Справа № 644/11314/13-а
Суддя: Маслов М. І.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Маслов М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12. 2013 р. Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді Маслова М.І. ;

при секретарі Шпиця Л.В.

представника відповідача УПФУ в
Орджонікідзевськом районі м .Харкова
Колеснік В.В.

розглянув у відкрітому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Головного
Управління пенсійного фонду України в
Харківській області; управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.Харкова
про визнання дій відповідачів
протиправними бездіяльності
неправомірною та зобов'язання
здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Головного Управління
пенсійного фонду України в Харківській
області та до Управління пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Харкова, в якому просив
визнати діяльність відповідачів
протиправною, що виразилося в
бездіяльності по виконанню діючого
законодавства при зверненні позивача
з заявою про перерахунок пенсії по 2-й
групі інвалідності ; зобов»язати
відповідача здійснити нарахування (
перерахунок ) та виплату пенсії
відповідно до ст. ст. 50.54 Закону України
« Про статус і соціальний захист
громадян , які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням проведених виплат з 2012
року. перерахунок та виплату йому
заборгованості з державної пенсії в
мінімальному об'ємі у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та з
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, виходячи виключно з
законодавчо визначеного розміру
мінімальної пенсії за віком та після
здійснення відповідного перерахунку
та виплати належних позивачу пенсійних
виплат у необхідних розмірах
призначити до виплати позивачу у
законодавчо встановлених розмірах
державну пенсію в мінімальному об'ємі у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної
пенсії.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що
відповідач всупереч діючому
законодавству здійснює виплату
основної та додаткової пенсій в
розмірах, які не відповідають вимогам
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Він також неодноразово
звертався до відповідача з заявами про
перерахунок пенсії, але відповідач
відмовив йому в перерахунку.

Позивач в судовому засіданні просив
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі .

Представник відповідача Пенсійного
фонду України Управління
Орджонікідзевського району м . Харкова
проти позову заперечує, вважає ,що
підстав для задоволення позовних вимог
немає, просить в позові відмовити у
повному обсязі.

Представник відповідача Головне
Управління пенсійного фонду України в
Харківській області не з'явився, подав
письмові заперечення з проханням в
позові відмовити у повному обсязі, та
зазначив, що позивач перебуває на
обліку в управлінні та отримує пенсію
по інвалідності внаслідок
захворювання, отриманого при
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
Постановою КМУ від 03.01.2002р. №1 "Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок Державного
бюджету" встановлено, що розрахунок
пенсії, призначеної відповідно до ч.4
ст.54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та додаткової пенсії,
передбаченої цим Законом проводиться,
виходячи з розміру 19,91 грн. і постановою
КМУ №654 від 16.07 08 р. постанову №1 від
03.01.02 р. визнано не чинною, а з 28.05.08 р.
набула чинності постанова КМУ №530 якою
встановлено у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою. Також зазначають, що
доводи позивача стосовно звуження
Кабінетом Міністрів України існуючих
конституційних прав і свобод позивача
не відповідають дійсності, оскільки
забезпечення проведення політики у
сфері соціального захисту покладено на
Кабінет Міністрів.

Перевіривши та дослідивши
матеріали справи , дослідивши інші
доказі в їх сукупності , вислухав думку
позивача ОСОБА_2 , представника
відповідача представника управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м .Харкова
и вважає , що позов ОСОБА_2 .підлягає
задоволенню у повному обсязі . При
цьому судом встановлено наступне :
ОСОБА_2 є громадянином, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1
категорії, що підтверджується копією
посвідчення серія НОМЕР_1 від 25.11.1997
року, є учасником ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС 1 категорії, що
підтверджується копією вкладки до
посвідчення, а також є інвалідом 2-ї
групи, що підтверджується довідкою
МСЕК.

Позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова,
отримує пенсію як інвалід другої групи,
оскільки інвалідність настала
внаслідок ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС.

З довідки управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова вбачається, що позивачу
нараховується та виплачується
державна пенсія та додаткова пенсія у
меншому розмірі ніж встановлено
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, З, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно зі ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством. В усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по 2-й групі інвалідності -
8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам 2 групи - 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Положення даних норм співпадає з
приписом п. 4 Порядку обчислення пенсій
по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затвердженого Постановою КМУ від 30.
10.1997 року №523.

Згідно зі ст. 26 Закону " України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Відповідно до вимог ч. З ст. 46
Конституції України пенсії та інші
види соціальних виплат та допомоги, що
є основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчій
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом на момент
розгляду справи .

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
визначаються Законом України "Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії".

За змістом абзацу третього ст. 1
вказаного Закону державні соціальні
гарантії - встановлені законами
мінімальні розміри оплати праці,
доходів громадян, пенсійного
забезпечення, соціальної допомоги,
розміри інших видів соціальних виплат,
встановлені законами та іншими
нормативно-правовими актами, які
забезпечують рівень життя не нижчий
від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України "Про
прожитковий мінімум", прожитковий
мінімум вартісна величина достатнього
для забезпечення нормального
функціонування організму людини,
збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості. Прожитковий мінімум
встановлюється для встановлення
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком,
визначення розмірів соціальної
допомоги, допомоги сім'ям з дітьми,
допомоги по безробіттю, а також
стипендій та інших соціальних виплат
виходячи з вимог Конституції України
та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється
Кабінетом Міністрів України і щороку
затверджується Верховною Радою
України в законі про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Суд приходить до висновку, що
визначений статтею 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсії за віком, для визначення
якого застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили
працездатність, є певним стандартом, в
порівнянні з яким визначаються розміри
інших видів виплат та допоміг. Суд
зазначає, що мінімальний розмір пенсії
за віком, для визначення якого
застосовується прожитковий мінімум
для осіб, які втратили
працездатність, є відправкою
величиною, від якої проводиться
розрахунок державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначених до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вишу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд дійшов
висновку, що при визначенні розміру
пенсій позивачеві застосуванню
підлягають частина перша статті 50 та
частина четверта статті 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
постанови Кабінету Міністрів України
№1 від 03.01.2002 року та №654 від 16.07.2008 року,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

При цьому враховується, що частини
третю і четверту статті 54 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
було замінено чотирма частинами нового
змісту, згідно із Законом України від
28.12.2007 р. N 107-УІ, щодо нового розміру
пенсій для інвалідів з числа осіб
постраждалих 1 категорії.

Проте, вищезазначені зміни, внесені
підпунктом 15 пункту 28 розділу II Закону
України від 28.12.2007 р. N 107-УІ, визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Рішення Конституційного Суду України у
цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані
неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Відповідно до ч .2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, суд вважає УПФ
Орджонікідзевського районна м .Харкова
здійснити перерахунок та виплату
позивачу недоплачену державну пенсію
по інвалідності 2-ї групи внаслідок
аварії на ЧАЕС щодо забезпечення
нарахування та виплати основної пенсії
не нижче 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком за 01.01.2012 р.
по 01.01.2013 р . довічно. Згідно зі ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", що зумовлює відсутність
підстав для визнання неправомірними
дій відповідача по виплаті позивачу
пенсії у розмірі нижчому, ніж 8
мінімальних пенсій за віком, як це
передбачено діючім законом .

Разом з тим, відповідач починаючи з
22.05.2008 року діяв всупереч вимогам ст. 54
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" щодо призначення та
виплати позивачу пенсії, виходячи з
розміру 8 мінімальних пенсій за віком
та ст.50 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" щодо призначення
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону
України «Про загально обов'язкове
державне пенсійне страхування».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167,, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Законом України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", Законом України «Про
загально обов'язкове державне пенсійне
страхування», суд -відповідно до ч.2 ст.
87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» суми пенсії, не одержані
своєчасно з вини органу, що призначає
або виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком.

Відповідно до положень ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати пенсії
згідно із законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами. Основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на їх соціальний захист населення
визначені та закріплені в Законі
України від 28.02.1991 року №796 «Про
статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (надалі
по тексту Закон №796).

Статтею 54 Закону №796-12, яка діяла до
прийняття Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік» №
107-УІ від 28.12.2007, тобто до 01.01.2008 року,
передбачено, що у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
2-й групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 Закону №796 особам,
які є інвалідами 2 групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин правильним та таким,
що відповідають Закону №796-12, є
висновки суду про те, що позивач має
право на призначення пенсії в розмірі,
не нижчому 8 мінімальних пенсій за
віком, та щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
75% мінімальної пенсії за віком.

Наявність у позивача такого права є
визначальним для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи із пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд дійшов
правильного висновку, що при розмірі
пенсії позивачеві застосуванню
підлягають ч.І ст.50 та ч.4 ст.54 Закону
України №796-12, а не Постанова Кабінету
Міністрів України №530 від 28.05.2008 р. та
постанова Кабінету Міністрів України
16.07.2008 р за № 654, які істотно звужують
обсяг встановлених законом прав.

Суд не має підстав згодитись з думкою
відповідачів які вважають, що суд не
вибачає посилання відповідача на ч.5
ст.54 Закону №796-12, якою передбачено, що
порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, оскільки надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим
Законом. Кабінет Міністрів України
повинен був встановити зазначений
порядок, не порушуючи положень цього
Закону, в тому числі й інших законів,
якими встановлено мінімальний розмір
пенсії за віком.

Зі ст.ст.50, 54 Закону №796-12 випливає, що
під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю за основу їх
нарахування береться розмір
мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст.28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначив цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає,
обґрунтовані позовні вимоги ОСОБА_2 та
підлягають задоволенню, так як такі,що
відповідають діючому законодавству.
Суд не взяв до уваги положення ч.3 ст.28
зазначеного Закону, з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом 1 частини 1 цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст. 50, 54 Закону №796-12.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону №796-12, яка
набрала чинності 31.10.2006 року, у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до ст.54 цього Закону, а також
розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам віднесеним
до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового прожиткового мінімуму, і цей
перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати
пенсію виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то у разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повиненпроводитись
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
редакції Закону України від 06.06.1996 р. в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком;.

Згідно частиною третьою статті 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
редакції Закону України від 05.10.2006 р. N
231-У встановлено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього ,Закону, а також
розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" статтю 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
змінено та встановлено, що у всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС у 1986 році для осіб, які втратили
працездатність; по II групі
інвалідності - 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність

Посилання відповідача на Постанову
Кабінету міністрів України від 03.01.2002 р.
№ 1 «Про підвищення розміру пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» на підставі якої
було розраховано пенсію позивачу,
призначеної відповідно до ч.4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи з розміру
розрахункової величини-19 грн.91 коп. суд
вважає дійсним оскільки, відповідно до
вимог ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта закону України суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Ст. 12 Закону України « Про державний
бюджет на 2012 рік для непрацездатних
осіб встановлено прожитковий мінімум
з 1січня 822 грн. на 1 квітня 838 грн., зі 1
червня 844 грн.; з 1. жовтня 856 грн., з 1
грудня 884 грн ; Таким чином виплата
позивачу ОСОБА_2 державна і додаткова
пенсії повинні сплачуватися в
розмірах передбачених ст. ст. 50. 54 ЗУ «
Про статус і соціальний захист
громадян постраждалих внаслідок
Чорнобильскої катастрофи в редакції
яка діяла до внесення змін ЗУ № 107-6 від
27. 12. 2007 р. зміни визнані
неконституційними, згідно Рішення КСУ
№ 10-рп/ 2008 за 2012 рік є противоправною і
такій що протирічить Конституції
України і Законам України. Так як
Головне Управління пенсійного фонду
України в Харківській області
призначає пенсії включно за законом
України « про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби
та деяких інших осіб», а як вбачається
з матеріалів справи ОСОБА_2 на обліку у
ГПФУ не перебуває, а перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова, то і він повинен
компенсовувати збитки по перерахунку
пенсій, як належна сторона .

Таким чином, суд вважає що зібрані
докази та їх оцінка дають підстави
зробити висновок, що позовні вимоги
позивача ОСОБА_2 обґрунтовані і
підлягають задоволенню у повному
обсязі

На підставі викладеного, та керуючись
ст.ст. 6, 10, 11, 14, 71, 86, 99, 104, 105, 122, 159-163, 167,
183-2, 256 КАС України, Закону України «Про
державний бюджет України на 2013 р.» суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду України
Орджонікідзевського району м. Харкова
про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов»язання
здійснити певні дії перерахунок пенсії
про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов»язання
здійснити певні дії перерахунок пенсії
-задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії Управління пенсійного
фонду України Орджонікідзевського
району м. Харкова протиправними, що
виразилось в бездіяльності виконання
діючого законодавства при зверненні
ОСОБА_2 з заявою про перерахунок пенсії
по 2-й групі інвалідності, у якого
встановлений зв»язок з Чорнобильською
катастрофою.

Зобов»язати Управління пенсійного
фонду України Орджонікідзевського
району м. Харкова провести нарахування
та виплату пенсії на користь ОСОБА_2 у
відповідності зі ст. ст.. 50, 54 ч.4 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із розрахунком для державної пенсії у
вигляді 8 мінімальних пенсій за віком,
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, спричинену здоров»ю із
розрахунку - 75 мінімальних пенсій за
віком, виходячи виключно із
законодавчо установлених розмірів
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням проведених виплат з 01.01.2012
року.

Постанова може бути оскаржена, до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через районний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови, з
одночасною подачею копії апеляційної
скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя : Маслов М.І.