності прибуткових
накладних в кількості 5 612 літрів, по
ціні 4,20 грн. за літр, на загальну суму 23
570,40 грн. Акт перевірки підписано
оператором ОСОБА_3 без зауважень. В
поясненнях до акту перевірки
оператором АГЗП ОСОБА_3 зазначено, що
сума готівкових коштів на місці
розрахунків становить 1 569 грн. Накладна
на скраплений газ виписана на
попередню фірму, а саме ТзОВ «Газовик»,
накладна на ПП «Аквагаз»на момент
перевірки відсутня. Також в поясненні
оператора ОСОБА_3 зазначив, що різниця в
касі готівки виникла у зв'язку з тим, що
чеки він хотів вибити пізніше.

За результатами розгляду Акту
перевірки рішенням ДПІ у Личаківському
районі м.Львова від 14.04.2010 року №/84
до ПП «Аквагаз» застосовані штрафні
(фінансові) санкції на загальну суму 51
333,8 грн., в тому числі 4193 грн. - за
незабезпечення відповідності сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій та 47 140,8 грн. - за
ведення з порушення встановленого
порядку обліку товарних запасів за
місцем їх реалізації та зберігання.

Не погоджуючись зі застосованими
фінансовими (штрафними) санкціями,
позивач оскаржував зазначені
податкові повідомлення - рішення у
порядку, передбаченому підпунктом 5.2.2.
пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».
Рішенням Державної податкової
інспекції у м. Львова № 10278/6/25-0415 від
06.10.2010 року залишено без змін рішення
ДПІ у Личаківському районі м.Львова від
14.04.2010 року №/8445 про сплату
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій та рішення ДПА у Львівській
області від 22.07.2010 року №16426/10/25-005/677,
прийняте за результатами розгляду
скарги ПП «Аквагаз», а скаргу
підприємства без задоволення.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
завданням органів державної
податкової служби є здійснення
контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, установлених законодавством
(далі - податки, інші платежі).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» реєстратори розрахункових
операцій застосовуються фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності або юридичними особами (їх
філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами) (далі -
суб'єкти підприємницької діяльності),
які здійснюють операції з розрахунків
в готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, а також
уповноваженими банками та суб'єктами
підприємницької діяльності, які
виконують операції купівлі-продажу
іноземної валюти.

Як вбачається з п.12, п.13 ч.1 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані: вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг) та забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій, а
у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» питання
організації бухгалтерського обліку на
підприємстві належать до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів.

Колегія суддів зазначає, що на момент
перевірки в наявності 5612 л газу по ціні
4,20 грн., що накладна на скраплений газ
виписана на попередню фірму , а саме ТОВ
«Газовик», накладна на ПП «Аквагаз» на
момент перевірки відсутня.

Облік товарних запасів фізичною особою
- суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів
(стаття 6 Закону).

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік і
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до вимог статті 9
зазначеного Закону зазначено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Операції в
іноземній валюті відображаються також
у валюті розрахунків та платежів по
кожній іноземній валюті окремо. Дані
аналітичних рахунків повинні бути
тотожні відповідним рахункам
синтетичного обліку на перше число
кожного місяця. Регістри
бухгалтерського обліку повинні мати
назву, період реєстрації господарських
операцій, прізвища і підписи або інші
дані, що дають змогу ідентифікувати
осіб, ні брали участь у їх складанні.
Господарські операції повинні бути
відображені в облікових регістрах у
тому звітному періоді, в якому вони
були здійснені. У разі складання та
зберігання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку на
машинних носіях інформації
підприємство зобов'язане за свій
рахунок виготовити їх копії на
паперових носіях на вимогу інших
учасників господарських операцій, а
також правоохоронних органів та
відповідних органів межах їх
повноважень, передбачених законами.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» до суб'єктів підприємницької
діяльності, що не ведуть або ведуть з
порушенням і встановленого порядку
облік товарів за місцем реалізації та
зберігання, застосовується фінансова
санкція у розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» у разі невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Колегія суддів погоджується з доводами
апелянта, що судом першої інстанції
проігноровано надані пояснення
оператора про відсутність накладних,
не спростовано розбіжностей, оскільки
до матеріалів справи відповідачем
долучено х-звіт та пояснення оператора,
що на місці розрахунків наявні 1569 грн.,
а не 730.40 грн. як вказано в х-звіті.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку, оскільки Актом
перевірки встановлено порушення
Законом порядку проведення
розрахунків, а саме не відповідність
сум готівкових коштів на «з» місці
здійснення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті РРО в
загальній сумі 838,60 гривень. Також
встановлено порушення порядку ведення
обліку товарних запасів за місцем
реалізації, а саме на момент перевірки
реалізації знаходився скраплений газ в
кількості 5612 літрів по ціні 4.50 грн. за
літр без наявності прихідних
документів.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
задовольнити, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 21
грудня 2010 року у справі №2а-10325/10/1370
скасувати та прийняти нову, якою в
позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний