Справа № 805/16315/13-а
Суддя: Мозговая Н. А.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 р.
Справа №805/16315/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 13 год.45
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Мозгової Н.А.

при секретарі
Проніні Д.С.

за участю

представників позивача
Приходько Є.В., Кравченко С.А.

представника відповідача
Іващенка Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за адресою: м. Донецьк, вул. 50
Гвардійської дивізії, 17
адміністративну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Донекоресурси» до Державної
податкової інспекції у Калінінському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування податкового
повідомлення-рішення за № від
31.10.2013року, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне
товариство «Донекоресурси», звернувся
до суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
незаконним та скасування наказу №281
від 30.09.2013року та скасування
податкового повідомлення-рішення за
№ від 31.10.2013року .

16.01.2014року представник позивача надав
суду заяву про залишення позовних
вимог без розгляду в частині визнання
незаконним та скасування наказу №281
від 30.09.2013року.

Ухвалою суду від 16.01.2014року позовні
вимоги в частині визнання незаконним
та скасування наказу №281 від 30.09.2013року
були залишені без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що згідно висновків акта
№410/05-63-22-03/30340540 від 11.10.2012року
перевіркою не встановлено факту
реального здійснення господарських
операцій платником з ТОВ «НКФ Антаго» з
поставки макулатури МС-5б на загальну
суму 129600,00 грн. за договором поставки
№27 від 01.03.2011р., з платником ПП «Сайд
Маркет» з поставки макулатури МС-5б на
загальну суму 109055,20 грн. за договором
поставки №17 від 01.03.2011р. Як наслідок, у
порушення норм п.198.3 ст.198, п.44.1 ст.44
Податкового кодексу України ПрАТ
«Донекоресурси» занижено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 39776грн. за березень
2011року.

Позивач вважає, що податкове
повідомлення-рішення за № від
31.10.2013року, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 39777,00
грн., в тому числі за основним платежем -
39776,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 1,00грн., прийнято
відповідачем з порушенням основних
принципів адміністративного процесу
та засад діяльності суб'єктів владних
повноважень, передбачених ч.3 ст.2 КАС
України, вимог чинного законодавства,
що є підставою для їх скасування.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував з
підстав, викладених в письмових
запереченнях. Вказував, що перевіркою
не встановлено факту реального
здійснення господарських операцій
позивача по взаємовідносинах з ТОВ
«НКФ Антаго» та ПП «Сайд Маркет» за
період березень 2011 р.

Зазначена інформація підтверджується
актом Ленінської МДПІ у м. Луганську
від 31.05.2011р. за №1008/16/36638401 «Про
результати камеральної перевірки ТОВ
«НКФ Антаго» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків згідно додатку №5 до
декларації з ПДВ за березень 2011року,
яким встановлено, що ТОВ «НКФ Антаго»
здійснював діяльність, спрямовану на
здійснення операцій, пов'язаних з
наданням податкової вигоди третіх осіб
та актом Алчевської ОДПІ від 05.03.2012р. за
№556/236-36526593 «Про результати
позапланової невиїзної документальної
перевірки ПП «Сайд Маркет» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість за період з 01.12.2010року по
31.07.2011року, яким встановлено, що
господарські операції між ПП «Сайд
Маркет» та контрагентами не
підтверджуються стосовно врахування
реального часу їх здійснення,
місцезнаходження майна, наявності
необхідних трудових ресурсів,
транспортних засобів та іншого майна,
які економічно необхідні для
здійснення такої діяльності, що
свідчить про відсутність необхідних
умов для результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів
і транспортних засобів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
встановивши обставини, що мають
значення для вирішення спору та
перевіривши їх доказами, наданими
сторонами, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство
«Донекоресурси» зареєстровано в
якості юридичної особи 07.04.1999року
Виконавчим комітетом Донецької
міської ради.

У період з 30.09.2013 р. по 04.10.2013р. ДПІ у
Калінінському районі м. Донецька ГУ
Міндоходів у Донецькій області було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку Приватного
акціонерного товариства
«Донекоресурси» з питань визначення
повноти нарахування та своєчасності
сплати до бюджету податку на додану
вартість при здійснення господарських
операцій з ТОВ «НКФ Антаго» та ПП «Сайд
Маркет» за період березень 2011 р.

За результатами вказаної перевірки був
складений Акт №410/05-63-22-03/30340540 від
11.10.2012року, згідно з яким встановлені
наступні порушення:

п.198.3 ст.198, п.44.1 ст.44 Податкового кодексу
України, в результаті чого ПрАТ
«Донекоресурси» занижено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 39776грн. за березень
2011року.

Так, згідно висновків акта
№410/05-63-22-03/30340540 від 11.10.2012року,
перевіркою не встановлено факту
реального здійснення господарських
операцій платником з ТОВ «НКФ Антаго» з
поставки макулатури МС-5б на загальну
суму 129600,00 грн. за договором поставки
№27 від 01.03.2011р., з платником ПП «Сайд
Маркет» з поставки макулатури МС-5б на
загальну суму 109055,20 грн. за договором
поставки №17 від 01.03.2011р.

Висновки акта перевірки стали
підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення
№ від 31.10.2013року, відповідно до
якого збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 39777 грн., у тому числі за
основним платежем - 39776 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 1
грн.

Суд зазначає, що між позивачем та ТОВ
«НКФ Антаго» було укладено договір
поставки №27 від 01.03.2011р., за умовами
якого продавець (ТОВ «НКФ Антаго»)
зобов'язується передати у власність
покупця продукцію згідно специфікацій,
які є невід'ємною частиною дійсного
договору, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити надану продукцію
(арк..с.130).

Згідно специфікації №1 від 31.03.2011року
до договору поставки №27 від 01.03.2011р.
предметом постачання є відходи
картонної тари м/в (макулатура МС-5б) у
кількості 72,00грн. на суму 129600,00грн., в
тому числі ПДВ в розмірі
21600,00грн.(арк.с.131).

Постачальником на виконання умов
договору надано видаткові накладні від
02.03.2011року за №1 на суму 20700,00грн., від
05.03.2011року за №2 на суму 19584,00грн., від
10.03.2011року за №3 на суму 21060,00грн., від
13.03.2011року за №4 на суму 20160,00грн., від
22.03.2011року за №5 на суму 16146,00грн., від
25.03.2011року за №6 на суму 17370,00грн., від
29.03.2011року за №7 на суму
14580,00грн.(арк..с.132-138).

В якості доказу відвантаження та
отримання ТМЦ за договором №27 від
01.03.2011р. позивачем надані приймальні
квитанції від 02.03.2011року за №ГГГ 00063 на
суму 20700,00грн., від 05.03.2011року за №ГГГ 00070
на суму 19584,00грн., від 10.03.2011року за №ГГГ
00077 на суму 21060,00грн., від 13.03.2011року за
№ГГГ00080 на суму 20160,00грн., від 22.03.2011року
за №ГГГ 00094 на суму 16146,00грн., від
25.03.2011року за №ГГГ 00099 на суму 17370,00грн.,
від 29.03.2011року за №ГГГ 000104 на суму
14580,00грн., які підписані уповноваженими
особами підприємств та скріплені
печатками (арк.с.139-145).

Судом встановлено, що розрахунки між
сторонами проводились у безготівковій
формі на підставі платіжних доручень
від 29.04.2011року за №212 на суму 30000,00грн.,
від 28.04.2011року за №209 на суму 15200,00грн.,
від 26.04.2011року за №204 на суму 14250,00грн.,
від 22.04.2011року за №200 на суму 9480,00грн.,
від 18.04.2011року за №189 на суму 20000,00грн.,
від 13.04.2011року за №182 на суму 27900,00грн.,
від 11.04.2011року на суму
17100,00грн.(арк..с.157-163).

В підтвердження отримання ТМЦ згідно
умов договору №27 від 01.03.2011р. позивачем
надані товарно-транспортні накладні
від 29.03.2011року за №00115, від 13.03.2011року за
№00091, від 22.03.2011року за №00105, від
25.03.2011року за №00110, від 21.03.2011року за
№00076, від 20.03.2011року за №00073 (арк..с146-151).

На виконання вимог ст.201 Податкового
кодексу України ТОВ «НКФ Антаго»
надало Позивачу податкову накладну №148
від 31.03.2011 р. на суму 129600,00грн., в тому
числі ПДВ в розмірі 21600,00грн. (арк..с.155).

Також, судом встановлено, що між
позивачем та ПП «Сайд Маркет» було
укладено договір поставки №17 від
01.03.2011р., за умовами якого продавець (ПП
«Сайд Маркет») зобов'язується передати
у власність покупця продукцію згідно
специфікацій, які є невід'ємною
частиною дійсного договору, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
надану продукцію (арк..с.105-106).

Згідно специфікації №1 від 31.03.2011року
до договору поставки №17 від 01.03.2011р.
предметом постачання є відходи
картонної тари м/в (макулатура МС-5б) у
кількості 56,10грн. на суму 109055,20грн., в
тому числі ПДВ в розмірі
18175,87грн.(арк..с.107)

Постачальником на виконання умов
договору надано видаткові накладні від
04.03.2011року за №1 на суму 15940,31грн., від
07.03.2011року за №2 на суму 16231,90грн., від
11.03.2011року за №3 на суму 15882,00грн., від
14.03.2011року за №4 на суму 15979,20грн., від
21.03.2011року за №5 на суму 16290,22грн., від
26.03.2011року за №6 на суму 15823,81грн., від
30.03.2011року за №7 на суму
12907,76грн.(арк.с.108-114)

В якості доказу відвантаження та
отримання ТМЦ за договором №17 від
01.03.2011р. позивачем надані приймальні
квитанції від 04.03.2011року за №ГГГ 00671 на
суму 15940,31грн., від 07.03.2011року за №ГГГ 00711
на суму 16231,90грн., від 11.03.2011року за №ГГГ
00781 на суму 15882,00грн., від 14.03.2011року за
№ГГГ00811 на суму 15979,20грн., від 21.03.2011року
за №ГГГ 00891 на суму 16290,22грн., від
26.03.2011року за №ГГГ 01002 на суму 15823,81грн.,
від 30.03.2011року за №ГГГ 01005 на суму
12907,76грн., які підписані уповноваженими
особами підприємств та скріплені
печатками (арк..с.115-121).

В підтвердження отримання ТМЦ згідно
умов договору №17 від 01.03.2011р. позивачем
надані товарно-транспортні накладні
від 04.03.2011року за №00075, від 07.03.2011року за
№00080, від 11.03.2011року за №00088, від
14.03.2011року за №00095, від 21.03.2011року за
№00103, від 26.03.2011року за №00109, від
30.03.2011року за №00112 (арк.с.122-128).

На виконання вимог ст.201 Податкового
кодексу України ПП «Сайд Маркет»
надало позивачу податкову накладну №332
від 31.03.2011 р. на суму 109055,20грн., в тому
числі ПДВ в розмірі 18175,87грн.(арк..с.129)

В підтвердження виконання умов
договорів поставки №17 від 01.03.2011року,
№27 від 01.03.2011року та з метою надання
доказів щодо подальшої реалізації в
господарській діяльності придбаних
ТМЦ, позивачем надано договір купівлі -
продажу від 01.02.2011року за №126, укладений
між позивачем та Відкритим акціонерним
товариством «Рубежанський
картонно-тарний комбинат», за умовами
якого продавець (ПрАТ «Донекоресурси»)
зобов'язується поставити покупцю (ВАТ
«Рубежанський картонно-тарний
комбинат») макулатуру згідно
специфікацій, що оформлені в додатках
або додаткових угодах до договору, а
покупець прийняти та оплатити
зазначений товар (арк..с.164-166).

Згідно додатку №1 від 01.02.2011року
продавець зобов'язується поставляти
покупцю щомісячно макулатури різних
марок загальним обсягом 300-400тон.
Умовами поставки зазначено Инкотермс -
2000 FCA - склад продавця (арк..с.167).

Позивачем на виконання вимог ст.201
Податкового кодексу України надано ВАТ
«Рубежанський картонно-тарний
комбинат» податкову накладну №4 від
31.03.2011року на суму 557277,60грн., в тому
числі ПДВ 92879,60грн.(арк..с.196).

Факт реальності здійснення
вищезазначеної угоди, зокрема,
підтверджується специфікаціями до
договору від 01.02.2011року за №126 та
товарно - транспортними накладними, які
свідчать про перевезення придбаних
ТМЦ, журналом відгрузки макулатури на
ВАТ «Рубежанський картонно-тарний
комбинат», даними лабораторного
аналізу на вологість (2011рік),
інвентарна картка обліку основних
засобів.

Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу
України передбачено, що податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Вимоги до податкової накладної
встановлені п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України, при цьому акт
перевірки позивача не містить посилань
на порушення вимог заповнювання
спірних податкових накладних.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
визначено, що первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Оскільки, на підтвердження виконання
вищезазначених договорів позивачем
суду надані первинні бухгалтерські
документи, які свідчать про фактичне
здійснення даних господарських
операцій, у тому й числі податкові
накладні, платіжні доручення,
приймальні квитанції, специфікації,
видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість висновку
податкового органу щодо заниження
позивачем суми податку на додану
вартість на 39776,00 грн. за період
березень 2011року по взаємовідносинам з
ТОВ «НКФ Антаго» та ПП «Сайд Маркет».

Стосовно посилання відповідача на
висновки, викладені в актах Ленінської
МДПІ у м. Луганську від 31.05.2011р. за
№1008/16/36638401 та Алчевської ОДПІ від
05.03.2012р. за №556/236-36526593, суд зазначає
наступне:

Частиною 4 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Зі змісту ч.1 ст.11 КАС України
вбачається, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Частина 1 ст. 71 цього Кодексу
встановлює, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В зазначених актах зазначається, що
господарські операції з контрагентами
ТОВ «НКФ Антаго» та ПП «Сайд Маркет» не
підтверджуються стосовно врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових, виробничо-складських
приміщень та іншого майна, які
економічно необхідні для здійснення
господарських операцій.

Проте, в вищевказаних актах відсутня
інформація, яка може бути достатньою
для формування доказової бази у ході
проведення перевірок по ланцюгу
постачання ТОВ «НКФ Антаго» та ПП
«Сайд Маркет».

Так, встановлення ознак «нереальності»
правочинів внаслідок відсутності
платника за місцезнаходженням,
відсутності адміністративно-технічних
можливостей для здійснення діяльності
є початковим етапом при відпрацюванні
таких платників.

Основні вимоги до змісту доказової
бази для встановлення правочинів
такими, що мають нереальний характер -
це інформація посадових осіб щодо
фактичного здійснення господарських
операцій, визначення товарного,
грошового потоків, аналізу
документального оформлення проведених
операцій, виконання робіт,
транспортування, фактичне
використання товарів у гомподарській
діяльності, тощо.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не надано доказів про
умисність укладення угод між Позивачем
та ТОВ «НКФ Антаго» та ПП «Сайд Маркет»
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, а
саме, рішення суду у цивільній чи
господарській справі, вироку суду у
кримінальній справі або іншого
належного доказу на підтвердження
«нереальності» здійснених
контрагентом позивача господарських
операцій.

За таких обставин суд не вважає
переконливими висновки відповідача
щодо відсутності реальності
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами ТОВ «НКФ Антаго»
та ПП «Сайд Маркет».

Крім того, Ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 14.02.2012року по справі №2а-10483/11/1270
було залишено без змін постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 22.11.2011року,
якою задоволені позовні вимоги ТОВ
«НКФ «Антаго» до Ленінської
міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Луганську про визнання
протиправними дій щодо проведення
камеральної перевірки, за результатами
якої складено акт від 31.05.2011р. за
№1008/16/36638401, щодо невизнання та
анулювання задекларованої в
податковій декларації з податку на
додану вартість за березень 2011року
суми податкового зобов'язання та
податкового кредиту, зобов'язання
поновити у всіх електронних системах
задекларовані в податковій декларації
з податку на додану вартість за
березень 2011року суми податкового
зобов'язання та податкового кредиту.

Таким чином, посилання податкового
органу в акті перевірки позивача від
11.10.2012року на висновки акта перевірки
контрагента позивача від 31.05.2011р. за
№1008/16/36638401, дії по складанню якого
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2012року
по справі №2а-10483/11/1270 були визнані
протиправними є такими, що не
відповідають дійсності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
податкові повідомлення - рішення за
№ від 31.10.2013року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на загальну суму
39777,00 грн., в тому числі за основним
платежем - 39776,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) -
1,00грн. є неправомірним та таким, що
підлягає скасуванню.

У відповідності до положень ст. 94
Кодексу адміністративного
судочинства судовий збір, сплачений
позивачем при зверненні до суду
підлягає стягненню з Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86,
94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

Позов Приватного акціонерного
товариства «Донекоресурси» до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
податкового повідомлення-рішення за
№ від 31.10.2013року задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Калінінському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області № від 31.10.2013року,
відповідно до якого збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 39777 грн., у тому
числі за основним платежем - 39776 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 1
грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного акціонерного
товариства «Донекоресурси» (83017,
Донецька область, м.Донецьк, вул.
Овнатаняна,22а, ) судовий
збір в сумі 1720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн. 50 коп.

Постанову прийнято у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частини у судовому
засіданні 16.01.2014 року.

Повний текст постанови відповідно до
ч.3 ст.160 КАС України складений 21.01.2014р.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10 - денний строк з дня
отримання постанови апеляційної
скарги з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Мозговая Н. А.