Справа № 826/1826/13-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/1826/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Клименчук Н.М.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів Костюк Л.О., Твердохліб В.А.

За участю секретаря Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 01 червня 2013 року у
справі за позовом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва Державної податкової служби до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
накладення арешту на кошти платника
податків в банках,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у
Святошинському районі м. Києва
Державної податкової служби
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом про
накладення арешту на кошти платника
податків в банках.

Відповідно до постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 червня 2013 року позовні вимоги
залишено без задоволення.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві подав апеляційну скаргу в якій
просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

ФОП ОСОБА_2 перебуває на обліку в ДПІ у
Святошиснькому районі м. Києва ДПС як
платник податків та відповідно до
вимог пп. 16.1.4 п.1.6.1 ст. 16 ПК України несе
обов'язком по сплаті податків і зборів
у встановлені законом терміни.

Відповідач має заборгованість перед
бюджетом з ПДВ у розмірі 13 727,06 грн., яка
є узгодженою.

Відповідно до п.36.1 ст. 36 ПК України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Згідно з п.38.1 ст. 38 ПК України
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Як визначено п.59.1 ст. 59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

З метою стягнення податкового боргу
позивачем на адресу відповідача
направлено податкову вимогу від 13.03.2012
року № 281.

Підпунктом 20.1.17 п.20.1 ст. 20 ПК України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності, що
знаходяться в банку, платника податків,
який має податковий борг, у разі якщо у
такого платника податків відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу .

Підпунктами 94.1, 94.3, 94.4, 94.5 ст. 94 ПК
України передбачено, що
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Арешт майна полягає у забороні
платнику податків вчиняти щодо свого
майна, яке підлягає арешту, дії,
зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено органом
державної податкової служби на
будь-яке майно платника податків, крім
майна, на яке не може бути звернено
стягнення відповідно до закону, та
коштів на рахунку платника податків.

Арешт майна може бути повним або
умовним.

Відповідно до п. 94.6 ст. 94 ПК України
керівник органу державної податкової
служби (його заступник) за наявності
однієї з обставин, визначених у пункті
94.2 цієї статті, приймає рішення про
застосування арешту майна платника
податків, яке надсилається: платнику
податків з вимогою тимчасово зупинити
відчуження його майна; іншим особам, у
володінні, розпорядженні або
користуванні яких перебуває майно
такого платника податків, з вимогою
тимчасово зупинити його відчуження (пп.
94.6.1-94.6.2).

Арешт коштів на рахунку платника
податків здійснюється виключно на
підставі рішення суду шляхом звернення
органу державної податкової служби до
суду( п. 94.6 ст.94 ПК).

Відповідно до п. 7.3 Порядку
застосування адміністративного арешту
майна платників податків,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 07.11.2011 року №1398
для застосування арешту коштів на
рахунку платника податків орган ДПС
подає до суду позовну заяву у порядку,
передбаченого КАС України, у день
прийняття рішення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

Як встановлено судом першої інстанції,
і з цим погоджується суд апеляційної
інстанції, позивач не надав доказів,
які б свідчили про прийняття ним
зазначеного вище рішення про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що позивачем було порушено порядок
вирішення питання накладення арешту
на кошти платника податків.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 41,160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного Управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 червня 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

судді:
Костюк Л.О.

Твердохліб
В.А.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.