Справа № 812/10045/13-а
Суддя: О.П. Островська
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/10045/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді: Островської О.П.,

при секретарі: Тельдековій Н.В.,

за участю:

представника позивача: Шевченко О.І.,

представників відповідача: Головіної
О.О., Ніконової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луганську
адміністративну справу за позовом
Приватного підприємства «Металобаза»
до Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про скасування податкових
повідомлень - рішень від 18.11.2013 року
№ (форма «ВІ»), № (форма «Р»),-

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Приватне підприємство «Металобаза» до
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про скасування податкових
повідомлень - рішень від 18.11.2013 року
№ (форма «ВІ»), № (форма «Р»).

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що в період з 06.11.2013 року по
12.11.2013 року проводилась документальна
позапланова виїзна перевірка
Приватного підприємства «Металобаза»
з питань правомірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за серпень 2013 року. За
результатами даної перевірки складено
Акт №175/12-10-15/31337539 від 14.11.2013 року.
Перевірка здійснювалась головним
державним ревізором - інспектором
відділу оподаткування та контролю
об'єктів і операцій Первомайської
об'єднаної Державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Луганській
області Ніконовою Т.В.

На думку головного державного ревізора
- інспектора, пункт 3.17. розділу 3
(сторінки 12-13), пункти 1 - 3 розділу
«Висновки» (сторінка 13 - 14) Акта
перевірки, ПП «Металобаза» порушило,
зокрема п. 198.3 ст. 198 р. V, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200
р. V Податкового Кодексу України від
02.12.2010р. №2755-УІ (із змінами та
доповненнями, надалі за текстом ПКУ), в
результаті чого в періоді, що
перевірявся, на його переконання,
завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ на розрахунковий
рахунок по декларації за серпень 2013
року на 95000,00 грн. та завищено суму
від'ємного значення різниці між сумою
податкових зобов'язань та сумою
податкового кредиту декларації за
серпень 2013 року на 493390,00 грн.

На підставі Акта перевірки
Первомайською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Луганській області було надано ПП
«Металобаза» податкові
повідомлення-рішення:

- від 18.11.2013 року № (форма «ВІ») про
визначення податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі
95000,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями у сумі 23750,00 грн.

- від 18.11.2013 року № (форма «В4») про
зменшення від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
493390,00 грн.

Підставами для висновків про порушення
стало, на думку перевіряючої, зокрема:

- формування податкового кредиту у
зв'язку з відсутністю фактичного
здійснення господарських операцій і не
підтвердження належним чином
складеними первинними документами, що
начебто не спричиняє реальних змін
майнового стану Приватного
підприємства «Металобаза»(сторінка 11);

- завищення податкового кредиту через
відсутність ділової мети при
здійсненні господарської операції
(сторінки 12-13 Акта перевірки).

ПП «Металобаза» не погоджується з
вищевказаними податковими
повідомленнями - рішеннями, вважає їх
помилковими, надуманими, такими, що не
відповідають фактичним обставинам та
такими, що виникли в результаті
неналежного аналізу перевіряючими
документів ПП «Металобаза», не
витребування таких документів чи будь -
яких пояснень від посадових осіб ПП
«Металобаза» в ході перевірки,
невірного тлумачення умов чинного
законодавства України.

На підставі викладеного у позовній
заяві позивач просить суд визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення - рішення від 18.11.2013 року
№ (форма «ВІ») та № (форма
«Р») від 18.11.2013 року.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов, надав
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві просив суд позовні
вимоги задовольнити.

Представники відповідача у судовому
засіданні заперечували проти позову,
надали суду письмові заперечення на
позов в обґрунтування яких зазначено
наступне.

На підставі наказу від 06.11.13
№164/12-10-15/31337539 і направлення від 06.11.13
№23/12-10-15/31337539 проведена позапланова
невиїзна документальна перевірка
Приватного підприємства «Металобаза»,
з питань правомірності
нарахування сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
серпень 2013 року.

За результатами проведення перевірки
було складено Акт від 14.11.13
№175/12-10-15/31337539, яким зафіксовано
порушення вимог податкового
законодавства, а саме, п. 198.3 сг.198
Податкового кодексу України від 02.12.10
№2755-УІ (зі змінами та доповненнями), ПП
«Металобаза» завищено суму
податкового кредиту на загальну суму 646
852 грн.; п.200.3 ст.200 Податкового кодексу
України від 02.12.10 №2755-УІ (зі змінами та
доповненнями), ПП «Металобаза»
завищено суму від'ємного значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань та сумою податкового
кредиту декларації за серпень 2013 р. на
493 390 гривень; п.200.4 «а» ст.200 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі
змінами та доповненнями), ПП
«Металобаза» завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ на розрахунковий
рахунок по декларації за серпень 2013 р.
на 95000 гривень; п.200.4 «б» ст. 200
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-УІ (зі змінами та доповненнями)
завищено суму залишку від'ємного
значення ПДВ, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду, по декларації за серпень 2013 р.
на 128905 гривень.

На підставі вищезазначеного Акту
Первомайською ОДПІ ГУ Міндоходів
України у Луганській області було
складено податкові
повідомлення-рішення від 18.11.13 року
№, за яким визначено грошове
зобов'язання по податку на додану
вартість у розмірі 493 390 грн., №, за
яким визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість та штрафних (фінансових)
санкцій (штрафу) у розмірі 118 750 грн.

Основними
контрагентами-постачальниками ПП
«Металобаза» за перевіряємий період
були ТОВ «Укрзалізничпром» (код за
, м. Первомайськ, вул.
Макушкіна, 2а) - 153 462 грн. (укладено
договір від 03.01.12 №УЗП-3 на постачання
колісних пар) та ПП «Апрель» (код за
, м. Алчевськ, вул. Леніна, 44) -
4270 грн. (укладено договір №3 від 29.05.13 на
постачання корпуса букси з лабіринтом
кр. №100.10.020-0 Сб). За договором
постачання №УЗП-3 від 03.01.12 р. ТОВ
«Укрзалізничпром» постачає ПП
«Металобаза» колісні пари РУ-1Ш-957-Г з
буксовими вузлами, у т.ч. по періодах:

У липні 2013 р. у кількості 116 шт. на
загальну суму 3333979,20 грн. в т.ч. ПДВ 555663,20
грн. Ціна за 1 шт. складає 23951 грн. без
ПДВ, у т.ч. по накладних:

- видаткова накладна № 72301 від 23.07.2013,
податкова накладна № 25 від 23.07.2013 р. - 39
шт х 23951,0 грн. х 20% = 1120906,80 грн. (в т.ч. ПДВ
186817,80грн.);

- видаткова накладна № 72202 від 22.07.2013,
податкова накладна № 22 від 22.07.2013 - 32 шт
х 23951,0 грн. х 20% = 919718,40 грн. (в т.ч. ПДВ
153286,40 грн.);

- видаткова накладна №72201 від 22.07.2013,
податкова накладна №23 від 22.07.2013 - 32 шт х
23951,0 грн. х 20% = 919718,40 грн. (в т.ч. ПДВ 153286,40
грн.);

- видаткова накладна № 71701 від 17.07.13,
податкова накладна №17 від 17.07.13 - 13 шт х
23951,0 грн. х 20% = 373635,60 грн. (в т.ч. ПДВ 62272,60
грн.).

Враховуючи поданий уточнюючий
розрахунок (від 20.09.13 №) до
податкового кредиту липня 2013 р.
включено 153 462 грн. ПДВ.

У серпні 2013 р. у кількості 103 шт. на
загальну суму 2960343,60 грн. в т.ч. ПДВ 493390,6
грн. у т.ч. по накладних :

- видаткова накладна № 80703 від 07.08.2013,
податкова накладна №7 від 07.08.2013 - 64 шт. х
23951 грн: х 20% = 1839436,80 грн. (в т.ч. ПДВ 306572,80
грн.);

- видаткова накладна № 80901 від 09.08.2013,
податкова накладна № 11 від 09.08.2013 - 26 шт.
х 23951 грн. х 20% = 747271,20 грн. (в т.ч. ПДВ 124545,20
грн.);

- видаткова накладна № 81201 від 12.08.2013,
податкова накладна № 12 від 12.08.2013 - 13 шт.
х 23951 грн. х 20% = 373635,60 грн. (в т.ч. ПДВ 62272,60
грн.), До податкового кредиту серпня 2013
р. включено 493 390 грн. ПДВ.

Перевіркою встановлено, що ТОВ
«Укрзалізничпром» в свою чергу отримав
колісні пари РУ-1Ш-957-Г з буксовими
вузлами від ПрАТ «НВЦ «Трансмаш» (код
за м. Луганськ).

Згідно ЕМД №002470 від 09.08.13, №002472 від 09.08.13
контрактоутримавачем є ПП
«Металобаза», при цьому відправник -
ПрАТ «НВЦ «Трансмаш».

Тобто, товар від постачальника до
покупця (ТОВ «Укрзалізничпром») та
потім до ПП «Металобаза» не
транспортувався, а знаходився на
зберіганні у ПрАТ «НВЦ «Трансмаш». В
подальшому при реалізації на експорт
транспортування продукції
здійснювалося автотранспортом, на
підставі укладеного договору із ТОВ
«Укрзалізничпром» № УЗП-15 від 07.05.12 на
перевезення вантажів та на підставі
Договору експедирування вантажів
залізницею № 217071 від 17.07.13, укладеного
між ПП «Металобаза» та ПрАТ «НВЦ
«Трансмаш» код 30009065 (м. Луганськ, вул.
Фрунзе, 127).

Згідно розрахунку за ф. 1ДФ на ПП
«Металобаза» середня чисельність
працівників на підприємстві - 10 осіб, у
підприємства відсутні власні
виробничі та складські приміщення,
транспортні засоби. Середня заробітна
плата на рівні мінімальної (у 2 кварталі
2013 року 1162,50 грн.).

Із тексту акту вбачається, що придбаний
товар знаходиться на відповідальному
зберіганні на складах, які належать:
ТОВ «Укрзалізничпром», згідно договору
від 15.09.10 №УЗП-15/09-ОХ; ТОВ
«Лісстальпром» згідно договору від
01.06.11 №01/06-Х.

В той час як на ТОВ «Укрзалізничпром»
загальна площа власних приміщень, що
використовуються у господарській
діяльності: виробничих - 5480 м2,
складських - 3129 м2 загальною вартістю
4155,0 тис. грн.

ТОВ «Укрзалізничпром» має власні
транспортні засоби, середня
чисельність працюючих на підприємстві
- 81 особа, середня заробітна плата у 2
кварталі 2013 року складає 1881,0 грн.

ТОВ «Укрзалізничпром» самостійно
здійснює зовнішньоекономічну
діяльність з тими ж контрагентами, з
якими має договірні відносини і ПП
«Металобаза» (ТОВ «РосдорснабЕкспорт»
РФ м. Ростов-на-Дону, ВАТ «Рузхіммаш» РФ
м.Рузаєвка, Мордовія).

Перевіркою встановлено, що
транспортування придбаного ПП
«Металобаза» товару здійснювалось
також переважно ТОВ «Укрзалізничпром»
на підставі договору перевезення
вантажів УЗП-15 від 07.05.12.

Таким чином спостерігається штучне
збільшення ланцюга постачання, в якому
ПП «Металобаза» є транзитером,
створеним з єдиною метою - отримання
бюджетного відшкодування ПДВ.

До того ж Договір купівлі-продажу
№УЗП-3 був укладений між ПП
«Металобаза» (покупцем) та ТОВ
«Укржелдорпром» ()
(продавцем), у той час як у податкових
накладних №72201 від 21.07.13, №81201 від 12.09.13,
№80901 від 09.08.13, №80703 від 07.08.13
постачальником та отримувачем коштів є
інше підприємство ТОВ
«Укрзалізничпром».

В силу пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - це діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Як свідчать матеріали акту перевірки,
придбані позивачем товари у ТОВ
«Укрзалізничпром» використані для
подальшої реалізації ПП «Металобаза».
Тобто, фактично, ПП «Металобаза» мало
ставити для себе ділову мету -
отримання доходу. Однак, перевіркою
ціноутворення при реалізації колісних
пар на експорт встановлено формування
ціни продажу нижче ціни придбання (ціна
придбання колісних пар від ТОВ
«Укрзалізничпром» складає 23951 грн. без
ПДВ за 1 шт., а ціна продажу на адресу
російських контрагентів коливалася
від 23333,9 грн. до 23501,1 грн. за 1 шт.).

У липні 2013 року ПП «Металобаза» колісні
пари реалізовано у повному обсязі на
адресу ТОВ «ТрансПутьМаш» (Росія, м.
Нижній Новгород) за цінами без ПДВ (від
23333,9 грн. до 23501,1 грн. за 1 шт.), що є
нижчими від ціни придбання, а саме: ЕМД
№702190001/2013/002206 від 17.07.13, колісні пари 13
шт. на суму 303340,70 грн. (ціна одиниці 23333,90
грн.); ЕМД №702190001/2013/002274 від 23.07.13,
колісні пари 32 шт. на суму 751731,20 грн.
(ціна одиниці 23491,60 грн.); ЕМД
№702190001/2013/002277 від 23.07.13, колісні пари 32
шт. на суму 751731,20 грн. (ціна одиниці 23491,60
гри.); ЕМД №702190001/2013/00228906 від 24.07.13,
колісні пари 13 Іпт. на ;;. :. 305514,30 грн.
(ціна одиниці 23501,1 грн.); ЕМД
№702190001/2013/002291 від 24.07.13, колісні пари 13
шт. на суму 505514,30 грн. (ціна одиниці 23501,10
грн.); ЕМД №702190001/2013/002293 від 24.07.13,
колісні пари 13шт. на суму 305514,30 грн.
(ціна одиниці 23501,10грн.).

У серпні 2013 року ПП «Металобаза»
отримані від ТОВ Укрзалізничпром»
колісні пари реалізовано на адресу: ТОВ
«ТрансПутьМаш» (Росія, м. Нижній
Новгород) за ціною без ПДВ 23051,75 грн./шт.
ЕМД №702190001/2013/002470 від 09.08.13, колісні пари
32шт. на суму 737656,0 грн. (ціна одиниці 23051,75
грн.); ЕМД №702190001/2013/002472 від 09.08.13,
колісні пари 32 шт. на суму 737656,0 грн.
(ціна одиниці 23051,75 грн.).

ВАТ «Рузхіммаш» (РФ, м. Рузаєвка,
Мордовія), за цінами без ПДВ (22864,56 грн. -
22809,1 грн. за 1 шт.), що є нижчими від ціни
придбання, а саме: ЕМД №702190001/2013/002471 від
09.08.13, колісні пари 13шт. на суму 296518,30
грн. (ціна одиниці 22809,10 грн.), ЕМД
№702190001/2013/002473 від 09.08.13, колісні пари
13шт. на суму 296518,30 грн. (ціна одиниці
22809,10 грн.), ЕМД №702190001/2013/002478 від 12.08.13,
колісні пари 13 шт. на суму 297239,28 грн.
(ціна одиниці 22864,56 грн.).

Відповідно до Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 9,
затвердженого Наказом Мінфіну України
№246 від 20.10.99, юридичні особи володіють
запасами.

Згідно з п. 4 вказаного Положення,
запаси - активи, які: утримуються для
подальшого продажу (розподілу,
передачі) за умов звичайної
господарської діяльності; перебувають
у процесі виробництва з метою
подальшого продажу продукту
виробництва; утримуються для
споживання під час виробництва
продукції, виконання робіт та надання
послуг, а також управління
підприємством/установою.

Відповідно до п. 9 Положення, первісною
вартістю запасів, що придбані за плату,
є собівартість запасів, яка
складається, зокрема, з суми, що
сплачуються згідно з договором
постачальнику (продавцю) за
вирахуванням непрямих податків.

Виходячи із позиції законодавця, можна
зробити висновок: собівартістю
колісних пар, придбаних ПП
«Металобаза», є вартість їх закупівлі
від ТОВ «Укрзалізничпром», тобто 23951
грн. без ПДВ. В подальшому, колісні пари
були реалізовані позивачем за ціною,
нижче собівартості - від 23333,9 грн. до
23501,1 грн.

Таким чином, операції ПП «Металобаза»
по експорту колісних пар у
перевіряємий період були збитковими,
діяльність позивача не була спрямована
на отримання доходу, а саме
підприємство виконувало роль
транзитера, створеного задля отримання
бюджетного відшкодування ПДВ.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами ПКУ.

Необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання у межах господарської
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Відповідно до пп. 14.1.231. п. 14.1 ст. 14 ПКУ
розумна економічна причина (ділова
мета) - причина, яка може бути наявна
лише за умови, що платник податків має
намір одержати економічний ефект у
результаті господарської діяльності.

Розумна економічна причина (ділова
мета) - це спрямованість будь - якої
операції платника податків на
отримання позитивного економічного
ефекту.

Економічний ефект - це приріст
(збереження) активів платника податків
та/або їх вартості, а так само створення
умов для такого приросту (збереження) в
майбутньому.

На момент складення заперечення
Первомайською ОДПІ проводиться
перевірка ПП «Металобаза» по 31337539 з
питань правомірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за жовтень 2013 року. Під час
проведення перевірки також
досліджувалися питання поставки ТОВ
«Укрзалізничпром» колісних пар ПП
«Металобаза», експорт зазначеного
товару російським контрагентам. В
проекті акту по зазначеній перевірці
вказано, що ПП «Металобаза»
експортувало колісні пари за ціною
нижчою закупівельної. Отже зазначена
схема постачання та експорту колісних
пар носить систематичний характер.

Таким чином можна зробити висновок, що
ТОВ «Укрзалізничпром» штучно
збільшував ланцюг постачання товарів
(колісних пар) за рахунок ПП
«Металобаза» для отримання податкової
вигоди, адже, відповідно до норм
Податкового кодексу від 02.12.2010 №2755-УІ
(зі змінами та доповненнями),
нарахування ПДВ за постачання товару
відбувається за ставкою 20%, а експорту
-0%.

Наведене вище вказує, що за відсутності
ділової мети при здійсненні
господарської операції у платника
податків відсутнє право, на формування
податкового кредиту.

У зв'язку із вищенаведеним відповідача
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог ПП «Металобаза» у
повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представників відповідача,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов та заперечення проти
нього, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступного.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України та застосовує
інші нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач - Приватне підприємство
«Металобаза», ідентифікаційний код
юридичної особи 31337539, зареєстроване у
якості юридичної особи виконавчим
комітетом Первомайської міської ради
Луганської області 09.02.2001 року №1 000034 на підтвердження чого видане
свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи серії А00 №332631 (а.с.120,
121).

Крім того, Приватне підприємство
«Металобаза» перебуває на податковому
обліку в Первомайській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області.

З 01.01.2011 року відносини, що виникають у
сфері справляння податків і зборів,
зокрема, вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства визначає
Податковий кодекс України, прийнятий
02.12.2010 року.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового
кодексу України встановлено, що
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України визначено,
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України,
документальна позапланова перевірка
здійснюється у разі, якщо платником
подано декларацію, в якій заявлено до
відшкодування з бюджету податок на
додану вартість, за наявності підстав
для перевірки, визначених у розділі V
цього Кодексу, та/або з від'ємним
значенням з податку на додану вартість,
яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з
підстав, визначених у цьому підпункті,
проводиться виключно щодо законності
декларування заявленого до
відшкодування з бюджету податку на
додану вартість та/або з від'ємного
значення з податку на додану вартість,
яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно із пунктами 78.4, 78.5, 78.6, 78.7, 78.8
статті 78 Податкового кодексу України,
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих
органі до проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
здійснюється згідно із статтею 81 цього
Кодексу. Документальна позапланова
невиїзна перевірка здійснюється у
порядку, передбаченому статтею 79 цього
Кодексу.

Строки проведення документальної
позапланової перевірки встановлені
статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути
підставою для висновків під час
проведення документальної
позапланової перевірки, та порядок
надання платниками податків
документів для такої перевірки
встановлено статтями 83, 85 цього
Кодексу.

Порядок оформлення результатів
документальної позапланової перевірки
встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено у судовому засіданні, на
підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України, наказу Первомайської
ОДПІ від 06.11.2013 року №164 (а.с.50) та
направлення на перевірку від 06.11.2013
року №23/12-10-15/31337539 (а.с.49) посадовими
особами відповідача у період з 06.11.2013
року по 12.11.2013 року було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Приватного підприємства
«Металобаза» з питань
правомірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за серпень 2013 року, за
результатами якої було складено Акт
№175/12-10-15-31337539 від 14.11.2013 року (а.с.12-25).

Згідно висновків акту перевірки
№175/12-10-15-31337539 від 14.11.2013 року ПП
«Металобаза» завищено суму
податкового кредиту на загальну суму 646
852 грн., у т.ч. по періодах: по декларації
за липень 2013 року - 153 462 грн.; по
декларації за серпень 2013 року - 493 390 грн.

ПП «Металобаза» завищено суму
від'ємного значення різниці між сумою
податкових зобов'язань та сумою
податкового кредиту декларації за
серпень 2013 року на 493 390 грн.

Також, ПП «Металобаза» завищено суму
бюджетного відшкодування ПДВ на
розрахунковий рахунок по декларації за
серпень 2013 року на 95000 гривень. Завищено
суму залишку від'ємного значення ПДВ,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового періоду, по
декларації за серпень 2013 року на 128905
гривень.

На підставі вказаного акту перевірки
було прийнято податкові повідомлення -
рішення № від 18 листопада 2013 року
та №000091500 від 18 листопада 2013 року (а.с.10,
11).

З матеріалів справи вбачається, що
основними
контрагентами-постачальниками ПП
«Металобаза» за перевіряємий період
були ТОВ «Укрзалізничпром» () та ПП «Апрель» ().

ПП «Металобаза» на підставі договору
постачання №УЗП-З від 03.01.12 року було
отримано від ТОВ «Укрзалізничпром»
колісні пари РУ-1Ш-957-Г з буксовими
вузлами у липні 2013 року у кількості 116
шт. на загальну суму 3333979,20 грн. в т.ч. ПДВ
555663,20 грн. ціна 1 шт. складає 23951 без ПДВ
та у серпні 2013 року у кількості 103 шт. на
загальну суму 2960343,60 грн. в т.ч. ПДВ 493390,6
грн.

До податкового кредиту у липні 2013 року
включено 153 462 грн. ПДВ та у серпні 2013
року включено 493 390 грн. ПДВ.

Перевіркою встановлено, що ТОВ
«Укрзалізничпром» в свою чергу
отримував колісні пари РУ-1Ш-957-Г з
буксовими вузлами від ПрАТ «НВЦ
«Трансмаш». Згідно ЕМД №002470 від 09.08.2013
року, №002472 від 09.08.2013 року
контрактоутримувачем є позивач, при
цьому відправник - ПрАТ «НВЦ
«Трансмаш».

Тобто, товар від постачальника до
покупця (ТОВ «Укрзалізничпром») та
потім до позивача не транспортувався, а
знаходився на зберіганні у ПрАТ «НВЦ
«Трансмаш», що не оспорюється
сторонами.

Податковий орган вважає, що
спостирігається штучне збільшення
ланцюга постачання, в якому ПП
«Металобаза» є транзитером, створеним
з єдиною метою - отримання бюджетного
відшкодування ПДВ.

Оцінюючи спірні правовідносини суд
виходить з таких мотивів.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового
кодексу України встановлено, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платники
податків мають право вносити
відповідні зміни до податкової
звітності у порядку, визначеному
статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта
оподаткування має право на врахування
витрат, підтверджених документами, що
складені нерезидентами відповідно до
правил інших країн.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України визначено,
що витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття
зазначених документів платник податку
має право письмово заявити про це
контролюючому органу та здійснити
заходи, необхідні для поновлення таких
документів. Письмова заява має бути
надіслана до/або разом із поданням
розрахунку податкових зобов'язань за
звітний податковий період. Платник
податків зобов'язаний відновити
втрачені, знищені або зіпсовані
документи протягом 90 календарних днів
з дня, що настає за днем надходження
такої заяви до контролюючого органу.

Якщо платник податку поновить
зазначені документи в наступних
податкових періодах, підтверджені
витрати включаються до витрат за
податковий період, на який припадає
таке поновлення;

Згідно із пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктами 200.1 та 200.3 статті 200
Податкового кодексу України визначено,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового
кодексу України визначено, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до положень ст. 1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Із наведеного вбачається, що
податковий кредит формується за фактом
здійснення господарських операцій,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно із поданою позивачем до
відповідача податковою декларацією з
податку на додану вартість за серпень
2013 року №905923389 від 20.09.2013 року сума
бюджетного відшкодування ПДВ на
рахунок платника у банку відображенні
у рядку 23.1 складає 95000 грн. (а.с.70-71).

Від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та
податкового кредиту, відображення у
рядку 19 податкової декларації за
серпень 2013 року складає 513595 грн.

Причиною виникнення від'ємного
значення є здійснення експортних
операції з реалізації колісних пар
РУ-1Ш-957-Г з буксовими вузлами.

Матеріалами справи підтверджено, що 12
липня 2013 року між ПП «Металобаза» (за
договором - Продавець) та ТОВ
«ТрансПутьМаш» (за договором -
Покупець) було укладено контракт RU-12/07
за умовами якого позивач
зобов'язується поставити товар згідно
специфікацій перелік і кількість якого
визначені Специфікаціями, які є
невід'ємною частиною та
накопичувальним елементом даного
контакту. Постачання продукції
здійснюється автомобільним
транспортом на умовах СРТ-м. Могильов,
Республіка Білорусь без ввоза та
вивоза із території Російської
Федерації (а.с.110-112).

10 червня 2013 року між ПП «Металобаза» (за
договором - Продавець) та ВАТ
«Рузхіммаш» (за договором - Покупець)
було укладено контракт RU-10/06 за умовами
якого позивач зобов'язується передати
покупцю, а покупець прийняти на себе
зобов'язання прийняти та оплатити
товар виробничо - технічного
призначення, у кількості, асортименті
цінами та у термін зазначені у
специфікаціях (а.с.100-102).

Так, матеріалами перевірки та
матеріалами справи підтверджено, що у
липні 2013 року та серпні 2013 року ПП
«Металобаза» колісні пари реалізовано
у повному обсязі на адресу ТОВ
«ТрансПутьМаш» та ВАТ «Рузхіммаш» за
цінами, що є значно нижчіми від ціни
придбання, що у свою чергу призвело до
отримання ПП Металобаза» збитків за
липень 2013 року у сумі 610633, 20 грн. та за
серпень 2013 року у сумі 594755,72 грн.

Таким чином, операції ПП «Металобаза»
по експорту колісних пар у
перевіряємий період були збитковими,
діяльність позивача не була спрямована
на отримання доходу, а саме
підприємство виконувало роль
транзитера, створеного задля отримання
бюджетного відшкодування ПДВ.

Посилання представника позивача на те,
що реалізація колісних пар за цінами,
що є значно нижчіми від ціни придбання,
викликана нестабільною ситуацією на
митниці Російської Федерації, що
призводило до збільшення термінів
поставки, а це в свою чергу могло
привести до застосування до них
штрафних санкцій, суд не приймає до
уваги, оскільки, як убачається з
пояснень представника позивача в
судовому засіданні, розмір штрафних
санкцій, які могли бути застосовані до
ПП «Металобаза» за несвоєчасну
поставку продукції значно менший ніж
отримані позивачем збитки.

Враховуючи викладене, суд погоджується
з висновком податкового органу про
завищення позивачем суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 95000 грн. та завищення
розміру відємного значення податку на
додану вартість у розмірі 493390 грн.

Таким чином, відповідач як суб'єкт
владних повноважень, на якого частиною
2 статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладено
обов'язок щодо доказування
правомірності своїх дій та рішень,
довів суду правомірність свого
рішення, що є підставою для відмови в
задоволенні адміністративного позову.

Щодо питання про розподіл судових
витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати необхідно покласти на
позивача.

Згідно частини 3 статті 4 Закону України
«Про судовий збір» під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Платіжним дорученням №515 від 25.11.2013
року (а.с.2) позивачем сплачено судовий
збір на загальну суму 458,81 грн. (10% від
4588,00 грн.).

Решта суми судового збору (90%), яка
підлягає стягненню з позивача
становить 4129,20 грн. (4588,00 - 458,80).

З клопотанням про звільнення або
розстрочення сплати судового збору
позивач не звертався.

На підставі ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства України
у судовому засіданні 24.01.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено до 28.01.2014
року, про що згідно вимог ч.2 ст.167
Кодексу адміністративного судочинства
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 18, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства
«Металобаза» до Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
скасування податкових повідомлень -
рішень від 18.11.2013 року № (форма
«ВІ»), № (форма «Р») - відмовити в
повному обсязі за необґрунтованістю.

Стягнути з Приватного підприємства
«Металобаза» (код 31337539) на користь
Державного бюджету України решту суми
судового збору в сумі 4129,20 грн. (чотири
тисячі сто двадцять дев'ять гривень 20
копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанова у повному обсязі складена та
підписана 28 січня 2014 року.

Суддя
О.П. Островська