Справа № 2а-10047/12/2670
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2014 р. м. Київ
К/800/55945/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.

суддів : Калашніковій О.В.,
Леонтович К.Г..

при секретарі Романишин О.Р.

з участю представника позивача Хімчак
Т.В відповідача Наталич А.А.

Козлова В.О.

розглянувши в судовому засіданні
касаційну скаргу Державного
територіально-галузевого об»єднання
«Південно-Західна залізниця» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 5 серпня 2013 р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
р. по справі № 2а-0 за позовом
Державного територіально-галузевого
об»єднання «Південно-Західна
залізниця» до Міністерства освіти і
науки, молоді та спорту України,
Міністерства фінансів України про
зобов»язання вчинити дії та стягнення
коштів -

в с т а н о в
и л а:

У квітні 2010 року Державне
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-Західна залізниця»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Міністерства освіти і науки
України , Міністерства фінансів
України , Державного казначейства
України про:

- зобов'язання Міністерства освіти і
науки України розробити бюджетний
запит з пропозицією та відповідним
обґрунтуванням щодо виділення
бюджетних коштів у сумі 98 055 714,28грн. для
компенсації витрат ДТГО
«Південно-Західна залізниця»,
пов'язаних з наданням студентам вищих
навчальних закладів І - IV рівня
акредитації та учнів
професійно-технічних навчальних
закладів пільгового проїзду
залізничним транспортом за 2006-2009р.р.
для подання Міністерству фінансів
України та подальшого включення до
проекту Державного бюджету України на
2011 рік;

- зобов'язання Міністерства фінансів
України включити бюджетний запит
Міністерства освіти і науки України з
пропозицією та відповідним
обґрунтуванням щодо виділення
бюджетних коштів у сумі 98 055 714,28грн. до
пропозиції проекту Державного бюджету
України на 2011 рік для компенсації
витрат ДТГО «Південно-Західна
залізниця», пов'язаних з наданням
студентам вищих навчальних закладів І -
IV рівня акредитації та учнів
професійно-технічних навчальних
закладів пільгового проїзду
залізничним транспортом за 2006-2009 роки;

- стягнення з рахунку №0020, на
якому обліковуються кошти Державного
бюджету України, відкритого в
Державному казначействі України за
кодом економічної класифікації
видатків бюджету 1343 «Інші поточні
трансферти населенню» на користь
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця» (01601, вул. Лисенка, 6, м. Київ,
р/р 4 АБ «Експрес-банк» м. Києва,
МФО 322959, ідент.код 04713033) 98 055 714,28грн.
коштів на відшкодування пільгового
перевезення студентів.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
04.08.2010 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.10.2010 року,
позов задоволено частково - зобов'язано
Міністерство освіти і науки України
розробити бюджетний запит з
пропозицією та відповідним
обґрунтуванням щодо виділення
бюджетних коштів у сумі 98 055 714,28грн. для
компенсації витрат ДТГО
«Південно-Західна залізниця»,
пов'язаних з наданням студентам вищих
навчальних закладів І - IV рівня
акредитації та учнів
професійно-технічних навчальних
закладів пільгового проїзду
залізничним транспортом за 2006-2009р.р.
для подання Міністерству фінансів
України та подальшого включення до
проекту Державного бюджету України на
2011 рік; зобов'язано Міністерство
фінансів України включити бюджетний
запит Міністерства освіти і науки
України з пропозицією та відповідним
обґрунтуванням щодо виділення
бюджетних коштів у сумі 98 055 714,28грн. до
пропозиції проекту Державного бюджету
України на 2011 рік для компенсації
витрат ДТГО «Південно-Західна
залізниця», пов'язаних з наданням
студентам вищих навчальних закладів І -
IV рівня акредитації та учнів
професійно-технічних навчальних
закладів пільгового проїзду
залізничним транспортом за 2006-2009 роки.
У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 03.07.2012 року задоволено
частково касаційну скаргу
Міністерства фінансів України -
скасовано постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
04.08.2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14.10.2010 року, а справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції.
При цьому суд касаційної інстанції
зазначив, що суди дійшли
обґрунтованого висновку про неналежне
виконання Відповідачем-1 умов
договорів в частині вчинення дій,
направлених на відшкодування витрат
Позивача по здійсненню пільгових
перевезень. Разом з тим, Вищий
адміністративний суд України
підкреслив той факт, що судами не було
належним чином встановлено розмір
суми, що підлягає відшкодуванню.

У квітні 2013 року Позивачем було подано
заяву про збільшення позовних вимог, в
якій останній просив: зобов'язати МОН
України скласти бюджетний запит щодо
виділення бюджетних коштів у сумі 99 163
062,55 грн. для компенсації витрат ДТГО
«ПЗЗ», пов'язаних з наданням студентам
вищих навчальних закладів І - ІV рівня
акредитації та учнів
професійно-технічних навчальних
закладів пільгового проїзду
залізничним транспортом за 2006 - 2009 р.р.
для подання МФ України та подальшого
включення до проекту ДБ України;
зобов'язати МФ України включити
бюджетний запит МОН України щодо
виділення бюджетних коштів у сумі 99 163
062,55 грн. до пропозиції проекту ДБ
України для компенсації витрат ДТГО
«ПЗЗ», пов'язаних з наданням студентам
вищих навчальних закладів І - ІV рівня
акредитації та учнів
професійно-технічних навчальних
закладів пільгового проїзду
залізничним транспортом за 2006 - 2009 роки.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21.05.2013 року було
задоволено заяву Позивача від 14.05.2013
року та залишено без розгляду позовні
вимоги в частині стягнення з рахунку
№0020, на якому обліковуються кошти
Державного бюджету України, відкритого
в Державному казначействі України за
кодом економічної класифікації
видатків бюджету 1343 «Інші поточні
трансферти населенню» на користь
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця» (01601, вул. Лисенка, 6, м. Київ,
р/р 4 АБ «Експрес-банк» м. Києва,
МФО 322959, ідент.код 04713033) 98 055 714,28грн.
коштів на відшкодування пільгового
перевезення студентів.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 5
серпня 2013 року, яка залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
р., позов задоволено частково - визнано
протиправною бездіяльність
Міністерства освіти і науки України
щодо невключення до бюджетних запитів,
які подавалися до Міністерства
фінансів України, суми 98 055 714,28 грн., з
цільовим призначенням для компенсації
витрат Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця»,
пов'язаних з наданням студентам вищих
навчальних закладів І-IV рівня
акредитації та учнів
професійно-технічних навчальних
закладів пільгового проїзду
залізничним транспортом за 2006-2009 роки.
У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено повністю. При цьому,
задовольняючи позовні вимоги в
частині, суд першої інстанції виходив з
того, що Відповідачем-1 протиправно не
включалися до бюджетних запитів, які
подавалися Відповідачу-2 суми
відшкодування за період з 2006 по 2009 роки.
Відмовляючи у задоволенні решти
позовних вимог, суд наголосив на тому,
що включенню сум заборгованості до
проекту Державного бюджету України на
наступний рік має передувати визначена
чинним законодавством процедура, кожні
етапи якого виконуються
конкретно-визначеним органом
державної влади в межах його
дискреційних повноважень, в якій суд не
має права втручатися.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, Дерджавне
територіально-галузеве об»єднання
«Південно-Західна залізниця» подало
касаційну скаргу, в якій просить ці
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким позов задовольнити повністю.
Скарга обґрунтована невірним
застосуванням судом норм
матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судом та
обґрунтованість застосування норм
матеріального права до вирішення
спірних правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
підстав до її задоволення не знаходить.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом першої
інстанції, Договір про розрахунки за
надані послуги по перевезенню
залізницею студентів вищих навчальних
закладів І-ІV р. та учнів
професійно-технічних закладів №
ПЗ/Л-065238/НЮ від 03.03.2006 року, Договір про
розрахунки за надані послуги по
перевезенню залізницею студентів
вищих навчальних закладів І-ІV р. а. та
учнів професійно-технічних закладів №
ПЗ/Л-075050/НЮ від 30.01.2007 року, Договір про
розрахунки за надані послуги по
перевезенню залізницею студентів
вищих навчальних закладів І-ІV р. а. та
учнів професійно-технічних закладів №
ПЗ/Л-085066/НЮ від 29.01.2008 року, Договір про
розрахунки за надані послуги по
перевезенню залізницею студентів
вищих навчальних закладів І-ІV р. а. та
учнів професійно-технічних закладів №
ПЗ/Л-095022/НЮ від 27.01.2009 року, були
укладені на виконання вимог постанови
Кабінету Міністрів України від 05.04.1999
року № 541 «Про затвердження Порядку
надання пільгового проїзду студентам
вищих навчальних закладів І- І-ІV рівнів
акредитації та учням
професійно-технічних навчальних
закладів у міському і приміському
пасажирському транспорті та
міжміському автомобільному і
залізничному транспорті територією
України».

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України
«Про сприяння соціальному становленню
та розвитку молоді в Україні» для учнів
і студентів денної форми навчання
загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладів державою
гарантуються протягом року пільги на
проїзд по території України
залізничним, водним, автомобільним,
міським (крім таксі) транспортом.
Відповідні кошти передбачаються у
Державному бюджеті України окремим
рядком. Порядок надання зазначених
пільг визначається Кабінетом
Міністрів України. Органи місцевого
самоврядування відповідно до
законодавства можуть встановлювати
порядок надання пільг на проїзд учнів і
студентів у місцевому пасажирському
транспорті і передбачати відповідні
видатки з місцевих бюджетів.

Указом Президента України від 31.03.1999
року № 309/99 «Про заходи щодо
впорядкування механізму надання
пільгового проїзду окремим категоріям
студентів і учнів» Кабінету Міністрів
України було доручено забезпечити
відновлення раніше встановленого
порядку пільгового проїзду студентів і
учнів, невідкладно опрацювати
оптимальний механізм надання їм пільг
і компенсацій на проїзд відповідними
видами транспорту з урахуванням їх
матеріального становища.

На виконання зазначеного Указу
Президента України Кабінетом
Міністрів України прийнято Постанову
від 05.04.1999 року № 541 «Про затвердження
Порядку надання пільгового проїзду
студентам вищих навчальних закладів
І-ІV рівнів акредитації та учням
професійно-технічних навчальних
закладів у міському й приміському
пасажирському транспорті та
міжміському автомобільному і
залізничному транспорті територією
України» (далі - Порядок № 541).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 541 для
проїзду у поїздах приміського і
міжміського сполучення студенти та
учні придбавають квитки за половину їх
вартості у загальних і плацкартних
вагонах.

Кошти на пільговий проїзд студентів та
учнів у міському транспорті
передбачаються у відповідних місцевих
бюджетах, у приміському і міжміському
автомобільному транспорті - у
кошторисах доходів і видатків
навчальних закладів, у залізничному
транспорті - централізовано у
державному бюджеті для Міносвіти
(пункт 4 Порядку № 541).

На виконання пункту 4 Порядку № 541 між
ДТГО «ПЗЗ» та Міністерством освіти і
науки України протягом 2006-2009 років
укладено наступні договори:

- Договір про розрахунки за надані
послуги по перевезенню залізницею
студентів вищих навчальних закладів
І-ІV р. а. та учнів професійно-технічних
закладів № ПЗ/Л-065238/НЮ від 3 березня 2006
року;

- Договір про розрахунки за надані
послуги по перевезенню залізницею
студентів вищих навчальних закладів
І-ІV р. а. та учнів професійно-технічних
закладів № ПЗ/Л-075050/НЮ від 30 січня 2007
року;

- Договір про розрахунки за надані
послуги по перевезенню залізницею
студентів вищих навчальних закладів
І-ІV р. а. та учнів професійно-технічних
закладів № ПЗ/Л-085066/НЮ від 29 січня 2008
року;

- Договір про розрахунки за надані
послуги по перевезенню залізницею
студентів вищих навчальних закладів
І-ІV р. а. та учнів професійно-технічних
закладів № ПЗ/Л-095022/НЮ від 27 січня 2009
року (далі - Договори).

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, предметом останніх є
взаємовідносини сторін щодо
відшкодування Міністерством освіти і
науки України Південно-Західній
залізниці збитків за використання
пільгового тарифу на перевезення
залізничним транспортом студентів
денної форми навчання вищих навчальних
закладів І-ІV рівнів акредитації та
учнів професійно-технічних навчальних
закладів (у розмірі половини вартості
квитка).

Відповідно до пунктів 2.1 Договорів
Залізниця здійснює перевезення
студентів вищих навчальних закладів
І-ІV рівнів акредитації та учнів
професійно-технічних навчальних
закладів в рахунок передбачених
бюджетом асигнувань у загальних і
плацкартних вагонах, приміського і
міжміського сполучення за умови
придбання студентами та учнями
проїзних документів (квитків) з оплатою
50 відсотків їх вартості у термін з 1
січня 2006 року по 28 червня та з 28 серпня
по 31 грудня 2006 року.

Пунктами 2.2 Договорів, визначено, що
Міністерство освіти і науки України
зобов'язується під час складання
Державного бюджету України вносити
пропозиції про передбачення окремим
рядком видатків, пов'язаних з наданням
студентам вищих навчальних закладів
І-ІV рівнів акредитації та учням
професійно-технічних закладів пільг на
проїзд залізничним транспортом не
нижче фактично виконаних перевезень у
минулому році; відшкодовує різницю між
повною та пільговою вартістю проїзного
документу пропорційно надходженню
бюджетних асигнувань на зазначені
цілі; л зобов'язується у разі
недостатності бюджетних асигнувань
для погашення Залізниці і різниці між
повною вартістю квитка та пільговою
вартістю проїзного документу,
своєчасно виходити до Міністерства
фінансів України з пропозицією про
збільшення обсягів асигнувань;
зобов'язується при наявності
заборгованості перед Залізницею
станом на 31.12.06 р., включати розмір
заборгованості у склад проекту
кошторису та бюджетних запитів проекту
Державного бюджету України на 2007 рік
(2008 рік, 2009 рік та 2010 рік відповідно).

Порядок розрахунків між сторонами
визначено Розділом 3 Договорів.

Так, відповідно до пунктів 3.2 Договорів
Міністерство здійснює щомісячну
оплату Залізниці коштів - різницю між
повною вартістю квитка та пільговою,
протягом 7 днів з моменту отримання від
залізниці рахунку за попередній
місяць, складеного Залізницею за
обліковою формою, встановленою
Укрзалізницею. Суд звертає увагу на те,
що принцип обов'язковості договору
пов'язаний із принципом
добросовісності, оскільки сторони
договору повинні виконувати договір
добросовісно.

Договір, укладений сторонами з
дотриманням вимог, необхідних для
чинності правочину, у тому числі
відповідно до чинних
нормативно-правових актів, має
обов'язкову силу насамперед для самих
його сторін. Будучи пов'язаними
взаємними правами та обов'язками
(зобов'язаннями), сторони не можуть в
односторонньому порядку відмовлятися
від виконання зобов'язання або
змінювати його умови, крім випадків,
передбачених угодою сторін або
законом.

Протягом 2006-2009 років Південно-Західною
залізницею здійснено перевезення
студентів та учнів
професійно-технічних закладів за
пільговим тарифом на загальну суму 147 044
814,30 грн., що підтверджується
відповідними рахунками-фактурами № 01-11
за 2006 рік, № 01-11 за 2007 рік, № 01-11 за 2008
рік, № 01-12 за 2009 рік, а також довідками №
1, 2, 3, 4 про перевезення студентів по
залізниці у 2006-2009 роках.

Як було встановлено судом ,
Міністерством освіти і науки України
було оплачено лише 48 989 100 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, Міністерством освіти і науки
України неналежним чином виконувалися
умови Договорів, оскільки не було
включено розміру заборгованості за
відповідні роки у склад проекту
кошторису та бюджетних запитів
Державного бюджету України на наступні
роки, не вирішено питання з
Міністерством фінансів України про
збільшення обсягів асигнувань.

Як було вірно встановлено судом першої
інстанції наявність заборгованості
Відповідача-1 за 2006-2009 роки згідно
Договорів складає 98 055 714,28 грн. При
цьому колегія суддів повністю
погоджується з твердженням суду першої
та апеляційної інстанцій про
відсутність у Позивача права та
відшкодування додатково 1 104 348,27 грн.,
оскільки останнім не подано доказів
направлення Відповідачу-1
рахунків-фактур за 2006-2009 на вказану
суму.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої та апеляційної
інстанцій, що згідно загальних
положень про зобов'язання, вказана
заборгованість має бути погашена
Міністерством освіти і науки України.

Відповідно до положень ст. ст. 525 - 526
Цивільного кодексу України, а також ст.
193 Господарського кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином; одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Вказані загальні положення цивільного
законодавства поширюються також і на
адміністративні договори за
відсутності спеціального
законодавства.

Вищевикладені висновки суду першої
інстанції підтверджуються Постановою
Верховного Суду України від 13 жовтня 2009
року у справі № 21-348во09 за позовом
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця» до Міністерства освіти і
науки України, за участю Третіх осіб -
Міністерства транспорту та зв'язку
України, Державного казначейства
України про стягнення заборгованості.

Так, даною постановою зазначається, що
відсутність коштів для належного
виконання грошового зобов'язання не
може бути визнана обставиною, що
звільняє від відповідальності
(форс-мажорною обставиною), незалежно
від підстав її виникнення.

У даному випадку Відповідач-1 не є
юридичною особою, що отримує прибуток
від своєї діяльності та самостійно ним
розпоряджається, тоді як є бюджетною
установою, що фінансується з
Державного бюджету України і не може
провести розрахунок по своїх
зобов'язаннях на суму, більшу, ніж його
профінансовано у відповідному році (в
межах видатків на конкретні цілі).

Чинним законодавством України не
врегульовано порядку проведення
погашення заборгованості бюджетних
установ у випадках, коли поточні
бюджетні асигнування не покривають всі
зобов'язання за укладеними договорами.

Проте, це не може бути підставою для
звільнення від виконання зобов'язань
за укладеними договорами.

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що саме
на Міністерстві освіти і науки України
лежить обов'язок провести розрахунок у
розмірі 98 055 714, 28 грн. за 2006-2009 роки
згідно вказаних Договорів.

При цьому, колегія суддів погоджується
з висновками суду першої та
апеляційної інстанції про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог в частині зобов'язання
МОН України скласти бюджетний запит
для подання МФ України та подальшого
включення до проекту ДБ України;
зобов'язання МФ України включити
бюджетний запит до пропозиції проекту
ДБ України, з огляду на наступне.

Згідно п. 4 Порядку № 541 кошти на
пільговий проїзд студентів та учнів у
міському транспорті передбачаються у
відповідних місцевих бюджетах, у
приміському і міжміському
автомобільному транспорті - у
кошторисах видатків навчальних
закладів, у залізничному транспорті -
централізовано у державному бюджеті
для Міністерства освіти і науки
України.

Відповідно до пп.3 п.4 Положення про МОН
України, затвердженого Указом
Президента України №240/2013 від 25.04.2013
року, МОН України відповідно до
покладених на нього завдань, зокрема,
погоджує проекти законів, інших актів
законодавства, які надходять на
погодження від інших міністерств та
центральних органів виконавчої влади,
готує в межах повноважень висновки і
пропозиції до проектів законів, інших
актів законодавства, які подаються на
розгляд Кабінету Міністрів України, та
проектів законів, внесених на розгляд
Верховної Ради України іншими
суб'єктами права законодавчої
ініціативи, нормативно-правових актів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Бюджетного
кодексу головні розпорядники
бюджетних коштів забезпечують
складання бюджетних запитів для
подання центральному органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної бюджетної
політики, відповідно до вимог
інструкції з підготовки бюджетних
запитів, з урахуванням звітів про
виконання паспортів бюджетних програм,
а також висновків про результати
контрольних заходів, проведених
органами,

уповноваженими на здійснення контролю
за дотриманням бюджетного
законодавства, у терміни та порядку,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної бюджетної
політики.

Статтею 36 БК України визначено, що
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
бюджетної політики, на будь-якому етапі
складання і розгляду проекту
Державного бюджету України проводить
аналіз бюджетного запиту, поданого
головним розпорядником бюджетних
коштів, на предмет його відповідності
меті, пріоритетності, а також
ефективності використання бюджетних
коштів. На основі результатів аналізу,
у тому числі на підставі звітів про
виконання паспортів бюджетних програм,
висновків про результати контрольних
заходів, проведених органами,
уповноваженими на здійснення контролю
за дотриманням бюджетного
законодавства, член Кабінету Міністрів
України, відповідальний за формування
та реалізацію державної бюджетної
політики, або особа, яка виконує його
обов'язки, приймає рішення про
включення бюджетного запиту до проекту
Державного бюджету України перед
поданням його на розгляд Кабінету
Міністрів України.

На основі аналізу бюджетних запитів, що
подаються відповідно до статті 35 цього
Кодексу, центральний орган виконавчої
влади, що забезпечує формування
державної бюджетної політики, готує
проект закону про Державний бюджет
України.

Центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
бюджетної політики, під час підготовки
проекту Державного бюджету України
розглядає та вживає заходів для
усунення розбіжностей з головними
розпорядниками бюджетних коштів. Якщо
узгодження не досягнуто, центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування державної бюджетної
політики, додає свій висновок з
неузгоджених питань до зазначеного
проекту, який подається Кабінету
Міністрів України.

Як вірно зазначив суд першої інстанції,
з яким погодився суд апеляційнї
інстанції, без дотримання
вищевказаної процедури включення
заборгованості в розмірі 98 055 714, 28 грн.
за 2006-2009 роки згідно Договорів до
проекту Державного бюджету України
неможливе.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про
обґрунтованість висновків суду першої
та апеляційної інстанції про
необхідність визнання протиправними
дій МОН України щодо ненаправлення
таких запитів, оскільки, на думку суду
апеляційної інстанції, Відповідачем-1
дані дії взагалі здійснені не були.

Разом з тим, зобов'язання Міністерства
фінансів України включити бюджетний
запит Міністерства освіти і науки
України з пропозицією та відповідним
обґрунтуванням щодо виділення
бюджетних коштів у сумі 98 055 714, 28 грн. до
пропозиції проекту Державного бюджету
України є, на думку суду , втручанням до
дискреційних повноважень органу
державної влади.

Колегія суддів із таким твердженням
суду погоджується.

Крім того, як вірно встановлено судом
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, оскільки
Відповідачем-1 не було виконано його
обов'язку як головного розпорядника
бюджетних коштів щодо складання
бюджетних запитів для подання
центральному органу виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
бюджетної політики, покладати жодні
зобов'язання на Відповідача-2 як на
орган, що забезпечує формування
державної бюджетної політики, суд не
вправі. При цьому Позивачем не було
подано доказів відмови Міністерства
фінансів України у прийнятті
відповідних запитів від МОН України
або прийняття рішення про відмову у
включенні визначених у запиті коштів
до проекту Державного бюджету України
на відповідний рік.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої та
апеляційної інстанції правильно
встановили обставини справи та
ухвалили судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Доводи касаційної скарги зазначений
висновок суду не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 221, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів -

у х в а л и
л а:

Касаційну скаргу Державного
територіально-галузевого об»єднання
«Південно-Західна залізниця» залишити
без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
5 серпня 2013 р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 жовтня 2013 р. по справі № 2а-0
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, але може бути переглянута
Верховним судом України в порядку, з
підстав та у строки, визначені ст.ст. 236 -
239-1 КАС України.

Судді