Справа № 815/8191/13-а
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/8191/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року о 15 год. 21 хв.
м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання -
Мороз А.П.

за участю сторін:

позивача -
ОСОБА_2 (по паспорту)

представника відповідача
- Трусов А.С. (по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Київському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень №, №,
№ від 22.08.2013 року.

Позивач адміністративний позов
підтримав, на заявлених вимогах
наполягав з підстав, викладених в
позовній заяві та доповненнях до
позову (аркуші справи 95-96), оскільки він
належним чином вів книгу обліку
доходів та витрат, мав всі документи, що
підтверджують придбання товару та його
реалізацію, в видатковій накладній
допустив технічну помилку в даті
відвантаження товару, що
підтверджується іншими первинними
документами, а тому податкові
повідомлення-рішення винесені
податковим органом неправомірно та
підлягають скасуванню.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, з підстав, викладених
у письмових запереченнях на позов
(аркуші справи 97-100), оскільки позивачем
порушений порядок обліку товарних
запасів, здійснена реалізація товару,
який не був облікований в книзі обліку
доходів та витрат, неправомірно
включено до витрат вартість придбаних
будівельних матеріалів, які не
значаться у залишках товарних запасів,
за видатковою накладною №9990 від 26.07.2012
року, неправомірно сформований
податковий кредит за рахунок податку
на додану вартість з придбаних товарів,
які не призначені для використання в
господарській діяльності та не
реалізовані позивачем, що
підтверджується первинними
документами, які надавались під час
перевірки, а тому податкові
повідомлення-рішення винесені
правомірно.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
а також обставини, якими
обґрунтовуються вимоги та заперечення,
докази, якими вони підтверджуються, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
зареєстрована Виконавчим комітетом
Одеської міської ради, знаходиться на
обліку як платник податків в Державній
податковій інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області та є
платником податку на додану вартість,
основним видом діяльності якого є
оптова торгівля ( аркуші справи 10, 11, 17).

Державною податковою інспекцією у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області у період з 15.07.2013 року по 02.08.2013
року проведена документальна планова
виїзна перевірка ФОП ОСОБА_2 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, за
результатами якої складений акт
перевірки №180/17-01-/61 від 09.08.2013 року
(аркуші справи 18-35).

Зазначеною перевіркою встановлені
порушення ФОП ОСОБА_2 ст. 177, п. 138.4 ст. 138
Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачем занижена
сума податку на доходи фізичних осіб
від провадження господарської
діяльності за 2012 рік у розмірі 2624,38 грн.,
п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України
в частині безпідставного віднесення
позивачем до складу податкового
кредиту суми податку на додану
вартість за липень 2012 року у розмірі 3499
грн., ст. 6 та п. 12 ст. 13 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» щодо обліку товарних запасів
та реалізації товару на суму 21919,76 грн.,
який не був облікований у книзі обліку
доходів та витрат, п. 177.10 ст. 177
Податкового кодексу України, «Порядку
ведення Книги обліку доходів і витрат,
яку ведуть фізичні особи-підприємці,
крім осіб, що обрали спрощену систему
оподаткування, і фізичні особи, які
провадять незалежну професійну
діяльність», затвердженого Наказом ДПА
України №1025 від 24.12.2010 року, тобто
реалізацію не облікованих
товарно-матеріальних цінностей за
липень 2012 року та не своєчасне
проведення обліку доходів і витрат.

Не погоджуючись з висновками акту
перевірки, позивач подав до ДПІ у
Київському районі м. Одеси письмові
заперечення на акт, проте вони були
залишенні без задоволення, висновки
акту перевірки - без змін (аркуші справи
44-48), а на підставі виявлених порушень
Державною податковою інспекцією у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області винесене податкове
повідомлення-рішення № від 21.08.2013
року, яким позивачу збільшена сума
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб за основним
платежем у розмірі 2624,38 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями у
сумі 656,10 грн., № від 22.08.2013 року,
яким позивачу збільшена сума грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість за основним платежем у
розмірі 3499 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями у сумі 874,75 грн.,
№ від 22.08.2013 року, яким до позивача
застосовані штрафні (фінансові)
санкції у сумі 43839,52 грн. (аркуші справи
14-16).

Позивач скористався правом на
оскарження податкових
повідомлень-рішень в
адміністративному порядку, подавши до
ГУ Міндоходів в Одеській області і
Міністерства доходів та зборів України
скарги, проте вони були залишені без
задоволення, а податкові
повідомлення-рішення - без змін (аркуші
справи 36-41, 63-72).

Суд вважає, що висновки податкового
органу, викладені в акті перевірки є
необґрунтованими, та такими, що
спростовуються наданими доказами в
справі, виходячи з наступного.

Між ФОП ОСОБА_2 та ПП «ІТАЛ КЕРАМІКА»
01.02.2011 року укладений договір поставки
товарів №185/08, за яким ПП «ІТАЛ
КЕРАМІКА» передає ФОП ОСОБА_2 у
власність товар окремими партіями за
цінами, в асортименті (за
номенклатурою) та кількості, що
погоджуються сторонами в накладних,
які є невід'ємною частиною договору, а
ФОП ОСОБА_2 зобов'язується прийняти у
власність та оплатити товар у порядку
та на умовах, встановлених договором
(аркуші справи 78-80).

За цим договором 26.07.2012 року ФОП ОСОБА_2
отримав від ПП «ІТАЛ КЕРАМІКА» товар,
зокрема, дюбелі, будівельні суміші,
клей, плити стельові, профіль, тощо, про
що оформлена видаткова накладна №9990
від 26.07.2012 року та позивачу виписана
податкова накладна №10003 від 26.07.2013 року
(аркуші справи 58-60).

Оплата коштів за придбаний товар
проведена позивачем 27.07.2012 року у
безготівковій формі на рахунок ПП
«ІТАЛ КЕРАМІКА» за рахунком на оплату
№5059 від 09.07.2012 року (аркуші справи 57, 61).

При цьому, між ФОП ОСОБА_2 та Одеською
державною академією будівництва та
архітектури 23.07.2012 року укладений
договір про закупівлю №1, за яким ФОП
ОСОБА_2 зобов'язується у 2012 році
поставити Одеській державній академії
будівництва та архітектури товар,
вказаний у специфікації, зокрема,
дюбелі, будівельні суміші, клей, плити
стельові, профіль, тощо, а Одеська
державна академія будівництва та
архітектури прийняти цей товар та
сплатити за нього кошти (аркуші справи
74-77).

На виконання цього договору позивачем
переданий покупцю товар, про що
складена видаткова накладна №40 від
24.07.2012 року та ФОП ОСОБА_2 виписана
Одеській державній академії
будівництва та архітектури податкова
накладна №39 від 26.07.2012 року (аркуші
справи 53, 54-55).

Товар отриманий представником
Одеської державної академії
будівництва та архітектури, який діяв
за довіреністю №234757 від 24.07.2012 року на
отримання від позивача цінностей за
накладною №40 від 24.07.2012 року (аркуш
справи 56).

Оплата коштів за придбаний товар
проведена Одеською державною
академією будівництва та архітектури
26.07.2012 року у безготівковій формі,
шляхом перерахування коштів на рахунок
ФОП ОСОБА_2 на підставі рахунку №Ст-0000064
від 09.07.2012 року (аркуші справи 57, 62).

Суми коштів по цим операціям включені
позивачем до витрат, доходу, а сума
податку на додану вартість включена до
податкового кредиту.

Як вбачається з акту перевірки,
висновки податкового органу щодо
порушення позивачем норм податкового
законодавства ґрунтуються на тому, що
товар, який переданий ним Одеській
державній академії будівництва та
архітектури за видатковою накладною
№40 від 24.07.2012 року не облікований,
оскільки даних щодо його придбання в
книзі обліку доходів та витрат не має,
проте відповідно до положень п. 177.10 ст.
177 Податкового кодексу України фізичні
особи - підприємці зобов'язані мати
підтверджуючі документи щодо
походження товару та вести Книгу
обліку доходів і витрат у
відповідності до «Порядку ведення
Книги обліку доходів і витрат, яку
ведуть фізичні особи-підприємці, крім
осіб, що обрали спрощену систему
оподаткування, і фізичні особи, які
провадять незалежну професійну
діяльність», затвердженого Наказом ДПА
України №1025 від 24.12.2010 року.

Також, відповідно до положень п. 12 ст. 3,
ст. 6 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» №265/95-ВР від 6
липня 1995 року суб'єкти господарювання
зобов'язані вести облік товарних
запасів у порядку встановленому
законодавством, здійснювати продаж
лише тих товарів, які відображені в
такому обліку.

Крім того, податковим органом
зроблений висновок про те, що позивачем
неправомірно до складу валових витрат
включена вартість отриманих від ПП
«ІТАЛ КЕРАМІКА» будівельних
матеріалів за видатковою накладною
№9990 від 26.07.2012 року, які не брали участь
у формуванні собівартості
реалізованих товарів у перевіряємому
періоді та станом на 31.12.2012 року не
значаться у залишках товарних запасів
за даним Книги обліку доходів та
витрат, тобто ці витрати не пов'язані з
отриманням доходу, що є порушенням
вимог п. 138.4 ст. 138, п. 177.4 ст. 177
Податкового кодексу України, які
передбачають, що до переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходу, належать документально
підтверджені витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів та є
витратами того звітного періоду, в
якому визнано доходи від реалізації
таких товарів.

Також, враховуючи, що отримані від ПП
«ІТАЛ КЕРАМІКА» будівельні матеріали
за видатковою накладною №9990 від 26.07.2012
року не були реалізовані та не
використані в оподаткованих операціях,
податковим органом зроблений висновок
про те, що податок на додану вартість по
цій операції неправомірно включений до
податкового кредиту за податковою
накладною №10003 від 26.07.2013 року, оскільки
відповідно до п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України
податковий кредит складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку протягом звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Суд не погоджується з висновками,
викладеними в акті перевірки, та вважає
їх такими, що спростовуються доказами у
справі, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви та
пояснень позивача наданих в судовому
засіданні, видаткова накладна №40 від
24.07.2012 року оформлена з технічною
помилкою в даті передачі товару
покупцю - Одеській державній академії
будівництва та архітектури, оскільки
фактично товар, зазначений в цій
накладній переданий покупцю 26.07.2012
року, тобто в день коли він був
отриманий ФОП ОСОБА_2 від ПП «ІТАЛ
КЕРАМІКА» за видатковою накладною №9990
від 26.07.2012 року.

Таким чином, позивач наголошує, що
товар отриманий ним від ПП «ІТАЛ
КЕРАМІКА» 26.07.2012 року в той же день був
реалізований Одеській державній
академії будівництва та архітектури.

Зазначені обставини підтверджуються
даними податкової накладної №39, яка
виписана позивачем Одеській державній
академії будівництва та архітектури по
спірній операції 26.07.2012 року, даними
податкових та видаткових накладних на
отримання товару позивачем та на його
реалізацію, які повністю співпадають
щодо кількості та найменування товару,
свідченнями старшого державного
ревізора - інспектора, який проводив
перевірку позивача, наданими в
судовому засіданні, який
підтверджував, що ОСОБА_2 зазначав під
час перевірки про наявність помилки та
фактичну передачу товару покупцю 26.07.2012
року, даними листа Одеської державної
академії будівництва та архітектури
№15-28 від 10.01.2014 року щодо фактичного
отримання товару 26.07.2012 року та
доказами в обґрунтування цих обставин,
зокрема, прибутковою накладною №33 від
26.07.2012 року та меморіальним ордером №4
за липень 2012 року (аркуші справи 117-128).

В матеріалах справи міститься копія
Книги обліку доходів і витрат ФОП
ОСОБА_2 (аркуші справи 49-52), відповідно
до якої позивач включив до витрат суму
сплачених ПП «ІТАЛ КЕРАМІКА» коштів за
придбання товарів за видатковою
накладною №9990 від 26.07.2012 року в розмірі
17495,88 грн. по даті фактично понесених
витрат, тобто 27.07.2012 року та дохід в сумі
18266,47 грн. включив за датою отримання
коштів на свій рахунок 26.07.2012 року за
реалізацію Одеській державній
академії будівництва та архітектури
будівельних матеріалів отриманих від
ПП «ІТАЛ КЕРАМІКА».

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позивачем додержані вимоги ст. 138, 177, 198
Податкового кодексу України, «Порядку
ведення Книги обліку доходів і витрат,
яку ведуть фізичні особи-підприємці,
крім осіб, що обрали спрощену систему
оподаткування, і фізичні особи, які
провадять незалежну професійну
діяльність», ст. 6 та п. 12 ст. 13 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», оскільки товар,
який отриманий від ПП «ІТАЛ КЕРАМІКА»
та реалізований Одеській державній
академії будівництва та архітектури
належним чином облікований в Книзі
обліку доходів та витрат за датами
фактичної оплати коштів за товар, його
придбання та реалізація пов'язані з
господарською діяльністю позивача, ці
операції направлені на отримання
доходу та фактично відбулись, а тому
позивач має право на формування за цими
операціями витрат, які безпосередньо
пов'язані з отриманням доходу та
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Таким чином, висновки податкового
органу в акті перевірки позивача не
знайшли свого підтвердження,
спростовані наданими доказами, а тому
не можуть бути прийняті судом до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та
оцінюючи надані докази в сукупності,
оскільки єдиною підставою для
нарахування позивачу зобов'язань та
штрафних санкцій була наявність
розбіжностей в первинних документах,
які виникли в зв'язку із допущенням
технічної помилки в видатковій
накладній, що в судовому засіданні
підтверджено належними доказами, суд
вважає, що позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 відповідають
вимогам чинного законодавства, у
зв'язку із чим підлягають задоволенню
повністю.

Судові витрати розподіляються
відповідно до приписів ст. 94 КАС
України.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №,
№, № від 22.08.2013 року -
задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області №, №, № від
22.08.2013 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Апеляційна скарга на
постанову подається до Одеського
окружного адміністративного суду, та
одночасно її копія надсилається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 17 січня 2014 року.

Суддя
Л.І. Свида