Справа № 2-а-4678/11/0121
Суддя: Терентьєв А. М.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4678/11/0121
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2014 року Феодосійський міський
суд Автономної Республіки Крим в
складі:

головуючого судді: Терентьєва А.М.,

при секретарі: Андрейченко М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Феодосія справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Феодосійської
міської ради АР Крим про визнання дій
протиправними, зобов'язання зробити
перерахунок, виплату недоотриманої
суми щорічної допомоги на
оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом
до Управління праці та соціального
захисту населення Феодосійської
міської ради АР Крим про визнання дій
Управління праці та соціального
захисту населення Феодосійської
міської ради АР Крим щодо нарахування і
виплати одноразової щорічної грошової
допомоги на оздоровлення, яка
виплачується згідно ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» -
неправомірними, про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплатити
недоотриману одноразову щорічну
грошову допомогу на оздоровлення за
період 2008 - 2010 р.р., мотивуючи позовні
вимоги тим, що він має статус учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС 3 категорії.
За 2008-2010 р.р. одноразова щорічна грошова
допомога на оздоровлення згідно ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» йому не виплачувалась,
вважає, що оскільки згідно ст. 48 «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» йому, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1986-1987 років 2 категорії, щорічно
повинна виплачуватися матеріальна
допомога на оздоровлення із розрахунку
не менше 3 мінімальних заробітних плат.
Просить суд стягнути з відповідача
суму щорічної допомоги на оздоровлення
за 2008-2010 р.р.

Відповідач по дату слухання справи
сповіщений, але у судове засідання не
з'явився, надав письмові заперечення,
суд вважає можливим розглянути справу
у його відсутності.

Позивач також у судове засідання не
з'явився, про дату слухання справи
сповіщений, суд вважає можливим
розглянути справу у його відсутності.

Оцінивши повідомлені позивачем
обставини, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підставах.

Позивач має статус учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС 3 категорії,
що підтверджується копією
посвідчення, має право на пільги та
компенсації, передбачені Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а саме відповідно до ст.48 цього Закону
право на отримання щорічної разової
допомоги на оздоровлення, яка повинна
сплачуватися в розмірі трьох
мінімальних заробітних плат.

Згідно з Законами України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»,
«Про встановлення прожиткового
мінімуму та мінімальної заробітної
плати» від 20.10.2009 року розмір
мінімальної заробітної плати на 2010 рік
становив з 1 січня - 869 грн., з 1 квітня - 884
грн., з 1 липня - 888 грн., з 1 жовтня - 907 грн.,
з 1 грудня 922 грн..

Згідно ст.95 Конституції України
виключно Законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і ціль спрямування цих видатків.

Відповідно до ч.2 ст.4 Бюджетного
кодексу України при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення
нормативно-правових актів
застосовуються лише в частині, коли
вони не суперечать положенням
Конституції України, цього Кодексу та
закону про Державний бюджет України.

Розміри щорічної допомоги відповідної
категорії громадян, на яких
розповсюджується дія Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлюється цим законом.

Постанова КМУ № 836 від 26.07.1996 року «Про
щорічну матеріальну допомогу на
оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановила розмір щорічних виплат
оздоровлення в сумі 26,70 грн., а
постанова КМУ № 562 від 12.07.05р. - в сумі 120
грн. щорічно.

Стаття 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
надає право Кабінету міністрів України
у 2009 р. встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Будь-яких обмежень стосовно розмірів
соціальних виплат, які визначаються
залежно від розміру мінімальної пенсії
за віком чи мінімального прожиткового
мінімуму, вищезазначеним Законом не
встановлено.

Крім того, згідно з абзацом 1 п.19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 13 червня 2007 року № 8 «Про
незалежність судової влади» звернуто
увагу на те, що відповідно до статей 8 та
22 Конституції України не підлягають
застосуванню судами закони та інші
нормативно-правові акти, якими
скасовуються конституційні права і
свободи людини та громадянина, а також
нові закони, які звужують зміст та
обсяг встановлених Конституцією
України і чинними законами прав і
свобод.

Що стосується дії ст.48 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у 2009 р., то
дана стаття неконституційною не
визнавалася, інших законів, які б
змінювали зміст даної статті не
виносилося, а тому підстав для її
незастосування не було.

Однак в Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не вказано, що Кабінет
Міністрів України визначає розмір
щорічної допомоги на оздоровлення.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами при
вирішенні даного спору, застосуванню
підлягає саме ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
законодавство щодо розмірів
мінімальної заробітної плати на 2010 рік,
а не Постанови Кабінету Міністрів
України «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 26.07.96р.
№ 836, «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 12.07.2005 року № 562.

Крім того, Рішенням Конституційного
суду України від 09.07.07р. № 6-рп2007
зупинення Законом України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» ч.3
абз.2,3,4,5,6,7 ч.4 та ч.7 ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнано
таким, що не відповідає Конституції
України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року було внесені зміни
до ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Відповідно до цих змін
було встановлено, що одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильської
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильської АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах встановлених Кабінетом
Міністрів України. Проте, рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року ці зміни визнано
неконституційними.

На підставі наведених вище доводів суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, а саме донарахуванню
підлягає щорічна одноразова грошова
допомога на оздоровлення позивачу у
розмірі трьох мінімальних заробітних
плат згідно з ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Також, суд вважає, що бездіяльність
відповідача щодо не нарахування та не
виплати позивачу щорічної одноразової
грошової допомоги на оздоровлення за
2008-2010 р.р. відповідно до ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
є противоправною.

Одночасно суд прийшов до висновку про
те, що не може бути перерахована та
стягнута з відповідача сума
недоплаченої грошової допомоги,
оскільки суд не уповноважений
призначати, здійснювати перерахунок
державної грошової допомоги,
передбаченої Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», як і інших
видів державної допомоги, не може
вторгатися в компетенцію державних
органів, підмінювати їх. Таки виплати у
даному випадку здійснює Управління
праці та соціального захисту населення
м. Феодосії.

Керуючись ст.ст.9,11,17,69,71,159,160-163,186 КАС
України, на підставі ст.ст.48,62,67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати противоправною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення м. Феодосії, щодо
нездійснення перерахунку та виплати
ОСОБА_1 щорічної матеріальної допомоги
на оздоровлення у 2008-2010 р.р. у повному
розмірі відповідно до ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
м.Феодосії здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 одноразову щорічну
грошову допомогу на оздоровлення за
2008-2010 р.р. згідно ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
3 мінімальних заробітних плат.

Стягнути з рахунку Державного
Казначейства України, на якому
обліковуються кошти Державного
бюджету України, на користь ОСОБА_1 - 3
грн. 40 коп. ( три гривні 40 копійок)
судового збору.

На постанову може бути подана
апеляція до Апеляційного суду АР Крим
через Феодосійський міський суд у
порядку ст.186 КАС України шляхом подачі
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкт владних повноважень у
випадках та в порядку, передбачених ч.4
ст.167 КАС України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя