Справа № 2-а- 6847/11
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а- 6847/11
Головуючий у 1-й інстанції: Резнік Ю.В.
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддівБорисюк Л.П.,
Петрика І.Й., Собківа Я.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Умані та
Уманському районі Черкаської області
на постанову Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23 вересня 2011 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Умані та
Уманському районі Черкаської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести нарахування та
виплату недоотриманого щомісячного
державного соціального 30-відсоткового
підвищення до пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 23 вересня
2011 року позов задоволено частково.

Визнано дії відповідача
неправомірними та зобов'язано провести
на користь позивача перерахунок та
виплату пенсії з підвищенням її
розміру, як дитині війни на 30%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з
01.12.2010 по 31.05.2011 з урахуванням
проведених виплат.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку щодо визначення
періоду за який необхідно провести
перерахунок та виплату даної
соціальної пільги та не визначив
період за який слід залишити позовну
заяву без розгляду з підстав
встановлених ст. 100 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач є дитиною війни та
користується пільгами, передбаченими
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни».

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

При виплаті позивачу вказаної
соціальної пільги, відповідач в
порушення вимог законодавства
керувався Постановою Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28.05.2008 № 530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, слід зазначити, що
Закон України «Про соціальний захист
дітей війни» має вищу юридичну силу в
порівнянні з Постановою Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 № 530.

Таким чином, відповідачем не
правомірно виплачувалося щомісячне
підвищення до пенсії позивача в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Разом з тим, відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

При цьому ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зазначає, що мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений
абзацом першим частини першої цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Вихідним критерієм обрахунку доплати
до пенсії дітям війни виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Будь-яких
інших нормативно-правових актів, які б
визначали механізм вирахування
мінімальної пенсії за віком або
встановлювали її розмір, немає.

За таких обставин положення частини
третьої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першою цієї
статті тільки стосовно визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Отже, нарахування та виплата дітям
війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Крім того, на час звернення до суду
чинними положеннями ч. 1 ст. 100 КАС
передбачено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
відповідно до положень ст. 100 КАС
України, такої ухвали судом першої
інстанції не було постановлено, а тому
колегія суддів вважає, питання про
поновлення процесуальних строків
судом першої інстанції не вирішене.

Крім того, позивач не надав суду жодних
доказів на підтвердження наявності
поважних причин пропущення строку на
звернення до суду, а тому враховуючи те,
що позивач з 01.12.2010 отримував такі
виплати в неналежному розмірі, що
вважає протиправним, він знав, або
повинен був знати про порушення свого
права із моменту отримання таких
виплат, проте у встановлений законом
строк правом на звернення до суду не
скористався та не був позбавлений
такого права, а отже підстави для
поновлення пропущеного строку
звернення до суду відсутні.

Таким чином, задоволені позовні вимоги
за період з 01.12.2010 по 08.12.2010 підлягають
залишенню без розгляду.

З огляду на те, що позивач звернувся до
суду з вказаним позовом 09.06.2011, позовні
вимоги підлягають до задоволення в
межах шестимісячного строку звернення
до суду, тобто за період з 09.12.2010 по
31.05.2011.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції не відповідає нормам
процесуального права, доводи
апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим є підстави
для її скасування в частині з
постановленням нової ухвали про
залишення позову без розгляду в цій
частині.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Умані та
Уманському районі Черкаської області
на постанову Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23 вересня 2011 року -
задовольнити частково.

Постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 23 вересня
2011 року в частині задоволення позову
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Умані та Уманському районі
Черкаської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести нарахування та виплату
недоотриманого щомісячного державного
соціального 30-відсоткового підвищення
до пенсії як дитині війни за період з 01
грудня 2010 року по 08 грудня 2010 року
включно - скасувати.

Позовні вимоги в цій частині залишити
без розгляду.

В решті постанову Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23 вересня 2011 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.