Справа № 813/9389/13-а
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Львів №
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Сподарик Н.І., за участі секретаря
судового засідання Гуменюк В.М.,
прокурора Бойко Н.І., розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
Дрогобицького міжрайонного прокурора
до Дрогобицької районної ради про
визнання протиправним та скасування
рішення,

встановив:

На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Дрогобицького
міжрайонного прокурора до
Дрогобицької районної ради про
визнання протиправними дій, визнання
протиправним та скасування п. п. 1, 3, 7
рішення сесії Дрогобицької районної
ради № 305 від 02.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні». З урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог (вх. № 45917 від
18.12.2013 року) позивач просить визнати
протиправним та скасувати рішення XXVIII
позачергової сесії шостого скликання
Дрогобицької районної ради № 305 від
02.12.2013 року «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішення № 305 від 02.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні» прийнято з перевищенням
встановлених Конституцією та законами
України повноважень, оскільки органи
місцевого самоврядування не наділені
можливістю вирішувати питання, які
безпосередньо не відносяться до питань
місцевого значення, пов'язаних з
життєдіяльністю територіальної
громади відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці. З огляду на наведене вважає
рішення відповідача № 305 від 02.12.2013 року
протиправним та просить його
скасувати.

Прокурор у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила
адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач не забезпечив явку
уповноваженого представника в судове
засідання, проте належним чином
повідомлений про дату час та місце
судового розгляду.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора,
дослідивши долучені до матеріалів
справи докази, оцінивши їх в сукупності
та встановив наступні фактичні
обставини справи.

02.12.2013 року відбулося засіданні 28-ої
позачергової сесії Дрогобицької
районної ради шостого скликання,
рішенням № 303 якої затверджено порядок
денний позачергової сесії.

Пунктом другим рішення від 02.12.2013 року
№ 303 про порядок денний значиться
питання «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні» (а.с.12).

За наслідками розгляду цього питання
прийнято рішення № 305 «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні» (далі - рішення № 305).

Вказаним рішенням Дрогобицька районна
рада вирішила:

1. Засудити дії органів центральної
влади України щодо злочинного розгону
Євромайдану у м. Києві 30 листопада 2013
року.

2. Підтримати ініціативу лідерів трьох
опозиційних сил щодо створення Штабу
національного супротиву та Резолюцію
Народного віча в м. Києві 1 грудня 2013
року, в тому числі щодо імпічменту
Президента України В.Януковича,
відставки Уряду Миколи Азарова та
притягнення до кримінальної
відповідальності осіб, причетних до
кривавого розгону учасників
Євромайдану.

3. Створити районний координаційний
штаб національного супротиву (склад
додається).

4. Рекомендувати сільським, селищним
радам:

- провести в населених пунктах району
народні віче та сесії місцевих рад щодо
політичної ситуації в Україні та
прийняти відповідні звернення;

- створити місцеві координаційні штаби
сприяння ініціативі жителів району,
які мають бажання взяти участь у мирних
акціях у м. Києві.

5. Відповідно до ст. 44 Конституції
України, рекомендувати установам,
організаціям та підприємствам
Дрогобицького району створити
страйкові комітети та оголосити про
підтримку Загальнонаціонального
страйку з центром у м. Києві.

6. Закликати перевізників підтримати
ініціативу жителів району, які мають
бажання взяти участь у мирних акціях у
м. Києві.

7. Дрогобицькій райдержадміністрації
(М.Винницький) не допускати будь-якої
форми політичного тиску на працівників
установ, організацій та підприємств
району і призупинити прийняття рішень
щодо кадрових змін (звільнення
працівників) в структурних підрозділах
райдержадміністрації.

8. В разі невиконання
райдержадміністрацією п.7 даного
рішення та допущення порушень
політичних, трудових, соціальних прав
громадян, ініціювати скликання
позачергової сесії районної ради щодо
висловлення недовіри голові
Дрогобицької райдержадміністрації.

9. Скерувати дане рішення в Верховну
Раду України, Адміністрацію Президента
України, Львівську обласну раду,
сільські селищні ради району.

10. Оприлюднити дане рішення в засобах
масової інформації.

11. Контроль за виконанням рішення
покласти на голову районної ради.

З мотивувальної частини рішення
вбачається, що таке прийняте на
підставі статті 43 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні».

Дрогобицькою міжрайонною прокуратурою
відповідно до вимог Закону України
«Про прокуратуру», наказу Генерального
прокурора України № 3 гн від 07.11.2012 року
«Про організацію прокурорського
нагляду за додержанням і застосуванням
законів» проведено перевірку в порядку
нагляду щодо додержання вимог
Конституції України, вимог Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» в Дрогобицькій районній
раді.

За наслідками проведеної перевірки
прокурор звернувся до суду про
визнання протиправним та скасування
рішення № 305 від 02.12.2013 року.

Приймаючи рішення суд виходив з
наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
19 Закону України «Про прокуратуру»
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є, зокрема,
відповідність актів, що видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам.

Пунктом 2 частини 5 статті 23 цього ж
Закону передбачено, що прокурор, без
внесення подання, може звернутися до
суду щодо визнання протиправним
рішення чи окремих його положень і щодо
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень.

Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування відповідно до
Конституції України визначає Закон
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР.

Відповідно до ч. 2 ст.10 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
обласні та районні ради є органами
місцевого самоврядування, що
представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ, міст,
у межах повноважень, визначених
Конституцією України, цим та іншими
законами, а також повноважень,
переданих їм сільськими, селищними,
міськими радами.

Відповідно до ст. 5 Конституції України
народ здійснює владу безпосередньо і
через органи державної влади та органи
місцевого самоврядування.

З цього конституційного положення у
системному взаємозв'язку з положеннями
статті 6 Конституції України про те, що
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову, випливає, що
органи місцевого самоврядування не є
органами державної влади, а місцеве
самоврядування слід розглядати як
форму здійснення народом влади, яка
визнається і гарантується в Україні
(стаття 7 Конституції України).

Конституція України (стаття 140)
визначає місцеве самоврядування як
право територіальної громади - жителів
села чи добровільного об'єднання у
сільську громаду жителів кількох сіл,
селища та міста - самостійно вирішувати
питання місцевого значення в межах
Конституції і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи. Органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст, є районні та
обласні ради.

Системний аналіз статті 4 Європейської
Хартії місцевого самоврядування,
ратифікованої Верховною Радою України
15.07.1997 року, вказує на те, що органи
місцевого самоврядування, в тому числі,
районні ради, мають право вирішувати
будь-які питання, включені до їх
повноважень і функцій конституцією або
законами національного законодавства.
Коло таких питань і компетенція
встановлюється в межах, визначених
відповідними законами.

Така правова позиція кореспондується з
рішенням Конституційного Суду України
у рішенні від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002
(справа про охорону трудових прав
депутатів місцевих рад) дійшов
висновку, що такому конституційному
змісту інституту місцевого
самоврядування властиві принаймні дві
найважливіші ознаки. Це - самостійність
територіальної громади, органів
місцевого самоврядування у вирішенні
певного кола питань і те, що предметами
відання місцевого самоврядування є не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних
громад. Перелік таких питань визначено
у Конституції України та Законі
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР.

Таким чином, відповідно до Конституції
України та Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» до відання
Дрогобицької районної ради належить
вирішення питань виключно місцевого
значення, які пов'язані з
життєдіяльністю територіальної
громади цього району Львівської
області.

Оцінюючи наявність правових підстав
для прийняття рішення Дрогобицькою
районною радою № 305 від 02.12.2013 року, суд
зазначає наступне.

В главі 4 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» закріплені
повноваження районних і обласних рад.

Так, статтею 43 цього Закону
встановлений вичерпний перелік питань,
що вирішуються, в тому числі, районними
радами, виключно на їх пленарних
засіданнях.

Статтею 43 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено
питання виключної компетенції
районних рад. Районні ради можуть
розглядати і вирішувати на пленарних
засіданнях й інші питання, віднесені до
їх відання цим та іншими законами.
Вказана стаття не встановлює
повноважень районної ради на
засудження будь-яких дій органів
центральної влади України, підтримання
ініціатив будь-яких громадських чи
політичних організацій щодо
припинення повноважень Президента
України, відставки Кабінету Міністрів
України чи притягнення до кримінальної
відповідальності осіб, створення
районних координаційних штабів
національного супротиву, надання
будь-яких рекомендацій іншим органам
місцевого самоврядування,
підприємствам, установам та
організаціям, надання будь-яких
вказівок районній державній
адміністрації. Тобто, компетенція
районних рад є правовою формою виразу
їх функцій, вона водночас служить і
правовим засобом їх реалізації.

Закон України «Про місцеве
самоврядування в Україні» надає
можливість районним радам розглядати і
вирішувати й інші питання, віднесені до
їх відання Конституцією та законами
України (ч.2 ст.43). Тобто, знову ж таки
Закон закріплює можливість вирішення
не будь-яких інших питань, а тільки тих,
які законодавчо віднесені до
повноважень відповідної ради.

Представником відповідача не наведено
жодної норми матеріального права, яка б
наділяла районну раду повноваженнями
вирішувати на пленарних засіданнях
питання, викладені в оскаржуваному
рішенні.

З огляду на наведене та з урахуванням
ст. 19 Конституції України, суд дійшов
висновку, що відповідач, приймаючи
спірне рішення № 305, вийшов за межі
повноважень, встановлених
Конституцією України та Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до ст. 46 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» районна рада
проводить свою роботу сесійно. Сесія
складається з пленарних засідань ради,
а також засідань постійних комісій
ради.

Сесія районної ради повинна бути також
скликана за пропозицією не менш як
однієї третини депутатів від
загального складу ради.

Порядок скликання чергової та
позачергової сесії ради визначається
регламентом ради з урахуванням вимог
Закону України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності».

Відповідно до ст. 5 Регламенту
Дрогобицької районної ради,
затвердженого рішенням № 25 від 21.12.2010
року (далі - Регламент), районна рада в
межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень,
здійснює контроль за їх виконанням.
Рішення районної ради, прийняті в межах
наданих їй повноважень, є обов'язковими
для виконання всіма розташованими на
території Дрогобицького району
органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на території
району.

Згідно зі ст. 10 Регламенту діяльність
районної ради, її органів здійснюється
згідно з планом роботи, який
розробляється з врахуванням
пропозицій голови районної ради,
президії ради, постійних комісій та
депутатів.

Відповідно до статей 12, 13 Регламенту
сесія ради є основною
організаційно-правовою формою
діяльності ради. Вона складається з
пленарних засідань ради, засідань
постійних комісій, а також засідань
інших комісій, створених радою. Сесії
проводяться гласно. Сесії ради
скликаються в міру необхідності, але не
менше одного разу на квартал, а із
земельних питань - не рідше ніж один раз
на місяць при наявності поданих
необхідних документів.

Стаття 20 встановлює процедуру
скликання сесії районної ради,
відповідно до якої сесії скликаються
головою районної ради. У разі скликання
сесії депутатами ради, які становлять
не менш як одну третину складу ради,
сесію відкриває за дорученням групи
депутатів, з ініціативи якої скликана
сесія, один з депутатів що входить до її
складу, а веде за рішенням ради - один з
депутатів цієї ради.

Відповідно до ст. 70 Регламенту рада не
може приймати рішення, які суперечать
Конституції України, чинним законам
України, ратифікованим міжнародним
договорам чи угодам та цьому
Регламенту.

Відповідно до статей 100, 101 Регламенту
засідання ради протоколюються. Ведення
протоколу пленарного засідання
здійснює виконавчий апарат ради.
Протокол засідання ради підписується
головуючим на засіданні. До протоколу
пленарного засідання ради додається
інформація про поіменну реєстрацію
присутніх на засіданні депутатів;
інформація про реєстрацію запрошених;
результати поіменного та таємного
голосування; повні результати
голосування; висновки комісій ради
щодо питань, які розглядаються на
засіданні; тексти не виголошених
виступів депутатів; окремі думки
депутатів щодо прийнятих радою рішень;
стенографічний запис засідання ради.

Згідно з листом Дрогобицької районної
ради № 02-05/681 від 17.12.2013 року (а. с. 58)
доповідачі на позачерговій сесії
районної ради від 02.12.2013 року матеріали
доповідей у виконавчий апарат районної
ради не подавали; виконавчим апаратом
районної ради аудіо та відеозапис
пленарного засідання позачергової
сесії районної ради від 02.12.2013 року не
проводився; результати роботи
лічильної комісії відображені у
протоколі сесії.

Відповідачем не надано суду звернення
депутатів Дрогобицької районної ради
про проведення позачергової сесії
районної ради 02.12.2013 року, висновків
комісій ради щодо питань, які
розглядались на засіданні ради 02.12.2013
року, а також стенографічного запису
засідання ради.

Проаналізувавши положення ст. 43 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» та Регламенту Дрогобицької
районної ради, суд дійшов висновку, що
відповідачем не дотримано процедури
прийняття спірного рішення № 305 від
02.12.2013 року «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні».

Приймаючи рішення № 305 від 02.12.2013 року
«Про суспільно-політичну ситуацію в
Україні», Дрогобицька районна рада
вирішувала питання, не пов'язані з
життєдіяльністю територіальної
громади Дрогобицького району
Львівської області.

Перевіривши рішення Дрогобицької
районної ради № 305 від 02.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні» на відповідність вимогам ч. 3
ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
переконання, що спірне рішення
прийнято без урахування вимог
Конституції України, Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», Регламенту Дрогобицької
районної ради та з порушенням
передбачених статтею 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріїв.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Докази подані
позивачем переконують у підставності
позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 49, 70 КАС України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, що відповідачем зроблено
не було.

Згідно з ч. 3 ст. 159 КАС України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162
КАС України, рішення Дрогобицької
районної ради № 305 від 02.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні» є протиправним і підлягає
скасуванню, а адміністративний позов
слід задовольнити повністю.

Відповідно до положень статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати не підлягають
стягненню зі сторін.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення ХХVІІІ позачергової сесії
шостого скликання Дрогобицької
районної ради № 305 від 02.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні».

Судові витрати з відповідача не
стягуються.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 24
січня 2014 року.

Суддя
Сподарик Н.І.