Справа № 2-а-3435/11
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"16" січня 2014 р.
Справа № 2-а-3435/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області на постанову Дубровицького
районного суду Рівненської області від
"14" листопада 2012 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Дубровицькому районі
Рівненської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дубровицького районного
суду Рівненської області від 14.11.2012
року позов ОСОБА_3 задоволено в частині
вимог за період з 10.02.2011 року по 22.07.2011
року.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказану постанову та
відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області просить постанову суду
скасувати. Зазначає, що фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
здійснюється за рахунок Державного
бюджету, а кошти Пенсійного фонду не
включаються до складу Державного
бюджету України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
відноситься до категорії осіб, які
постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи, проживає у
зоні гарантованого добровільного
відселення та отримує підвищення до
пенсії, передбачене ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (далі -
Закону №796-ХІІ), але у розмірі,
встановленому постановою КМУ.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на соціальний захист
визначені Законом № 796-XII "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до статті 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" громадянам,
які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах: у
зоні гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати. Непрацюючим пенсіонерам
доплата до пенсії проводиться в такому
ж розмірі.

Водночас суми, з яких здійснювався
розрахунок виплати позивачу,
передбаченої Законом № 796-XII,
визначалися згідно постанови Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
"Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Зазначеною постановою,
всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який
встановлює розмір доплати як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати або пенсії,
визначеної Законом на час здійснення
виплати, установлено конкретний розмір
доплати в твердій грошовій сумі та у
розмірі до прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що при визначенні розміру
доплати до пенсії застосуванню
підлягає саме стаття 39 Закону №796-ХІІ, а
не постанова КМУ за №836 від 26.07.1996 р., яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення. Постанову прийнято з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області залишити без задоволення, а
постанову Дубровицького районного
суду Рівненської області від "14"
листопада 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Б.С. Моніч

судді:
І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області вул. Миру,8,м.
Дубровиця,Рівненська область,34100