Справа № 801/9579/13-а
Суддя: Гаманко Є.О.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2013 р. (17:37) Справа №801/9579/13-а

Окружний адміністративний суд АР
Крим, м. Сімферополь, у складі
головуючого судді Гаманка Є.О., за
участю секретаря Сироватського М.С.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Євпаторійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим

про визнання частково протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
11.09.2013р. на суму 6779грн.

Представники сторін:

позивач - ОСОБА_1 НОМЕР_4;

представник відповідача - Котлярова
О.В., довіреність № 670/10/10-24 від 09.09.13р.;

свідок, ОСОБА_3 серія НОМЕР_5.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач) звернулась до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки з адміністративним позовом
до Євпаторійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № від
11.09.2013р. про застосування штрафних
фінансових санкцій у часті пункту 12
статті 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" в розмірі 6779 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем підприємницька діяльність
здійснюється через мережу об'єктів
громадського харчування, які
знаходяться на території м. Євпаторії,
першочергово отримуючи продукцію на
склад, де ведеться основний облік
товарних запасів. Після чого, продукція
розвозиться по об'єктам громадського
харчування, особисто позивачем, та
через внутрішні накладні
відпускається в торгівельну мережу.
При отримані товару об'єктами
громадського харчування, продавець
(або бармен) приймає даний товар
відповідно до накладної, програмує
його в касовий апарат та виставляє на
вітрини для продажу. При цьому, копія
внутрішньої накладної залишається на
об'єкті громадського харчування, а
оригінал внутрішньої накладної
повертається на склад для обліку
товарних запасів. На протязі місяця,
неодноразово в разі необхідності, між
об'єктами громадського харчування та
складом проводиться звірка обліку
товарних запасів. У момент перевірки,
внутрішні накладні, які зберігалися в
кафітеріях, знаходилися на складі для
звірки обліку товарних запасів.

У письмових запереченнях на позов
відповідач повідомив суду, що позовні
вимоги не визнає, та податкове
повідомлення - рішення від 11.09.2013р.
№ є обґрунтованим та таким, що
відповідає вимогам закону, а тому
підстав для скасування не має (а.с.83-84).

У судовому засіданні, що відбулося
12.12.2013р., позивач позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, наполягав
на задоволенні адміністративного
позову. Представник відповідача проти
адміністративного позову заперечував
з підстав викладених у письмових
запереченнях, просив відмовити у
задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, допитавши
свідка, розглянувши подані документи
та матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На підстав наказу ГУ Міндоходів в АР
Крим №403 від 13.08.2013 року, направлень
№1496, №1497 від 13.08.2013 року виданих ГДРІ
ОСОБА_3, ГДРІ ОСОБА_4 та на підстав
підпункту 20.1.4 ст. 20, підпункту 75.1.3 ст. 75
та ст. 80 Податкового кодексу України
проведено фактичну перевірку позивача
у буфеті, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, про що складено акт
№0301/01/01/22/НОМЕР_6 від 20.08.2013 року
(№191/01-05-22-04/3/НОМЕР_7 від 28.08.2013р).

Під час перевірки встановлено у тому
числі порушення п.12 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (зі змінами та доповненнями),
порушення встановленого законом
порядку ведення обліку товарних
запасів за місцем реалізації. В акті
зазначено, що на момент перевірки в
реалізації знаходився товар на
загальну суму 3389,50 гривень без
наявності накладних, податкових
накладних на товар.

За результатами перевірки
Євпаторійською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів в АР Крим
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
11.09.2013р., яким застосовано до позивача
штрафні (фінансові) санкції (штраф) в
загальній сумі 6781,00 грн.

Згідно розрахунку фінансових санкцій
до позивача застосовані фінансові
санкції в таких розмірах:

- на підставі ст. 17 п.1 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" - 02,00 грн.;

- на підставі ст. 20 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" - 6779 грн.

Таким чином, загальна сума фінансових
санкцій складає 6781,00 грн.

Позивач вважає, що під час проведення
перевірки відповідачем фінансові
санкції відносно порушення ним
порядку, встановленого законодавством
обліку товарних запасів за місцем їх
реалізації на суму 6779 грн. застосовані
необґрунтовано.

Перевіряючи правомірність винесення
відповідачем вказаного спірного
податкового повідомлення-рішення в
частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 6779
грн., судом встановлено наступне.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органу владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
статті 2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури, яких він
повинен дотримуватись при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта, встановлюючи чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно п.12 ст. 3 Закону України від
06.07.1995, № 265/95-ВР "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 20 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" передбачено, що до суб'єктів
господарювання, що здійснюють
реалізацію товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, застосовується
фінансова санкція у розмірі подвійної
вартості необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Статтею 6 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" визначено, що облік товарних
запасів фізичною особою - підприємцем
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року
№2755-УІ, фізичні особи - підприємці
зобов'язані вести Книгу обліку доходів
і витрат та мати підтвердні документи
щодо походження товару. Фізичні особи -
підприємці застосовують реєстратори
розрахункових операцій відповідно до
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (далі - Закон).

Форму Книги обліку доходів і витрат та
порядок її ведення затверджено наказом
ДПА України від 24.12.2010 р. №1025 «Про
затвердження форми Книги обліку
доходів і витрат, яку ведуть фізичні
особи - підприємці, крім осіб, що обрали
спрощену систему оподаткування, і
фізичні особи, які провадять незалежну
професійну діяльність, та Порядку її
ведення». При цьому сума
нереалізованих товарних запасів,
сировини, матеріалів тощо на початок та
на кінець звітного податкового періоду
(року), яка виводиться у грошовій формі,
виходячи з ціни їх придбання
відображається, у графах 2 та 11
вищезазначеної Книги.

Таким чином, фізичні особи - підприємці,
які перебувають на загальній системі
оподаткування, не звільняються від
ведення обліку товарів та товарних
запасів у сумарному виразі у Книзі
обліку доходів та витрат на підставі
первинних документів та через РРО.

Суд звертає увагу на те, що у Акті
перевірки зазначено, що книга обліку
доходів і витрат до перевірки надана не
була, також у акті перевірки зазначено,
що на момент перевірки в реалізації
знаходився товар на загальну суму 3389,50
гривень без наявності накладних,
податкових накладних на товар.
Вищенаведений Акт було підписано без
заперечень та у день складання вручено
бармену, про що свідчать відповідні
відмітки на самому Акті.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем 04.09.2013р. до начальника ЄОДПІ
ГУ Міндоходів в АРК подано заяву, до
якої долучено накладні, які не було
подано під час перевірки.

Відповідно до пункту 44.6 ст.44
Податкового кодексу України, у разі
якщо до закінчення перевірки, або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам
контролюючого органу, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання, крім випадків
виїмки документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Відповідно до пункту 44.7 ст.44
Податкового кодексу України, у разі
якщо посадова особа контролюючого
органу, яка здійснює перевірку,
відмовляється з будь-яких причин від
врахування документів, наданих
платником податків під час проведення
перевірки, платник податків має право
до закінчення перевірки надіслати
листом з повідомленням про вручення та
з описом вкладеного або надати
безпосередньо до контролюючого органу,
який призначив проведення перевірки,
копії таких документів (засвідчені
печаткою платника податків (за
наявності печатки) та підписом
платника податків - фізичної особи або
посадової особи платника податків -
юридичної особи).

Протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта перевірки платник
податків має право надати до
контролюючого органу, що призначив
перевірку, документи, які
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності.

У разі якщо під час проведення
перевірки платник податків надає
документи менше ніж за три дні до дня її
завершення або коли надіслані у
передбаченому абзацом першим цього
пункту порядку документи надійшли до
контролюючого органу менше ніж за три
дні до дня завершення перевірки,
проведення перевірки продовжується на
строк, визначений статтею 82 цього
Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому
абзацом першим цього пункту порядку
документи надійшли до контролюючого
органу після завершення перевірки або
у разі надання таких документів
відповідно до абзацу другого цього
пункту, контролюючий орган має право не
приймати рішення за результатами
проведеної перевірки та призначити
позапланову документальну перевірку
такого платника податків.

З вищенаведеного вбачається, що
позивачем до відповідача було подано,
документи, які не були надані
перевіряючими, поза межами строку,
визначеного ПКУ, з огляду на це,
керуючись пунктом 44.6 ст.44 Податкового
кодексу України, суд прийшов до
висновку, що такі документи були
відсутні у позивача на час складення
звітності.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає
підстав для скасування спірного
податкового повідомлення-рішення.

При таких обставинах суд вважає за
необхідне в задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

В судовому засіданні 12.12.2013 року
оголошена вступна та резолютивна
частина постанови, відповідно до ч. 3 ст.
160 КАС України постанову складено у
повному обсязі 17.12.2013 року.

Керуючись статтями 158-163, 167 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Гаманко Є.О.