Справа № 812/10454/13-а
Суддя: І.В.Тихонов
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2014 рокуЛуганськ№ 812/10454/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд

у складі:

головуючого судді
Тихонова І.В.,

при секретарі
Лушниковій О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача
Немчілової Л.Ю., (дов. № 97/10/10-013 від 03.07.13)

Семикоза С.М., (дов. № 101/10/10-013 від 03.07.13)

від відповідача
Щавинської Л.М., (дов. № 03/5-593 від 30.12.13)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
"Шахтоуправління" Луганське" про
стягнення податкового боргу з
авансового внеску у розмірі 852 436,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
"Шахтоуправління" Луганське" про
стягнення податкового боргу з
авансового внеску у розмірі 852 436,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що станом на 30.11.2013 року у ДП
"Луганськвугілля" лічиться податковий
борг з авансового внеску з податку на
прибуток на загальну суму 852 436,00 грн.

- за листопад 2013 року у розмірі 852 436,00
грн., що виник з нарахованих, але не
сплачених податкових зобов'язань.

08.02.2013 ДП «Луганськвугілля» подало
розрахунок податкових зобов'язань щодо
сплати консолідованого податку на
прибуток підприємств за 2012 рік №
на суму 10 229 232,00 грн., тобто ДП
«Луганськвугілля» повинно було
сплатити суму авансового внеску з
податку на прибуток за листопад 2013 року
у розмірі 852 436,00 грн.

Таким чином станом на 30.11.2013 по ДП
«Луганськвугілля» значиться
податковий борг з авансового внеску з
податку на прибуток на загальну суму 852
436,00 грн.

Відповідно до пп.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 року №2181-111, на
адресу Відповідача ДП
«Луганськвугілля» було надіслано:
першу податкову вимогу від 30.07.2003р. №
1/16; другу податкову вимогу від 05.09.2003р.
№ 2/22.

Враховуючи наявність податкового
боргу, рухоме майно і майнові права ДП
Луганськвугілля" були передані у
податкову заставу, що підтверджується
витягом №05.04.2011 року № 30936146р. з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна.

Таким чином, прийняті податковим
органом заходи, спрямовані на
погашення відповідачем податкового
боргу, результатів не дали.

Представники позивача у судовому
засіданні адміністративний позов
підтримали в повному обсязі. Пояснення
надали аналогічні викладеним у
позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні адміністративний позов
визнала в повному обсязі, просила суд
встановити порядок та спосіб виконання
судового рішення шляхом розстрочення
постанови суду строком на 60
календарних місяців у розмірі
відповідно до графіку розстрочення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
надані суду докази, адміністративний
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п. 11 ст. 10 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні"
від 04.12.1990 р. № 509 -ХІІ органи державної
податкової служби наділені функціями
з контролю за додержанням
законодавства про податки та
правильністю їх обчислення і сплати до
бюджету.

Відповідно до п. 20.1.18 ст. 20 Податкового
кодексу України Державна податкова
інспекція має право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п.54.2 ст. 54 Податкового
кодеску України грошове зобов'язання
щодо суми податкових зобов'язань з
податку, що підлягає утриманню та
сплаті (перерахуванню) до бюджету в
разі нарахування/виплати доходу на
користь платника податку - фізичної
особи, вважається узгодженим
податковим агентом або платником
податку, який отримує доходи не від
податкового агента, в момент
виникнення податкового зобов'язання,
який визначається за календарною
датою, встановленою розділом IV цього
Кодексу для граничного строку сплати
податку до відповідного бюджету.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України встановлено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим кодексом для
подання податкової декларації.

Законом України №5083 від 05.07.2012 пункт 57.1
статті 57 Податкового кодексу України
доповнено абзацами такого змісту:

"Платники податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Платники податку, які зареєстровані
протягом звітного (податкового) року
(новостворені), сплачують податок на
прибуток на підставі річної податкової
декларації за період діяльності у
звітному (податковому) році без подання
податкової декларації за звітні
(податкові) періоди (календарний
квартал, півріччя та дев'ять місяців) та
не сплачують авансового внеску.

Платники податку, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний (податковий) період не
перевищують 10 мільйонів гривень, та
неприбуткові установи (організації)
сплачують податок на прибуток на
підставі податкової декларації, яку
подають до органів державної
податкової служби за звітний
(податковий) рік і не сплачують
авансових внесків.

У разі якщо платник податку, який
сплачує авансовий внесок, за
підсумками першого кварталу звітного
(податкового) року не отримав прибуток
або отримав збиток, він має право
подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал.
Такий платник податку авансових
внесків у другому - четвертому
кварталах звітного (податкового) року
не здійснює, а податкові зобов'язання
визначає на підставі податкової
декларації за підсумками першого
півріччя, трьох кварталів та за рік, яка
подається до органу державної
податкової служби в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Платник податку, який за підсумками
минулого звітного (податкового) року не
отримав прибутку або отримав збиток,
податкові зобов'язання не нараховував
і не мав базового показника для
визначення авансових внесків у
наступному році, а за підсумками
першого кварталу отримує прибуток, має
подати податкову декларацію за перше
півріччя, три квартали звітного
(податкового) року та за звітний
(податковий) рік для нарахування та
сплати податкових зобов'язань.

У складі річної податкової декларації
платником податку подається
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають сплачуватися у
наступні дванадцять місяців. Визначена
в розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період
для сплати авансових внесків
визначається починаючи з місяця,
наступного за місяцем, в якому
визначено граничний строк подачі
річної податкової декларації за
попередній звітний (податковий) рік, до
місяця подання податкової декларації
за поточний звітний (податковий) рік.

Форма розрахунку, передбачена у цьому
пункті, затверджується у порядку,
встановленому цим Кодексом".

Зазначені доповнення до п.57.1 ст.57 ПК
України набрали чинності 01.01.2013 року.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.95.2 ст.95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу
України стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків здійснюється за рішенням суду
яке направляється до виконання
органами державної податкової служби,
у розмірі суми податкового боргу або
його частини.

У судовому засіданні встановлено, що ДП
«Луганськвугілля» зареєстровано у
виконавчому комітеті Луганської
міської ради від 09 квітня 2003 року (а.с.10).

Підприємство знаходиться на
податковому обліку в Спеціалізованій
державній податковій інспекції з
обслуговування великих платників
податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
міндоходів з 06.06.2003 року (а.с.12).

08 лютого 2013 року ДП «Луганськвугілля»
подало розрахунок податкових
зобов'язань щодо сплати
консолідованого податку на прибуток
підприємств за 2012 рік № на суму 10
229 232,00 грн. (а. с. 27). Відповідно до
розрахунку податкових зобов'язань ДП
«Луганськвугілля» повинно було
сплатити суму авансового внеску з
податку на прибуток за листопад 2013 року
у розмірі 852 436,00 грн.

Таким чином, станом на 30.11.2013 ДП
«Луганськвугілля» має податковий борг
з авансового внеску з податку на
прибуток на загальну суму 852 436,00 грн.

Відповідно до акта звірки №195-11 від
30.11.2013 р. між Спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників
податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів та ДП "Луганськвугілля"
самостійно визначено податкові
зобов'язання та відповідачем не
заперечується даний податковий борг (а.
с. 28).

На адресу відповідача було надіслано
податковим органом першу податкову
вимогу від 30.07.2003 р. №1/16 та другу
податкову вимогу від 05.09.2003 р. №2/22 (а. с.
24,25).

Відповідно до витягу №30936146 від 05.04.2011
року з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна, рухоме майно і майнові
права ДП «Луганськвугілля» були
передані у податкову заставу (а. с. 26).

Оскільки у судовому засіданні було
підтверджено наявність у ДП
"Луганськвугілля" податкового боргу з
авансового внеску з податку на
прибуток за розрахунком податкових
зобов'язань № від 08.02.2013 у розмірі
852 436,00 грн., та позивач звернувся до
суду з позовом після спливу 60
календарних днів з дня надіслання
відповідачу податкової вимоги, суд
вважає позовні вимоги Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників
податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
міндоходів законними та
обґрунтованими.

Крім того, відповідач визнав позовну
заяву у повному обсязі, про що виклав в
письмовому зверненні до суду.

Частинами 1, 2 ст.136 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що відповідач може визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.112 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідач може визнати
адміністративний позов повністю або
частково. У разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 ст.112 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд не приймає визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії відповідача суперечать закону
чи порушують чиї-небудь права, свободи
або інтереси.

Суд вважає, що підстави для неприйняття
визнання позову відсутні, позовні
вимоги позивачем доведені, тому позов
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
міндоходів до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
"Шахтоуправління" Луганське" про
стягнення податкового боргу з
авансового внеску у розмірі 852 436,00 грн.
підлягає задоволенню.

Щодо заяви ДП «Луганськвугілля» про
встановлення порядку та способу
виконання судового рішення суд
виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі необхідності спосіб, строки і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.

Зважаючи на важке фінансове становище
відповідача та значну суму податкового
боргу, суд вважає за можливе
розстрочити виконання судового
рішення строком на 60 місяців з оплатою
згідно графіку розстрочення.

Згідно з пунктом 100.4 статті 100
Податкового кодексу України підставою
для розстрочення грошових зобов'язань
або податкового боргу платника
податків є надання ним достатніх
доказів існування обставин, перелік
яких визначається Кабінетом Міністрів
України, що свідчать про наявність
загрози виникнення або накопичення
податкового боргу такого платника
податків, а також економічного
обґрунтування, яке свідчить про
можливість погашення грошових
зобов'язань та податкового боргу та/або
збільшення податкових надходжень до
відповідного бюджету внаслідок
застосування режиму розстрочення,
протягом якого відбудуться зміни
політики управління виробництвом чи
збутом такого платника податків.

Вичерпний перелік обставин, що є
підставами для розстрочення або
відстрочення грошових зобов'язань або
податкового боргу викладено у розділі
І постанови Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2010 року № 1235 "Про
затвердження переліку обставин, що
свідчать про наявність загрози
виникнення або накопичення
податкового боргу, і доказів існування
таких обставин".

З огляду на вказані нормативно-правові
акти та надані суду докази, які
підтверджують загрозу виникнення
неплатоспроможності (банкрутства)
заявника в разі своєчасної та в повному
обсязі сплати ним грошового
зобов'язання або погашення податкового
боргу в повному обсязі, суд вважає
заяву ДП «Луганськвугілля» щодо
встановлення порядку та строку
виконання судового рішення
обґрунтованим.

Відповідно до ч .2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 17, 94, 158- 163, 167, 257 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
"Шахтоуправління" Луганське" про
стягнення податкового боргу з
авансового внеску у розмірі 852 436,00 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути кошти з Державного
підприємства "Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
"Шахтоуправління" Луганське" (91022,
Луганська область, м. Луганськ, вул.
Лермонтова, буд. 1в, ін.код 32473323) на
користь Державного бюджету України в
рахунок погашення податкового боргу з
авансового внеску з податку на
прибуток у сумі 852 436,00 грн. (вісімсот
п'ятдесят дві тисячі чотириста
тридцять шість грн. 00) з розрахункових
рахунків у банках, обслуговуючих
платника.

Встановити порядок та спосіб виконання
постанови суду шляхом сплати
податкового боргу рівними частинами
починаючи з січня 2014 року по грудень 2015
року щомісячно по 10 000,00 грн., з січня 2016
року по листопад 2018 року щомісячно по 17
000,00 грн., у грудні 2018 року у сумі 17436,00
грн..

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції у разі її прийняття в
письмовому провадженні подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови складено та
підписано 20 січня 2014 року.

Суддя
І.В.Тихонов