Справа № 801/7019/13-а
Суддя: Мунтян Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/7019/13-а

21.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Мунтян О.І.,

суддів Дугаренко О.В. ,

Дудкіної Т.М.

секретар судового засідання Равза
Р.Р.

за участю сторін:

представник позивача, ОСОБА_2- ОСОБА_7,
довіреність № 2140 від 05.07.12

представник відповідача - не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив,

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Ялта ГУ Міндоходів в АР Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Кірєєв Д.В. ) від 31.10.13 по справі №
801/7019/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Державної податкової інспекції у м.
Ялта ГУ Міндоходів в АР Крим (вул.
Васильєва, 16, м.Ялта, Автономна
Республіка Крим, 98600)

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 31.10.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м. Ялта АР Крим ДПС про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Ялта Автономної Республіки Крим №
від 11.03.2013.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати
судового збору у сумі 1907,81 грн.

На зазначене судове рішення від
відповідача надійшла апеляційна
скарга, в якій ставиться питання про
його скасування та ухвалення нового
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що з моменту
винесення постанови Окружним
адміністративним судом АР Крим від
10.10.11 року по справі №2а-10836/11/0170/3
виникли обставини, які докорінно
змінили обставини справи. А саме
постанова Вищого господарського суду
України від 14.02.12р. по справі №500-12/5107-2010
касаційна скарга Виконавчого комітету
Сімеїзьської селищної ради задоволена
частково та справа направлена на новий
розгляд до господарського суду АР Крим,
де провадження 03.04.12р. по справі
припинено.

Разом з тим, судова колегія звертає
увагу, що апелянтом до матеріалів
справи не долучено ані постанови
Вищого адміністративного суду України
від 14.02.12р. ані ухвали Господарського
суду АР Крим від 03.04.12р.

Представник позивача у судовому
засіданні 21.01.2014 року заперечував проти
задоволення апеляційної скарги та
просив залишити судове рішення першої
інстанції без змін.

Представник відповідача у судове
засідання 21.01.14р. не з'явився, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті
196 Кодексу адміністративного
судочинства України неприбуття у
судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і
місце слухання апеляційного розгляду,
не перешкоджає судовому розгляду
справи.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представник позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів та судом першої
інстанції встановлено, що 30.04.2013 року
Державною податковою інспекцією в м.
Ялта АРК ДПС винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286
ПК України ОСОБА_2 визначено суму
податкового зобов'язання з орендної
плати з фізичних осіб у розмірі 190779,97
грн.

15.04.2013 року ОСОБА_2 звернулась до
Державної податкової адміністрації АР
Крим зі скаргою на податкове
повідомлення-рішення від 11.03.2013 року №
.

Рішенням Головного управління
Міндоходів в АР Крим про результати
розгляду первинної скарги від 12.06.2013
року № Е/22/10.2-15 податкове
повідомлення-рішення від 11.03.2013 року №
залишено без змін, а первинна
скарга залишена без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіряючи відповідність висновків
суду першої інстанції матеріалам
справи, колегією суддів встановлено
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
22.09.2006 р. між Сімеїзською селищною радою
та ОСОБА_2 укладений договір оренди
земельної ділянки загальною площею 1,1198
га, у тому числі ділянки № 1 площею 1,0568
га та ділянки № 2 площею 0,0630 га для
реконструкції та обслуговування
рекреаційного комплексу,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до п. 9 зазначеного договору
орендна плата встановлена у сумі 19 920,75
грн. на рік (а.с.57-64).

04.10.2006 р. договір було зареєстровано в
Ялтинському відділі КРФ ДП Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України, про що вчинено
запис за № 15, про що свідчить
відповідна відмітка на договорі.

Згідно листа Сімеїзської селищної ради
від 04.08.2010р. позивачу було
запропоновано підписати додаткову
угоду до договору згідно рішення 43
сесії 5-го скликання Сімеїзської
селищної Ради № 37 від 28.05.2009р. "Про
встановлення ставок орендної плати на
землю юридичним та фізичним особам на
території Сімеїзської селищної ради".
Відповідно до вказаного рішення були
затверджені коефіцієнти для
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки для рекреаційного призначення
в розмірі 7%. Після застосування даного
коефіцієнта розмір орендної плати за
земельну ділянку визначено у сумі 190779,97
грн. (а.с. 79-80).

Зазначена додаткова угода позивачем не
була підписана.

05.08.2010 р. ОСОБА_2 надіслала на адресу
Сімеїзської селищної ради лист з
пропозицією підписати додаткову угоду
у власній редакції, згідно з якою
орендна плата за земельну ділянку
встановлюється з розрахунку 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, що еквівалентно 81743,95 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від
29.08.2011 року у справі № 5166/11/0170/21 за
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції в м. Ялта АР Крим про визнання
протиправним та скасування податкових
вимог, рішення про опис майна у
податкову заставу, яка набрала
законної сили, позов задоволено
повністю, визнано протиправним та
скасовано першу податкову вимогу
Державної податкової інспекції в м.
Ялта АР Крим від 19.09.2010 р. № 1/655 та від
19.11.2010 р. № 1/977, визнано протиправним та
скасовано рішення Державної
податкової інспекції в м. Ялта АР Крим
від 11.04.2011 р. № 4331/24-0 про опис майна у
податкову заставу.

В ході розгляду зазначеної справи суд
дійшов висновку, що позивачем були
дотримані усі передбачені діючим
податковим законодавством необхідні
умови сплати оренди земельної ділянки
у повному обсязі, щорічний розмір
орендної плати відповідно до пункту 9
Договору оренди земельної ділянки
складав 19 920,75 грн., у тому числі за 2010
рік, отже прийняття Державною
податковою інспекцією в м. Ялта АР Крим
першої податкової вимоги від 19.09.2010 р. №
1655 та від 19.11.2010 р. № 1/977, рішення
Державної податкової інспекції в м.
Ялта АР Крим від 11.04.2011 р. № 4331/24-0 про
опис майна у податкову заставу є
безпідставним.

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від
10.10.2011 року у справі № 2а-10836/11/0170/3 за
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції в м. Ялта АР Крим про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в м.
Ялта АР Крим від № від 29.04.2011 року
про визначення суми податкового
зобов'язання за платежем з орендної
плати за землю з фізичних осіб у сумі 190
779,97 грн.

Підставою для прийняття вищевказаної
постанови Окружним адміністративним
судом АР Крим був той факт, що у
порушення положень ст. 626 ЦК України, ст.
30 Закону України «Про оренду землі»,
зміни умов договору оренди земельної
ділянки щодо розміру орендної плати у
сумі 190 779,97 грн. не оформлені належним
чином (а.с. 9-10).

Відповідно до ст.124 Конституції
України, ч.1 ст.255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Що стосується доводів апелянта про
докорінну зміну обставин судова
колегія зазначає наступне.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду АР Крим від 16.04.2013 р. у справі №
2а-10836/11/0170 за позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції в м.
Ялта АР Крим про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення залишено без
задоволення заяву державної
податкової інспекції у м. Ялта АР Крим
ДПС про перегляд постанови Окружного
адміністративного суду АР Крим від
10.10.2011 р. у адміністративній справі №
2а-10836/11/0170/3 за нововиявленими
обставинами (а.с. 11-12).

Таким чином, зазначеним обставинам
судом вже надано правову оцінку. Більш
того, як вбачається з матеріалів справи
з такою ухвалою апелянт погодився, її
не оскржував.

Відповідно до п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Пунктом 286.5 ст. 286 Податкового кодексу
України передбачено, що нарахування
фізичним особам сум податку
проводиться органами державної
податкової служби, які видають
платникові до 1 липня поточного року
податкове повідомлення-рішення про
внесення податку за формою,
встановленою у порядку визначеному
статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
плату за землю" від 03.07.1992 року №2535-ХІІ
(який діяв на момент виникнення спірних
правовідносин) використання землі в
Україні є платним. Плата за землю
здійснюється у вигляді земельного
податку чи орендної плати, що
визначаються в залежності від грошової
оцінки земель.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про плату
за землю" об'єктом плати за землю є
земельна ділянка, а також земельна
частка (пай), яка перебуває у власності
або користуванні, у тому числі на
умовах оренди. Суб'єктом плати за землю
(платником) є власник земельної
ділянки, земельної частки (паю) і
землекористувач, у тому числі орендар.

Підставою для нарахування земельного
податку відповідно до ст. 13 Закону
України "Про плату за землю" є дані
державного земельного кадастру, а
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності - договір оренди такоє
земельної ділянки.

Частина 3 ст. 14 Закону України "Про плату
за землю" передбачає, що нарахування
громадянам сум земельного податку, а
також орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності проводиться органами
державної податкової служби, які
видають платникові до 15 липня
поточного року платіжне повідомлення
про внесення платежу.

Згідно до ст. 15 Закону України "Про
плату за землю" власники землі та
землекористувачі сплачують земельний
податок, а також орендну плату за
земельні ділянки державної та
комунальної власності з дня виникнення
права власності або права користування
земельною ділянкою.

Частина 3 ст. 17 Закону України "Про плату
за землю" передбачає, що земельний
податок, а також орендна плата за
земельні ділянки державної і
комунальної власності громадянами
сплачується рівними частками до 15
серпня і 15 листопада.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
плату за землю" розмір, умови і строки
внесення орендної плати за землю
встановлюються за угодою сторін у
договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності).

Статтею 30 Закону України "Про плату за
землю" встановлено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
оренду землі" від 06.10.1998р. № 161-XIV (чинний
на момент виникнення спірних
правовідносин) орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди.

Згідно із ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом, договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Посилання відповідача на рішення № 37 43
сесії 5 скликання Сімеїзської селищної
ради не відповідають вимогам чинного
законодавства з огляду на те, що
відповідно до положень ст. 626 ЦК
України, ст. 30 Закону України "Про
оренду землі", зміни умов договору
оренди земельної ділянки щодо розміру
орендної плати у сумі 190779,97 грн. не
оформлені.

Сплата податкових зобов'язань з
орендної плати за земельну ділянку
підтверджується платіжними
дорученнями № 62 від 13.11.2008; № 72 від
26.12.2008; № 16 від 20.03.2009; №39 від 20.07.2009; №43
від 13.08.2009; № 44 від 13.08.2009; № 84 від 05.10.09р.;
№50 від 30.11.2009; №46 від 18.11.2009;
банківськими виписками №2 та № 3 від
13.08.2009; платіжними дорученнями №18 від
06.08.2010 p.; №21 від 17.08.2010 p.; №38 від 30.11.2010 p.;
№10 від 28.02.2011 p.; квитанцією № 2971/364 від
31.03.2011 р.

Таким чином, на 01.08.2013 року за договором
оренди земельної ділянки від 22.09.2006
року ОСОБА_2 сплачено податкових
зобов'язань з орендної плати за землю
за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи наявність доказів щодо
сплати позивачем податкових
зобов'язань та наявність вищевказаних
судових рішень, а також відсутність
змін умов договору оренди земельної
ділянки щодо розміру орендної плати у
сумі 190779,97 грн. нарахування ДПІ у м. Ялта
АР Крим ДПС податкового зобов'язання зі
сплати орендної плати за землю у сумі 190
779,97 грн. не відповідає вимогам чинного
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.2442 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Верховний суд України у постанові від
11.06.2013 року у справі за позовом
Закритого акціонерного товариства
«Кримвтормет» до Державної податкової
інспекції у Балаклавському районі м.
Севастополя про скасування
податкового повідомлення-рішення
зазначив, що хоча зміна розміру
земельного податку згідно із Законом
України № 161 є підставою для перегляду
встановленого розміру орендної плати
шляхом внесення відповідних змін до
договору оренди землі його учасниками,
зазначене не тягне автоматичні зміни
орендної плати та, відповідно,
донарахування суми податкового
зобов'язання з орендної плати із
застосуванням штрафних санкцій за
податковими повідомленнями-рішеннями.

Таким чином, без внесення змін до
договору оренди земельної ділянки щодо
розміру орендної плати відсутні
правові підстави для донарахування
орендної плати.

Виходячи з вищевикладеного, судова
колегія погоджується з правильним
висновком суду першої інстанції, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими, та
відповідно такими, що підлягають
задоволенню.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що правова оцінка, яку
дав суд першої інстанції обставинам
справи, не суперечить чинному
законодавству.

Судове рішення не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку, що постанова
Окружного адміністративного суду АР
Крим від 31.10.13р. підлягає залишенню без
змін, апеляційна скарга - залишенню без
задоволення.

Керуючись статтями 195, 196, пунктом 1
частини першої статті 198, статтями 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Ялта ГУ
Міндоходів в АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду АР
Крим від 31.10.13р. по справі №801/7019/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду АР Крим від 31.10.13р. по справі
№801/7019/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 27 січня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
О.І. Мунтян

Судді підпис
О.В.Дугаренко

підпис Т.М. Дудкіна

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.І. Мунтян