Справа № 804/11211/13-а
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2013-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі: судді
Борисенко П.О, при секретарі судового
засідання - Сергієнко В.Ю., за участю
представника позивача - Кандели Я.М. та
представника відповідача - Муравйової
О.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Євраз - Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
до Головного управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області, третя особа
- Державна казначейська служба України
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
Публічне акціонерне товариство «Євраз
- Дніпропетровський металургійний
завод ім. Петровського» звернулося
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Головного
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області, третя особа -
Державна казначейська служба України,
в якому просить суд: визнати
протиправною бездіяльність Головного
управління Державної казначейської
Дніпропетровській області щодо
невиконання постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.10.2008 року
та виконавчого листа господарського
суду Дніпроптровської області від
20.08.2012 року по справі № А36/249-07; та
зобов'язати Головне управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області
здійснити дії щодо виконання
виконавчого листа господарського суду
Дніпропетровської області від 20.08.2012
року по справі № А36/249-07 (з урахуванням
уточнених позовних вимог).
В обґрунтування адміністративного
позову позивачем зазначено, що
постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.10.2008 року по справі №
А36/249-07, яку ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
19.06.2012 року залишено без змін, стягнуто
з Державного бюджету України на
користь позивача бюджетну
заборгованість по декларації з податку
на додану вартість за червень 2003 року в
розмірі 1789991 грн. 00 коп. та судові
витрати в сумі 1328 грн. 69 коп. Проте,
відповідачем не виконано виконавчий
лист господарського суду
Дніпропетровської області від 20.08.2012
року по справі № А36/249-07 в
частині перерахування бюджетної
заборгованості по декларації з податку
на додану вартість за червень 2003 року у
розмірі 1789991 грн. 00 коп., виданого на
підставі вищевказаної постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду, в результаті
чого позивачем не отримано кошти у
розмірі 1789991 грн. 00 коп.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх в повному
Представник відповідача та третьої
особи у судовому засіданні проти
адміністративного позову заперечував
та зазначив, що вимоги позивача щодо
визнання бездіяльності Головного
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області та зобов'язання здійснити
виконання виконавчого листа від 20.08.2012
року по справі № А36/249-07 є
безпідставними та необґрунтованими і
такими що не підлягають задоволенню,
оскільки в своїх діях відповідач
керувався вимогами чинного
законодавства України.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступні
З матеріалів справи вбачається, 19.06.2007
року господарським судом
Дніпропетровської області було
прийнято постанову по справі № А36/249-07
про часткове задоволення
адміністративного позову ВАТ
«Дніпропетровський металургійний
завод ім. Петровського» (
правонаступником якого є ПАТ «Євраз -
Дніпропетровський металургійний
завод ім. Петровського») до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську, Головного
управління Державного казначейства
України у Дніпропетровській області та
стягнуто з Державного бюджету України
бюджетну заборгованість по декларації
з податку на додану вартість за червень
2003 року в розмірі 1789991 грн. 00 коп.,
проценти, нараховані на суму бюджетної
заборгованості з податку на додану
вартість по декларації за червень 2003
року в сумі 239267 грн. 30 коп. та
судові витрати у розмірі 1700 грн. 00 коп.
01.10.2008 року Дніпропетровським
апеляційним адміністративним судом
було прийнято постанову про
задоволення частково апеляційної
скарги СДПІ по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську. Постанову
господарського суду Дніпропетровської
області від 19.06.2007 року скасовано
частково, у позові про стягнення
процентів, нарахованих на суму
бюджетної заборгованості по
декларації за червень 2003 року
відмовлено та присуджено судових
витрат в розмірі 1328 грн. 69 коп.
19.06.2012 року Вищим адміністративним
судом України було прийнято ухвалу по
справі № А36/249-07 про залишення без
задоволення касаційних скарг ПАТ
«Євраз - Дніпропетровський
металургійний завод ім.
Петровського» та СДПІ по роботі з
великими платниками податків у м.
Дніпропетровську. Резолютивну частину
постанови господарського суду
Дніпропетровської області від 19.06.2007
року та постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.10.2008 року у справі № А36/249-07 змінив
в частині визначення розрахункового
рахунку позивача на який стягується
бюджетна заборгованість по декларації
філії УніКредит Банк ПАТ м. Київ, МФО
300744», в іншій частині постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.10.2008 року
у справі № А36/249-07 залишив без змін.
Позивачем 22.08.2012 року було направлено
до Головного управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області заяву від
22.08.2012 року № 5555 разом із оригіналом
виконавчого листа господарського суду
Дніпропетровської області від 20.08.2012
року по справі № А36/249-07 про стягнення з
Державного бюджету України на користь
позивача бюджетної заборгованості по
декларації з податку на додану
вартість за червень 2003 року в розмірі
1789991 грн. 00 коп., та судових витрат
у розмірі 1328 грн.69 коп.
17.12.2012 року судові витрати згідно
виконавчого листа від 20.08.2012 року по
справі № А36/249-07 надійшли на
розрахунковий рахунок позивача у сумі
Відповідачем виконавчий лист від 20.08.2012
року по справі № А36/249-07 разом із
пакетом документів було направлено до
Державної казначейської служби
України листом від 18.09.2012 року №
Листами від 06.02.2013 року № 849, від 12.03.2013
року № 1487, від 05.06.2013 року № 3237,
від 09.07.2013 року № 4011 позивач звертався
до Державної казначейської служби
України про надання інформації щодо
стану виконання виконавчого листа від
20.08.2012 року по справі № А36/249-07. Проте,
жодної обґрунтованої відповіді щодо
черговості виконання вказаного листа
та передбачуваної дати перерахування
коштів за відповідним виконавчим
листом, а також обґрунтувань щодо
причин невиконання Державною
казначейською службою України надано
Згідно вимог п.2 ст. 3 Закону України
«Про виконавче провадження», рішення
про стягнення коштів з державного
бюджету виконуються органами
Державного казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
На виконання даної норми Постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р.
№ 845 затверджено Порядок виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ (далі за текстом - Порядок
№ 845).
Відповідно до п. 23 Порядку, стягувач, на
користь якого прийняті судові рішення
про бюджетне відшкодування податку на
додану вартість та /або пені,
нарахованої на заборгованість
державного бюджету з відшкодування
такого податку, подає документи,
зазначені у пункті 6 цього Порядку, до
органу Казначейства за місцем
реєстрації стягувача в органі
державної податкової служби.
У відповідності до вимог п.3 Наказу
Державної казначейської служби
України від 03.02.2012 року № 47 «Про
затвердження Порядку проведення
безспірного списання коштів
державного бюджету, спрямованого на
виконання судових рішень про
відшкодування з бюджету сум податку на
додану вартість та/або пені» -
«Виконання документів, які надходять
від головних управлінь Державної
казначейської служби України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
відповідно до цього наказу
здійснюються Юридичним управлінням
Державної казначейської служби
України (Пристрома Є.В.), Управлінням
бухгалтерського обліку операцій
державного бюджету Державної
казначейської служби України (Шамрай
Г.М.), Управлінням бюджетних надходжень
Державної казначейської служби
України (Сабашна Н.В.)».
Виконання судових рішень щодо
стягнення з Державного бюджету
бюджетної заборгованості з податку на
додану вартість та відсотків,
нарахованих на таку заборгованість
провадиться виключно після надання
територіальному органу Державної
казначейської служби України
інформаційного запиту від Державної
казначейської служби України, (п. 3.3 п. 3
Порядку проведення безспірного
списання коштів державного бюджету,
спрямованого на виконання судових
рішень про відшкодування з бюджету сум
податку на додану вартість та/або пені,
затвердженого Наказом № 47).
На підставі Порядку № 845 та Наказу
Державної казначейської служби
України від 03.02.2012р. № 47, орган
Казначейства після надходження
зазначених документів надсилає до
органу державної податкової служби
запит щодо визнання розміру залишку
невідшкодованих з державного бюджету
сум податку на додану вартість та/або
пені, нарахованої на заборгованість
бюджету з відшкодування такого
По закінченню строку для узгодження
органом Державної податкової служби
України залишку невідшкодованих з
бюджету сум ПДВ, а саме (п'яти робочих
днів після отримання копії виконавчого
документа), орган Казначейства
протягом п'яти робочих днів формує та
направляє пакет документів до
Державної казначейської служби
Згідно п. 3 Порядку № 845 - рішення про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів (про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів - з попереднім
інформуванням Мінфіну, про стягнення
коштів боржників - у межах відповідних
бюджетних призначень, наданих
бюджетних асигнувань (залишків коштів
на рахунках підприємств, установ,
На виконання даної норми відповідачем
в межах строків, передбачених Порядком
та наказом ДКСУ № 47, пакет документів, в
тому числі оригінал виконавчого листа
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.08.2012 року по справі
№ А36/249-07 направлено листом від 18.09.2012
казначейської служби України для
виконання згідно чинного
законодавства України.
Таким чином, суд доходить висновку, що
відповідач своїми діями не порушив
права та інтереси позивача та не
перешкодив виконанню судового рішення.
Згідно п.п.1 п.9 розділу VI Прикінцевих та
перехідних положень Бюджетного
кодексу України визначено - установити,
що до законодавчого врегулювання
безспірного списання коштів бюджету та
відшкодування збитків, завданих
бюджету: рішення суду про стягнення
(арешт) коштів державного бюджету
(місцевих бюджетів) виконується
виключно центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.
Зазначені рішення передаються до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для виконання.
Безспірне списання коштів державного
бюджету (місцевих бюджетів)
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, за черговістю
надходження таких рішень, щодо
видатків бюджету - в межах відповідних
бюджетних призначень та наданих
бюджетних асигнувань.
Тобто, рішення про стягнення коштів з
Державного бюджету України
передається для виконання до Державної
казначейської служби України, що і було
здійснено відповідачем.
Також, суд зазначає, що відповідно до
частини 1 статті 7 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за якими є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження», з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Частиною 4 ст.257 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що примусове виконання
судових рішень в адміністративних
справах здійснюється в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».
На підставі ч.1 ст.258 КАС України за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист.
У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 3 Закону
України «Про виконавче провадження»,
(далі Закону № 606) рішення про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами Державного
казначейства України в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку;
органи, установи, організації та особи,
зазначені в частинах першій і другій
цієї статті, не с органами примусового
виконання, крім органів та посадових
осіб, які виконують рішення про
притягнення до кримінальної або
адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 1 Закону № 606 - виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 606
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
органи Державної казначейської служби
України здійснюють виконання судових
рішень про стягнення коштів з
Державного бюджету України, проте, в
разі невиконання органами Державної
казначейської служби України
відповідних рішень, існує механізм
примусового виконання рішення суду
шляхом звернення до органу державної
виконавчої служби України.

Судом встановлено, що позивач до органу
Державної виконавчої служби щодо
примусового виконання судового
рішення не звертався.

Згідно ст. 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України;
невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Отже, судові рішення, які набрали
законної сили підлягають виконанню на
всій території України, у разі відмови
від добровільного виконання рішення
суду, функції з примусового виконання
рішень суду покладаються на органи
державної виконавчої служби.

Завданням адміністративного
судочинства, у відповідності до ч. 1 ст. 2
КАС України, є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 КАС України, полягає
в наступному, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить
висновку, що відповідачем доведено
правомірність своїх дій, а отже позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства «Євраз - Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського» -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 11.11.2013
р.

Суддя (підпис)
З оригіналом згідно Постанова не
набрала законної сили 11.11.2013р. Суддя
П.О.Борисенко
П.О.Борисенко