Справа № 806/7822/13-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"21" січня 2014 р.
Справа № 806/7822/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю представника Позивача,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "18" грудня
2013 р. у справі за позовом Приватного
підприємства "Українська
дистрибуційна система" до
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України, про
визнання недійсними та скасування
картки відмови,рішення та стягнення
коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом в якому
просив визнати недійсними та скасувати
картку відмови Житомирської митниці
Міндоходів №101060000/2013/00930 від 22.11.2013 року,
рішення про коригування митної
вартості товарів №101060000/2013/300783/2 від
22.11.2013 року та стягнути на користь
підприємства надмірно сплачених 12496,13
грн., з яких 9574,34 грн. податку на додану
вартість та 2921,37 грн. ввізного мита та
понесені судові витрати.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
картку відмови Житомирської митниці
Міндоходів №101060000/2013/00930 від 22.11.2013 року
та рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів №101060000/2013/3000783/2 від
22.11.2013 року.

Стягнуто на користь приватного
підприємства "Українська
дистрибуційна система" з Державного
бюджету України через Головне
управління Державної казначейської
служби України у Житомирської області
надмірно сплачену суму митних та інших
платежів у розмірі 12496,13 грн..

Стягнуто на користь приватного
підприємства "Українська
дистрибуційна система" з Державного
бюджету України через Головне
управління Державної казначейської
служби України у Житомирської області
309,70 грн. сплаченого судового збору.

Вислухавши пояснення представника
Позивача, перевіривши матеріали справи
та дослідивши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між приватним
підприємством "Українська
дистрибуційна система" та фірмою PROFILE VOX
Sp. z o.o. Sp. k.,ul. Gdyсska 143, 62-004 Czerwonak k.Poznania,
Польща укладено прямий
зовнішньоекономічний Контракт №03/2009
від 26.02.2009 р. (далі - Контракт) щодо
поставки товару (вироби з ПВХ) у
відповідності до специфікації, на
умовах FCA Czerwonak. Специфікації, що
містять докладний опис товару, його
ціну та є додатками до цього Контракту.
Відповідно до пункту 4 параграфу 2 (ціна)
Контракту в ціну товару включена
вартість тари, упакування і маркування,
а також вартість митного оформлення.

Для митного оформлення товарів
позивачем надано декларацію
№101060000/2013/0200354 від 22.11.2013 р., в якій
приватне підприємство "Українська
дистрибуційна система" визначило митну
вартість товару за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів які імпортуються, а також
надало на підтвердження заявленої
митної вартості товару наступні
товаросупровідні документи: контракт
№03/2000 від 26.02.2009 р. з додатками;
рахунок-фактуру №139300717 від 18.11.2013 р.;
експортну ВМД; CMR; довідку про
транспортно-заготівельні витрати; ДМВ;
прайс-лист; лист від виробника;
прайс-лист; специфікації до контракту
№03/2009; комерційну пропозицію; виписки
з бухгалтерської документації;
каталог.

За результатами розгляду поданих
приватним підприємством "Українська
дистрибуційна система" до Житомирської
митниці документів на митне оформлення
товару, поставленого відповідно до
умов вищевказаного Контракту, позивачу
було відмовлено в прийнятті митної
декларації №101060000/2013/0200354 від 22.11.2013 р.
та прийнято рішення про коригування
митної вартості №101060000/2013/300783/2 від
22.11.2013 р., запропоновано подати належним
чином оформлену митну декларацію
відповідно до рішення про коригування
митної вартості та сплатити платежі в
повному обсязі.

Крім того, встановлено, що за
результатами проведеної консультації
встановлено, що методи 2а і 2б не можуть
бути застосовані у зв'язку з
відсутністю цінової інформації на
ідентичні та подібні (аналогічні)
товари, методи 2 в і 2 г - в зв'язку з
відсутністю основи для віднімання та
додавання вартості. Митна вартість
визначена за резервним методом, яка
ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях МД №101060000/2013/018949 від 01.11.2013 р.
з урахуванням опису товару, кількості
товару, що відповідає принципам і
критеріям, визначеним Угодою про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 р..

Задовольняючі позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України від 13.03.2012, № 4495-VI (далі
- Кодекс, МК України).

Відповідно до ст.49 Кодексу встановлено,
що митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 ст.52 МК України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Згідно із ч.1, 2 ст.53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Кодексу у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Згідно з ч.1 ст.54 Кодексу, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України,
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього
Кодексу, виявлено, що заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів, у тому числі
невірно визначено митну вартість
товарів.

Згідно ст.57 МК визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями ст.ст. 59,60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
ст.ст. 59,60 цього Кодексу за основу для її
визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до ст.62 цього Кодексу, або
вартість товарів, обчислена відповідно
до ст.63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених ст.64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Виходячи з аналізу наведених норм,
митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції митних
органів мають законодавчі обмеження у
випадках незгоди із задекларованою
митною вартістю. До них, зокрема,
належить процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого до шостого) визначення
митної вартості.

Статтею 318 Митного кодексу України,
встановлено, що митний контроль має
передбачати виконання митними
органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 р. № 3018-VІ «Про
внесення змін до Закону України «Про
приєднання України до Протоколу про
внесення змін до Міжнародної конвенції
про спрощення та гармонізацію митних
процедур», якими запроваджено
стандартні правила: на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Зазначене узгоджується з
проголошеними у ст.8 Митного кодексу
України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі;
заохочення доброчесності.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Щодо виявлених митним органом
розбіжностей у наданих декларантом
документах то фактично, такі висновки
як заниження митної вартості
імпортованих товарів та надання
митному органу недостовірних даних не
підтверджуються наявними матеріалами
справи, а виявлені невідповідності у
поданих позивачем документах - не
впливають на ціну товару. До того ж, як
слідує з матеріалів справи, заявлена
позивачем митна вартість товару не є
меншою, ніж ціна виробника.

Наявність розбіжності між рівнем
заявленої митної вартості товарів та
рівнем митної вартості товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, не може
бути єдиною та достатньою підстав для
однозначного висновку про заниження
митної вартості імпортованих товарів
та надання митному органу
недостовірних даних.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
14.11.2011 року №21-213а11.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
щодо визнання протиправним та
скасування картки відмови
Житомирської митниці Міндоходів
№101060000/2013/00930 від 22.11.2013 та рішення
Житомирської митниці Міндоходів про
про коригування митної вартості
товарів №101060000/2013/3000783/2 від 22.11.2013 року.

Крім того, прийняття оскаржуваного
рішення призвело до безпідставного
збільшення митної вартості товару і
відповідно до надмірної сплати
позивачем при митному оформленні
товару податку на додану вартість у
сумі 9574,34 грн. та надмірно сплаченого
платежу у розмірі сплаченого мита в
сумі 2921,37 грн..

Таким чином, надміру сплачені
позивачем при митному оформленні
товару кошти підлягають поверненню з
Державного бюджету України.

Оскільки постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 18
грудня 2013 року винесено з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
зазначеної постанови.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи, наведені апелянтом в поданій
ним апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "18" грудня
2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "22" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано: (рек. з пов.
про вруч.)

1- в справу:

2 - позивачу Приватне підприємство
"Українська дистрибуційна система"
вул.Баранова,89,м.Житомир,10001

3,4- відповідачам Житомирська митниця
Міністерства доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000 , Головне
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
вул. 1-го Травня,24,м.Житомир,10003