Справа № 806/7437/13-а
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2014 р.
Житомир справа №
806/7437/13-a

час прийняття: 16 год. 15 хв.

категорія 8.2.8

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

за участю секретаря Коваля О.В.,

за участю представника позивача
Клинчука І.В.,

за участю представник відповідача
Чулова С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Приватного підприємства "Будівельна
компанія "Партнер-С" до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 04.11.2013,

встановив:

14 листопада 2013 року Приватне
підприємство "Будівельна компанія
"Партнер-С" (далі - ПП "БК "Партнер-С")
звернулося до суду з позовом до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (далі - Житомирська ОДПІ), в
якому просить скасувати податкове
повідомлення - рішення № від 4
листопада 2013 року, яким до відповідача
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у сумі 510,00 грн.

Позов обґрунтовує тим, що контролюючим
органом під час проведення камеральної
перевірки відомостей, вказаних у
податковому розрахунку сум доходу,
нарахованого на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
ф. 1-ДФ за І квартал 2012 року ПП "БК
"Партнер-С" було складено акт, в якому
визначено порушення позивачем п. 51.1. ст.
51, п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового
кодексу України у зв'язку з чим
відомості про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку за І квартал 2012 року подані
з недостовірними відомостями.

Вважає, що помилково вказаний ПП "БК
"Партнер-С" у зазначеному звіті код 112 у
колонці 5 (ознака доходу) замість
правильного коду 102 не вплинув на
достовірність відомостей щодо
нарахування та сплати сум доходів, які
повинен сплачувати платник податків, а
тому застосування контролюючим
органом штрафних (фінансових) санкцій
спірним податковим
повідомленням-рішенням за вказане
порушення є протиправним і, крім того
зазначив, що підприємством самостійно
було виявлено вказану помилку і подано
до контролюючого органу уточнюючий
звіт з виправленою помилкою.

Тому вважає безпідставним
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 510,00 грн до позивача і
просить скасувати вказане податкове
повідомлення - рішення № від 4
листопада 2013 року.

Представник позивача позов підтримав,
просив його задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав, просив відмовити в його
задоволенні. Вважає, що помилково
вказаний код є поданням з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку, яке тягне за
собою понесення відповідальності
відповідно до п. 119.2 ст. 119 Податкового
кодексу України. Враховуючи вказане
спірне податкове повідомлення -
рішення є законним та таким, що
відповідає обставинам справи.

Вислухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд дійшов висновку про
те, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, що 7 квітня 2012 року
ПП "БК "Партнер-С" подав до
контролюючого органу податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку і сум утриманого з них податку
за І квартал 2012 року ф.1-ДФ (а.с.10-12).

4 листопада 2013 року до контролюючого
органу позивачем подано уточнюючий
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку і сум утриманого з
них податку за І квартал 2012 року ф.1-ДФ в
якому уточнено код 102 у колонці 5 (ознака
доходу) замість неправильного
зазначеного раніше коду 112 (а.с.8-9).

Цього ж дня працівником контролюючого
органу проведено камеральну перевірку
відомостей, вказаних у податковому
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку ф.1-ДФ ПП "БК "Партнер-С" за І кв.
2012 року за результатами якої складено
акт № 2359/17-4/36617858 від 4 листопада 2013 року
(а.с. 7). У вказаному акті зазначено, що
позивачем в порушення п. 51.1 ст. 51, п.п.
«б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу
України (далі - ПК) подано до
контролюючого органу податковий
розрахунок з недостовірними
відомостями.

На основі даного акту винесено спірне
податкове повідомлення - рішення
№ від 4 листопада 2013 року, яким до
відповідача застосовано штрафні
(фінансові) санкції у сумі 510, 00 грн.

Суд не погоджується з винесенням
вказаного податкового повідомлення -
рішення з огляду на таке.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК податкова
декларація розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 49.1. ст. 49 ПК податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.11. ст. 49 ПК передбачено, що у
разі подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови.

Відповідно до п. 49.18. ст. 49 ПК, зокрема,
податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя).

Пунктом 51.1. ст.51 ПК визначено, що
податковий агент зобов'язаний подавати
у строки, встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку контролюючому
органу за місцем свого обліку. У
визначених цим Кодексом випадках
розрахунки подаються в електронному
вигляді.

Відповідно до п. 48.1. ст. 48 ПК податкова
декларація складається за формою,
затвердженою в порядку, визначеному
положеннями пункту 46.5 статті 46 цього
Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна
містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.3. ст. 48 ПК визначено, що
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Суд зазначає, що в акті перевірки
відсутні будь - які записи, що податкова
звітність була подана позивачем у
невстановленій формі, з відсутністю
обов'язкових реквізитів та
несвоєчасно. Також в судовому
засіданні представник відповідача не
заперечував, що декларація подана з
наявністю в ній усіх обов'язкових
реквізитів, зазначенням інформації
про суми доходу, нарахованого на
користь платників податку, а також
нарахованого та утриманого з них
податку.

Відповідно до п. 176.1 ст. 176 ПК платники
податку зобов'язані вести облік
доходів і витрат в обсягах, необхідних
для визначення суми загального річного
оподатковуваного доходу, у разі якщо
такий платник податку зобов'язаний
відповідно до цього розділу подавати
декларацію або має право на таке
подання з метою повернення надміру
сплачених податків, у тому числі при
застосуванні права на податкову
знижку, подавати податкову декларацію
за встановленою формою у визначені
строки у випадках, коли згідно з
нормами цього розділу таке подання є
обов'язковим.

Згідно з п. 176.2 ст.176 ПК особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Згідно з п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК податок
сплачується (перераховується) до
бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Положеннями ст. 109 ПК передбачено, що
податковими правопорушеннями є
протиправні діяння (дія чи
бездіяльність) платників податків,
податкових агентів, та/або їх посадових
осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що на виконання
вказаних норм позивачем було у повному
обсязі та у встановлений законом строк
сплачено суму податку, визначену у
податковому розрахунку за І квартал 2012
року. На підтвердження цього надав суду
копії платіжних доручень № 23 від 31
січня 2012 року, № 41 від 2 березня 2012 року
та № 59 від 2 квітня 2012 року (а.с.30-32).

Відповідно до п. 50.1. ст. 50 ПК, зокрема, у
разі якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу) платник податків самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 50.2. ст. 50 ПК визначено, що
платник податків під час проведення
документальних планових та
позапланових перевірок не має права
подавати уточнюючі розрахунки до
поданих ним раніше податкових
декларацій за будь-який звітний
(податковий) період з відповідного
податку і збору, який перевіряється
контролюючим органом.

Як встановлено судом та не
заперечується представниками сторін,
позивач скориставшись своїм правом,
визначеним ст. 50 ПК 4 листопада 2013 року
о 8 год. 49 хв. подав до контролюючого
органу уточнюючий податковий
розрахунок, де у колонці 5 зазначив
правильний код 102 замість коду 112 (а.с.8).

Пунктом 119.2. ст.119 ПК (в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, що неподання,
подання з порушенням встановлених
строків, подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку - тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510
гривень.

Суд не вбачає, що помилка у написанні
коду є податковим правопорушенням в
розумінні ст. 109 ПК, що призвела до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, вона не вплинула
на достовірність відомостей щодо
нарахування та сплати сум доходів, які
повинен сплачувати платник податків, а
тому застосування контролюючим
органом штрафних (фінансових) санкцій
спірним податковим
повідомленням-рішенням за вказане
порушення є на думку суду
необґрунтованим.

Крім того, суд зазначає, що з 1 січня 2014
року законодавцем було викладено п.119.2.
ст. 119 ПК в наступній редакції:
неподання, подання з порушенням
встановлених строків, подання не у
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку, якщо такі недостовірні
відомості або помилки призвели до
зменшення та/або збільшення податкових
зобов'язань платника податку та/або до
зміни платника податку - тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510
гривень. Суд вважає, що внесені
доповнення в статтю більш точно
характеризують сферу застосування
цієї статті, а тому таке уточнення,
зроблене законодавцем, повністю
підтверджує позицію позивача у справі,
яка розглядається.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Слід також зазначити, що згідно з п.п. 1, 9
ч. 3 статті 2 КАС у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зважаючи на встановлені у справі
обставини, а також враховуючи приписи
чинного податкового законодавства, яке
регулює спірні правовідносини, суд
вважає, що позовна вимога про
скасування спірного податкового
повідомлення - рішення підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 23, 94, 162, 163 КАС, суд,

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 04.11.2013,
винесене Житомирською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
"Будівельна компанія "Партнер-С"
судовий збір у розмірі 172 (сто сімдесят
дві) грн 06 коп.

Повний текст постанови виготовлено 21
січня 2014 року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Єфіменко О.В.