Справа № 826/14550/13-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Троян Н.М., Бужак Н.П.,

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 22
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у м.Києві Головного управління
Державної казначейської служби
України у м.Києві про визнання
протиправним рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року, позивач звернулася
до Окружного адміністративного суду
м.Києва з позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України у
м.Києві Головного управління Державної
казначейської служби України у м.Києві
про визнання протиправним рішення.
Свої позовні вимоги мотивувала
протиправністю дій відповідача.
Просила суд визнати протиправною
бездіяльність Головного управління
Пенсійного фонду України у м.Києві що
полягає у ненаданні подання на
повернення помилково сплачених коштів
та просила суд стягнути з Державного
бюджету України на її користь суму
помилково сплачених коштів.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 22
жовтня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою позов задоволити
повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог, з
огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивачем, 30.07.13 року подано до
Головного управління Пенсійного фонду
України у м.Києві заяву із проханням
подати до Головного управління
Державної казначейської служби
України у м.Києві подання про
повернення їй помилково сплачених
30.09.2011р. коштів в сумі 10 850,55 грн. на
загально обов'язкове державне пенсійне
страхування при купівлі легкового
автомобіля.

Листом від 09.08.13 року за №19568/03/К-1829
Головним управлінням Пенсійного фонду
України у м.Києві відмовило позивачу у
поверненні сплачених коштів.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам, необхідно зазначити наступне.

Судом встановлено, що позивачем на
підставі договору купівлі-продажу від
06.09.2011 року за №6959/08/11 придбано новий
легковий автомобіль.

В подальшому при здійсненні першої
державної реєстрації транспортного
засобу позивачем 30.09.2011 року сплачено
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі трьох відсотків
від вартості легкового автомобіля, в
розмір 10 850,55грн.

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України №
400/97-ВР від 26.06.1997 "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування"(в редакції, що діяла до
28.06.12 р.), платниками збору є юридичні та
фізичні особи при відчуженні легкових
автомобілів, крім легкових
автомобілів, якими забезпечуються
інваліди, та тих автомобілів, які
переходять у власність спадкоємця за
законом.

Пунктом 12 порядку сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1740 від 03.11.1998, передбачено, що
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій з відчуження легкових
автомобілів є підприємства, установи
та організації всіх форм власності, а
також фізичні особи, які набувають
право власності на легкові автомобілі
шляхом купівлі легкових автомобілів, у
тому числі у виробників або
торгівельних організацій (крім
випадків забезпечення автомобілями
інвалідів згідно із законодавством).

Згідно пункту 13 Порядку збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій, визначених
пунктом 12 цього Порядку, сплачується у
розмірі 3 відсотків вартості легкового
автомобіля, визначеної відповідно до
договорів купівлі-продажу,
довідок-рахунків торгівельних
організацій, договорів міни, довідок
органів митної служби, актів
експертної оцінки вартості автомобіля,
інших документів, що підтверджують цю
вартість.

Крім того, відповідно до Закону України
"Про внесення змін до статті 1 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" №4911-VI
від 07.06.2012 року (опубліковано в газеті
Голос України №117 27.06.12 p., набрав
чинності з 28.06.12р.) п. 7 частини першої
статті 1 викладено в новій редакції, а
саме підприємства, установи та
організації незалежно від форми
власності, фізичні особи, які набувають
право власності на легкові автомобілі,
що підлягають державній реєстрації
(перереєстрації) в підрозділах
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
крім випадків забезпечення легковими
автомобілями інвалідів згідно із
законодавством та успадкування
легкових автомобілів відповідно до
закону.

Враховуючи наведені фактичні
обставини можливо дійти висновку щодо
правомірності дій Головного
управління Пенсійного фонду України у
м.Києві які полягали у надання відмови
позивачу у поданні до казначейської
служби подання про повернення
помилково сплачених коштів, оскільки
як вбачається із наведених норм
законодавства чинних на час виникнення
правовідносин кошти сплачені
позивачем як збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування в розмір
10 850,55 грн. не є помилково чи надмірно
сплаченими.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства, довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 22
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 28
січня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 24
січня 2014 року.

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Троян Н.М.