Справа № 2-а-3044/11/1528
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 р.Справа №
2-а-3044/11/1528Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1
інстанції: Горбань Ю.О. Колегія
суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -
Коваля М.П.,

суддів -
Потапчука В.О.,

-
Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Тарутинському районі
Одеської області на постанову
Тарутинського районного суду Одеської
області від 10 листопада 2011 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Тарутинському районі
Одеської області про визнання
протиправними недоплату щомісячної
державної соціальної допомоги, відмову
відповідача у нарахуванні і виплаті
щомісячної державної соціальної
допомоги і зобов'язання відповідача
нарахувати та виплатити щомісячну
державну соціальну допомогу за період
з квітня 2011 року по дату набрання
постановою суду законної сили, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Тарутинського районного
суду Одеської області від 10 листопада
2011 року визнано неправомірною
бездіяльність відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в
Тарутинському районі Одеської області
щодо невиконання законодавчо
визначеного обов'язку перерахунку та
виплати надбавки до пенсії позивачу
встановлених ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 10 травня 2011 року по 10 листопада
2011 року, включно. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Тарутинському районі Одеської області
нарахувати і виплатити позивачу
підвищення до пенсії, як дитині війни, у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
період з 10 травня 2011 року по 10 листопада
2011 року включно, з урахуванням сум,
виплачених у цей період.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, в частині задоволених вимог,
пенсійний орган звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити. В апеляційній скарзі
зроблено посилання на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, зокрема, ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, а також враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з наявності у
позивача права на щомісячне підвищення
пенсії на 30% мінімальної пенсії за
віком.

Твердження апелянта стосовно
невизначеності розміру мінімальної
пенсії за віком не приймається до уваги
колегією суддів апеляційної інстанції,
оскільки згідно ч. 2 ст. 5 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком
визначається виключно цим Законом.
Положення цього Закону не є перешкодою
для застосування величини мінімальної
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого, крім передбаченого в Законі
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімального розміру пенсії за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом. Розмір прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність
визначається щорічно в Законі України
«Про Державний бюджет України» на
відповідний рік.

Разом з тим, суд першої інстанції,
задовольняючи позов, помилково
визначив кінцеву дату, до якої
необхідно провести перерахунок
підвищення до пенсії позивачу.

Так, вирішуючи справу судом першої
інстанції не було враховано, що Законом
України «Про Державний бюджет на 2011
рік» із змінами, внесеними
14 червня 2011 року Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» № 3491- VI, який набрав чинності
19 червня 2011 року, встановлено, що у 2011
році норми і положення, зокрема, ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовується у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду на 2011 рік. 06 липня 2011
року Кабінет Міністрів України, якому
зазначеним Законом України делеговані
повноваження визначення нового
порядку та розмірів соціальних виплат,
постановою № 745 від 06 липня 2011 року
встановив розміри виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету, зокрема, в п. 6
визначений розмір державної
соціальної допомоги дітям війни.
Зазначена постанова набрала чинності 23
липня 2011 року, відповідно, з цієї дати
діти війни не мають права на отримання
підвищення до пенсії у розмірі,
передбаченому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни». Тобто,
у 2011 році право дітей війни на
отримання підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
підлягає реалізації у період по 22 липня
2011 року.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції при вирішення справи не
врахував обмеження встановлені
Законом України «Про Державний бюджет
на 2011 рік» щодо права дітей війни на
отримання підвищення до пенсії у
розмірі передбаченому ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», колегія суддів приходить до
висновку, що постанова суду першої
інстанції, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС
України, підлягає зміні в частині
визначення кінцевого строку, за який
необхідно здійснити перерахунок та
виплату пенсії позивачу.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Тарутинському районі Одеської області
на постанову Тарутинського районного
суду Одеської області від 10 листопада
2011 року - задовольнити частково.

Постанову Тарутинського районного
суду Одеської області від 10 листопада
2011 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Тарутинському районі Одеської області
про визнання протиправними недоплату
щомісячної державної соціальної
допомоги, відмову відповідача у
нарахуванні і виплаті щомісячної
державної соціальної допомоги і
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити щомісячну державну
соціальну допомогу за період з квітня
2011 року по дату набрання постановою
суду законної сили - змінити,
зазначивши в її резолютивній частині
кінцевим терміном, до якого слід
здійснити перерахунок та виплату
пенсії позивачу - « 22 липня 2011 року».

В іншій частині постанову
Тарутинського районного суду Одеської
області від 10 листопада 2011 року
залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту постановлення,
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/