Справа № 801/901/13-а
Суддя: Суворова С.В.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2013 р. Справа №801/901/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Суворової С.В., за
участю секретаря Жилич О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Сімферопольського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів в
природоохоронній сфері Автономної
Республіки Крим в інтересах держави в
особі Кабінету Міністрів України

до Ізобільненської сільської ради,

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Державного
підприємства «Алуштинське лісове
господарство», Республіканського
комітету АР Крим з лісового та
мисливського господарства, Ради
міністрів АР Крим,

про визнання недійсними та скасування
рішення,

за участю:

прокурора - Блохіна Ганна Валеріївна,
службове посвідчення № 015162 від 12.02.2013
р.,

представників:

позивача (Кабінету Міністрів України) -
Шевченко Софія Тарасівна, посвідчення
РК № 354 від 04.11.2011 року, довіреність №
08/01-03/6597 від 27.12.2012 р.,

відповідач - не з'явився,

третьої особи (Державне підприємство
«Алуштинське лісове господарство») -
Дішко Олександр Костянтинович,
довіреність № 402 від 23.10.2013 р.

третьої особи (Республіканського
комітету) - Тихонова Нінель Вікторівна,
посвідчення № 116 від 09.09.2013 року,
довіреність № 02.1-07/1429 від 17.09.2013 р.,

третьої особи (Ради Міністрів АР Крим) -
Тихончук Світлана Геннадіївна,
посвідчення № 1124, довіреність № 01-01-/1392
від 18.06.2012 р.

Суть спору: Сімферопольський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері звернувся до
Окружного адміністративного суду АРК в
інтересах Кабінету Міністрів України з
адміністративним позовом до
відповідача, з вимогою про визнання
протиправним та скасування рішення 7
сесії 5 скликання Ізобільненської
селищної ради № 7/36 від 30.08.2006 р. «Про
затвердження проекту землеустрою з
впорядкування існуючих землеволодінь
та землекористувань».

Позовні вимоги мотивовані порушенням
відповідачем земельного законодавства
при прийнятті оскаржуваного рішення,
прийняття якого відбулося без згоди
Кабінету Міністрів України.

Відповідач з позовом не погодився,
надав письмові заперечення та просив
відмовити прокурору у задоволенні
позову

Треті особи підтримали позов, вважають
його обґрунтованим та таким, що
належить задовольнити.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, вислухавши
представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2006 року Ізобільненською
сільською радою на 7 сесії 5 скликання
прийнято Рішення № 7/36 «Про
затвердження проекту землеустрою з
впорядкування існуючих землеволодінь
та землекористувань».

Вищевказаним рішенням затверджено
проект землеустрою з передавання
земельних ділянок Алуштинського
державного лісогосподарського
підприємства у межах населених пунктів
Ізобільненської сільської ради в землі
запасу сільської ради.

Вирішено вважати землі запасу
Ізобільненської сільської ради лісові
землі ВАТ «Алуштинського
ефіромаслічного радгоспу-заводу», ДП
«радгосп - завод «Алушта».

Не погодившись з прийнятим рішенням,
прокурор та позивач просять суд
визнати рішенням протиправним та
скасувати.

Встановив фактичні обставини справи та
відповідні правовідносини, надав
оцінку доказам, суд вважає позов
обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою
статті 2 Земельного Кодексу України,
земельні відносини - це суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження землею.

Передумовою виникнення права на
користування земельною ділянкою,
здійснення інших дій щодо оформлення
цього права згідно з чинним земельним
законодавством України є рішення
органу місцевого самоврядування, як
суб'єкта владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
не підставі, в межах повноважень та
способом, що передбачені Конституцією
та законами України.

Оцінюючи правомірність рішення
відповідача, суд керується критеріями,
закріпленими у частині 3 статті 2 КАС
України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури,
які повинні дотримуватися при
реалізації дискредиційних повноважень
владного суб'єкта.

Так, відповідно до ст.144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими для виконання на
відповідній території.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської Ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку
(частина 10 статті 59 закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

Як зазначено у спірному рішенні, воно
прийнятно на підставі рішення 16 сесії 23
скликання Алуштинської міської ради №
16/26 від 29.11.2000 року, яким затверджено
проект передавання земель ВАТ
«Алуштинського ефіромаслічного
совхозу-заводу» в постійне
землекористування Алуштинському
держлісгоспу загальною площею 562,1699 га.
та яке до часу прийняття спірного
рішення, Алуштинським ДЛГП не виконано,
матеріали лісоустрію не розроблені.

Крім того, відповідач прийняв рішення
на підставі згоди Алуштинського
державного лісогосподарського
підприємства з передавання земельних
ділянок покритих лісами до земель
Ізобільненської сільської ради,
користуючись при цьому п. «д» ст.12, п.
«г» ст. 184 Земельного Кодексу України та
законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

З матеріалів справи вбачається, що
Державне підприємство «Алуштинське
лісове господарство» зареєстровано 28
травня 1993 році, що підтверджується
Довідкою з ЄДР підприємств та
організацій АБ № 436391.

Як зазначено у довідці та преамбулі
Статуту підприємства, Державне
підприємство «Алуштинське лісове
господарство» засноване на державній
власності, створене на підставі наказу
Міністерства лісового господарства
від 31.03.1993 р. № 44, належить до сфери
управління Державного комітету
лісового господарства України та
входить до сфери управління
Республіканського комітету АР Крим з
лісового і мисливського
господарства.(а.с. 166-185)

На 6 сесії 23 скликання Ізобільненської
сільської ради прийнято Рішення від
20.05.1998 року «Про передавання земель ВАТ
«Алуштинський ефіромаслічний
радгосп-завод» - «Алуштинському
держлісгоспу» в постійне
користування», яким дана згода на
вилучення із землекористування ВАТ
«Алуштинський ефіромаслічний
радгосп-завод» 271,16 га земель. (т. І а.с. 30)

11 листопада 1998 році Рішенням
Виконавчого комітету Ізобільненської
сільської ради № 2 «Про передавання
земель радгоспу-заводу «Алушта» із
земель запасу Ізобільненської
сільської ради, Алуштинському
держлісгоспу», вилучено із земель
радгоспу-заводу «Алушта» 814,59 га. та
передано їх Алуштинському
держлісгоспу. Крім того, Алуштинському
держлісгоспу із земель запасу
сільської ради передано земель 28,23
га.(т. І а.с. 13)

Рішенням Виконавчого комітету
Ізобільненської сільської ради від
26.08.1999 р. «Про дозвіл на підготування
матеріалів попереднього погодження та
дозвіл на виробництво
проектно-вишукувальних робіт
Алуштинському держлісгоспу», вирішено
надати згоду Алуштинському
держлісгоспу на підготування
матеріалів попереднього погодження
місця розташування та розміру
земельної ділянки з числа земель р/з
«Алушта», що знаходиться на тимчасовій
консервації та на підставі згоди р/з
«Алушта», площею 1,59 га.(т. І а.с. 31)

Листами радгоспу-заводу «Алушта» (т. І
а.с. 32,33) погоджено передавання земель
Алуштинському держлісгоспу площею 1403,05
га, 562,57 га, з них ліса - 415,85 га.

На 16 сесії 23 скликання Алуштинської
міської ради прийнято Рішення № 16/26 від
29.11.2000 року «Про передавання земель ВАТ
Алуштинський ефіромаслічний
радгосп-завод у постійне користування
Алуштинському держлісгоспу»,
затверджено проект передавання земель
ВАТ «Алуштинський ефіромаслічний
радгосп-завод» у постійне користування
Алуштинському держлісгоспу, вилучено
із землекористування ВАТ
«Алуштинський ефіромаслічний
радгосп-завод» земельні ділянки
загальною площею 562,1699 га., які передані
у постійне користування Алуштинському
держлісгоспу. (т. І а.с. 12)

За актом прийому земель Алуштинському
Державному лісовому господарству АР
Крим від 17 жовтня 2002 року на підставі
Постанови Верховної ради Автономної
Республіки Крим від 10 травня 2001 року №
1819-2/01 «Про передавання земель лісового
фонду», Алуштинському державному
лісовому господарству передані землі
від Алуштинського ефіромаслічного
радгоспу-заводу м. Алушта 562,57 га, в тому
числі: Лучистівська сільська рада - 221,73
га, Ізобільненська сільська рада - 271,16
га., Мало-Маякська сільська рада - 69,66 га.

Далі зазначено, що землі передаються
від радгоспу-заводу «Алушта»
Ізобільненської сільської ради із
земель запасу Ізобільненської
сільської ради.

Передані землі Державному
Підприємству «Алуштинське лісове
господарство» о 2002 році включені до
державного лісового кадастру, що
підтверджується випискою з державного
лісового кадастру станом на 01 січня 2003
року.

Порядок ведення державного обліку
лісів і державного лісового кадастру,
діючий у той час, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.09.1995 року за № 767 (далі - Порядок №
767)

Згідно пункту 5 Порядку № 767,
документація державного лісового
кадастру ведеться на основі даних
державного земельного кадастру,
матеріалів лісовпорядкування,
інвентаризації, обстежень і первинного
обліку лісів та використання таких
документів:

рішень про надання в користування
земель лісового фонду або їх вилучення,
зміну категорій захисності і груп
лісів;

актів огляду місць рубок;

актів технічного приймання лісових
культур;

актів переведення не вкритих лісовою
рослинністю земель у вкриті лісовою
рослинністю землі;

актів натурного обстеження у разі
зміни категорій земель в результаті
господарської діяльності, стихійних
явищ та інших факторів.

Виходячи з того, що з 2003 року до
державного лісового кадастру включені
відомості про належність земельних
ділянок - 1459,23 га Державному
підприємству «Алуштинське лісове
господарство», посилання відповідача у
спірному рішення про відсутність
розроблених матеріалів лісоустрію, є
хибним, що спростовується матеріалами
справи.

Як зазначено у пункту 3 Порядку № 767,
державний лісовий кадастр включає
систему відомостей про правовий режим
лісового фонду, розподіл його між
користувачами, поділ лісів за групами
та віднесення їх до категорій
захисності, інші дані, що
характеризують кількісний, якісний
стан та економічну оцінку лісового
фонду.

Отже, на момент прийняття відповідачем
спірного рішення № 7/36, у державному
лісовому кадастрі існували відомості
про право користування землями
лісового фону ДП «Алуштинське лісове
господарство».

Як зазначено у пункті 9 Порядку № 767,
документація державного лісового
кадастру по країні поновлюється один
раз на п'ять років.

Так, наступне оновлення інформації у
державному лісовому кадастрі на землі
ДП «Алуштинське лісове господарство»,
внесених на початку 2003 року, повинно
відбутися о 2008 році.

У своїх запереченнях на позов,
Республіканський комітет АР Крим з
лісового і мисливського господарства
зазначив, що ним не надавалася
інформація до Кабінету Міністрів
України про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою Алуштинського держлісгоспу
площею 108,65 га.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих
положень Лісового Кодексу України від
21 січня 1994 року № 3852-XI, до одержання в
установленому порядку державними
лісогосподарськими підприємствами
державних актів на право постійного
користування земельними лісовими
ділянками, документами, що
підтверджують це право на раніше
надані землі, є планово-картографічні
матеріали лісовпорядкування.

На вимогу зазначеної норми закону та
ухвали Окружного адміністративного
суду АР Крим від 06.02.2013 року, Державним
підприємством «Алуштинське лісове
господарство» надані до матеріалів
справи картографічні матеріали -
планшети, що виготовлені згідно
Дозвілу ВО «Укрдержліспроект» 17.01.2000
року.(т. І а.с. 231-236)

За таких обставин, на час прийняття
Ізобільненською сільською радою
спірного рішення № 7/36 від 30.08.2006 року,
право на користування земельною
ділянкою належало Державному
підприємству «Алуштинське лісове
господарство», а право власності
належало державі.

Згідно статті 8 Лісового Кодексу
України (в редакції 08.02.2006 р., діючого й
той час), у державній власності
перебувають усі ліси України, крім
лісів, що перебувають у комунальній або
приватній власності.

Право державної власності на ліси
набувається і реалізується державою в
особі Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій
відповідно до закону.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 27
Лісового кодексу України (в редакції
08.02.2006 р.), Кабінет Міністрів України у
сфері лісових відносин передає у
власність, надає в постійне
користування для нелісогосподарських
потреб земельні лісові ділянки площею
більш як 1 гектар, що перебувають у
державній власності.

Отже, вилучення лісогосподарських
земель у ДП «Алуштинське лісове
господарство» до земель запасу
Ізобільненської сільської ради має
бути здійсненим лише за згодою
власника - Кабінету Міністрів України.

Що стосується зазначеного у спірному
рішенні згоди ДП «Алуштинське лісове
господарство» з вилучення його земель
у землі запасу Ізобільненської
сільської ради на підставі листа вих. №
328/1 від 08.09.2004 р.(т. І а.с. 23), суд зазначає
наступне.

Згідно частини 4 статті 18 Лісового
Кодексу України (в редакції від 08.02.2006
р.), довгострокове тимчасове
користування лісами державної та
комунальної власності здійснюється
без вилучення земельних ділянок у
постійних користувачів лісами на
підставі рішення відповідних органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування, прийнятого в межах їх
повноважень за погодженням з
постійними користувачами лісами та
органом виконавчої влади з питань
лісового господарства Автономної
Республіки Крим, територіальними
органами центрального органу
виконавчої влади з питань лісового
господарства.

Частиною 1 пунктами а) та б) статті 141
Земельного Кодексу України (в редакції
09.02.2006 р.), передбачено, що підставами
припинення права користування
земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно частин 3 та 4 статті 142 цього
кодексу, припинення права постійного
користування земельною ділянкою у разі
добровільної відмови землекористувача
здійснюється за його заявою до
власника земельної ділянки.

Власник земельної ділянки на
підставі заяви землекористувача
приймає рішення про припинення права
користування земельною ділянкою, про
що повідомляє органи державної
реєстрації.

Порядок вилучення земельних
ділянок встановлений ст. 149 цього
кодексу, відповідно до частини 2 якого,
вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.
Частиною 9 цієї ж статті кодексу
передбачено, що Кабінет Міністрів
України вилучає земельні ділянки
державної власності, які перебувають у
постійному користуванні, - ріллю,
багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
площею понад 1 гектар для
нелісогосподарських потреб, а також
земельні ділянки природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного
призначення, крім випадків, визначених
частинами п'ятою - восьмою цієї статті,
та у випадках, визначених статтею 150
цього Кодексу.

З системного аналізу наведених
норм Лісового та Земельного кодексів
вбачається, що вилучення земельних
лісових ділянок площею більш як 1
гектар, що перебуває у власності
держави та довгостроковому
користуванні державного підприємства
відбувається за згодою Кабінету
Міністрів України.

Отже, приймаючи рішення № 7/36 від
30.08.2006 році, Ізобільненська сільська
рада повинна була отримати згоду
власника - Кабінету Міністрів України
на вилучення земельної лісової ділянки
площею 562,1699 га, після отримання такої
згоди від користувача - ДП «Алуштинське
лісове господарство».

Зазначені у рішенні
Ізобільненської сільської ради № 7/36
від 30.08.2006 року норми ст. 12 п. «д» та
норми ст. 184 п. «г» Земельного Кодексу
України (в редакції 09.02.2006 р.),
відповідно до яких: до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить організація
землеустрою, а Землеустрій передбачає
складання проектів впорядкування
існуючих землеволодінь і
землекористувань та створення нових,
не є правовими підставами прийняття
рішення з погодження проекту
землеустрою з передавання ділянок від
ДП «Алуштинського лісового
господарства» до Ізобільненської
сільської ради, які вважаються землями
запасу.

Слід зазначити, що прийняте на 18
сесії 24 скликання Рішення № 21 від
09.09.2004 року Ізобільненською сільською
радою «Про підготування проекту
землеустрою з передавання лісових
угідь населених пунктів сільської
ради до земель запасу», якою сільська
рада вирішила замовити та розробити
проект землеустрою з передавання
земель від Алуштинського ДЛГП площею
150,05 га., до земель запасу сільської
ради, адміністративним судом визнано
протиправним та скасовано.

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від
11.06.2013 року, залишеною в силі Ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 23.09.2013 р.
визнано протиправним та скасовано
рішення Ізобільненської сільської
ради № 21 від 09.09.2004 року з підстав
відсутності згоди Кабінету Міністрів
України на вилучення земельної
ділянки, відсутності прийнятого
рішення про припинення користування
земельною ділянкою ДП «Алуштинське
лісове господарство», відсутності
повноважень у Ізобільненської
сільської ради на розпорядження
землями державної власності.

Відповідно до частини 1 статті 72
КАС України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідач на спростування
доводів прокурора та позивача доказів
не надав, отже, його рішення № 7/36 від
30.08.2006 року прийнято з перевищенням
повноважень з розпорядження землями
державної власності, яке є
протиправним та належить скасувати.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 160-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та
скасувати Рішення 7 сесії 5 скликання
Ізобільненської сільської ради № 7/36
від 30 серпня 2006 року «Про затвердження
проекту землеустрою з впорядкування
існуючих землеволодінь та
землекористувань».

Постанова набирає законної сили
через 10 днів з дня її отримання у разі
неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
отримання постанови.

Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Севастопольського
апеляційного адміністративного суду.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення строку, з якого суб'єкт
владних повноважень може отримати
копію постанови суду.

Суддя Суворова С.В.