Справа № 434/9479/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Труфанова
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
справа №434/9479/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого:
Ханової Р.Ф.

суддів:
Гайдара А.В.

Яковенко М.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження

апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська

на постанову

Артемівського районного суду м.
Луганська

від

9 грудня 2013 року

по адміністративній справі

№ 434/9479/13-а (суддя Труфанова М.О.)

за позовом

ОСОБА_3

до

Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська

про

визнання протиправними дії та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Артемівського
районного суду м. Луганська від 9 грудня
2013 року частково задоволені позовні
вимоги ОСОБА_3 (надалі позивач у справі)
до Управління Пенсійного фонду України
в Артемівському районі м. Луганська
(надалі управління, відповідач у
справі), внаслідок чого, визнані
протиправними дії управління щодо
відмови перерахунку пенсії ОСОБА_3
згідно довідок від 8 листопада 2013 року
№ 139 та № 140 про складові заробітної
плати, зобов'язано управління
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_3 в розмірі 87 % від суми
заробітної плати з урахуванням інших
виплат - матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації грошових доходів з 1
листопада 2013 року згідно довідок від 8
листопада 2013 року № 139 та № 140 про
складові заробітної плати (арк. справи
30-31).

Не погоджуючись з висновком
суду першої інстанції, відповідач в
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти постанову про відмову в
задоволені позовних вимог, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права. Апелянт
доводить, що матеріальна допомога є
одноразовою виплатою та не є складовою
заробітної плати у розумінні частини
другої статті 33 Закону України «Про
державну службу», за положеннями
статті 2 Закону України «Про оплату
праці» вона також не входить до складу
заробітної плати. З огляду на положення
статті 33 Закону України «Про державну
службу» індексація заробітної плати
також не входить до складових
заробітної плати державного службовця
(арк. справи 33-35).

У відповідності до пункту 2 частини 1
статті 197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

ОСОБА_3 (позивач у справі) ІНФОРМАЦІЯ_1,
отримує пенсію державного службовця
за віком відповідно до Закону України
«Про державну службу» з 27 січня 2011
року.

Позивач заявою від 8 листопада 2013 року
звернулась до управління із заявою по
перерахунок пенсії виходячи із надання
уточнених довідок про складові
заробітної плати виданої Луганської
митниці Міндоходів від 8 листопада 2013
року № 139, № 140.

Листом управління від 11 листопада 2013
року позивачу відмовлено у перерахунку
пенсії, виходячи з того, що матеріальна
допомога та індексація грошових
доходів не є складовими заробітної
плати державного службовця, тому
враховувати їх при розрахунку пенсії
державного службовця немає підстав
(арк. справи 14-15).

Протоколом управління від 23 лютого 2011
року № 7160 позивачу проведено
перерахунок з 27 січня 2011 року за
загальним процентом розрахунку пенсії
від заробітку - 87%, внаслідок проведення
масового перерахунку. Зазначене
доводить, що загальний процент
розрахунку пенсії від заробітку
складає 87 % та не є спірним між
сторонами.

Що стосується включення матеріальної
допомоги та індексації виплата яких за
розрахунковий період здійснена
позивачу, то у цій частині позов
правомірно задоволений судом першої
інстанції з огляду на наступне.

За приписами статті 37 Закону України
«Про державну службу» від 16 грудня 1993
року № 3723-12 (надалі Закон № 3723), із
змінами та доповненнями внесеними
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI, яка регулює
пенсійне забезпечення державних
службовців, пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не
є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

1 жовтня 2011 року набрав чинності Закон
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, яким
внесено зміни до деяких законодавчих
актів України, у тому числі і в статті 37
Закону України «Про державну службу»
від 16 грудня 1993 року № 3723-12 викладеної у
новій редакції, максимальний розмір
пенсії (крім пенсійних виплат, що
здійснюються з Накопичувального
пенсійного фонду) або щомісячного
довічного грошового утримання (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною), призначених
(перерахованих) відповідно до законів
України «Про державну службу» не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність. Оскільки
пенсія позивачу призначена з 27 січня 2011
року положення цієї норми на обмежені
розміру на позивача не
розповсюджується.

Вирішуючи питання про застосування
статті 37 Закону України «Про державну
службу» у часі, колегія суддів виходить
із того, що згідно зі статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийняті нових законів
або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 24, 128,
184, 185, 195, 197, 198, 199, 200, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Артемівського районного
суду м. Луганська від 9 грудня 2013 року
по справі № 434/9479/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Артемівського
районного суду м. Луганська від 9
грудня 2013 року по справі № 434/9479/13-а -
залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 22
січня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко