Справа № 530/77/13-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 р.Справа № 530/77/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Зіньківського районного суду
Полтавської області від 10.10.2013р. по
справі № 530/77/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Зіньківському районі
Полтавської області , Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області

про перерахунок пенсії у зв'язку з
інвалідністю, пов'язаною з
Чорнобильською катастрофою,

ВСТАНОВИЛА:

19.06.2009 року позивач, ОСОБА_1, звернувся
до Зіньківського районного суду
Полтавської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Зіньківському районі Полтавської
області (надалі - відповідач), з
урахуванням збільшених позовних вимог
поданих 03.09.2013р. просив суд:

Визнати протиправною бездіяльність
Управління пенсійного фонду України в
Зінківському районі та Головного
Управління пенсійного фонду України в
Полтавській області по не нарахуванню
та невиплаті йому в повному обсязі
державної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до вимог ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткової пенсії за шкоду, завдану
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком відповідно до вимог
ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру пенсії
за віком відповідно до ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і без
застосування ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» про
збільшення розміру пенсії у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, в тому числі
індексації відповідно до Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-ХІІ
та Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003р. за №1078, з
послідуючими змінами та доповненнями.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Зінківському районі та
Головне Управління пенсійного фонду
України в Полтавській області
здійснити йому перерахунок та виплату
в повному обсязі державної пенсії у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
відповідно до вимог ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткової пенсії за шкоду, завдану
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком відповідно до вимог
ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру пенсії
за віком відповідно до ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
застосування ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» про
збільшення розміру пенсії у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, в тому числі
індексації відповідно до Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-ХІІ
та Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003р. за №1078, з
послідуючими змінами та доповненнями,
починаючи з дня призначення
інвалідності - 26.03.2009р. з урахуванням
проведених виплат.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Зінківському районі та
Головне Управління пенсійного фонду
України в Полтавській області
проводити йому в повному обсязі на весь
період існування та реалізації статусу
позивача, як учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, 1 категорії, інваліда II групи, з
реалізацією прав на державну пенсію на
пільгових умовах відповідно до вимог
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, завдану здоров'ю на пільгових
умовам відповідно до ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 75% мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розміру пенсії за
віком відповідно до ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та офіційно
визначеним розмірам мінімальної
пенсії за віком відповідно до
законодавства України із
застосуванням ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» про
збільшення розміру пенсії у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, в тому числі
індексації відповідно до Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-ХІІ
та Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003р. за №1078, з
послідуючими змінами та доповненнями.

Постановою Зіньківського районного
суду Полтавської області від 10.10.2013
року по справі № 530/77/13-а в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Зіньківського районного
суду Полтавської області від 10.10.2013
року по справі № 530/77/13-а та прийняти
нове рішення, яким задовольнити позов в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначив, що судом
першої інстанції не враховано приписи
ст. 21 Конституції України, ст.ст. 50, 54, 59,
60, 67 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ст. 11, 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове держане пенсійне
страхування". Також посилається на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.03.2013 року
яким визнано протиправним та скасовано
рішення Комісії зі спірних питань
визначення статусу осіб, які брали
участь у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС при Міністерстві
соціальної політики України, оформлене
протоколом № 52 від 04.10.2012 року в частині
непідтвердження факту виконання робіт
у зоні відчуження у 1986 році ОСОБА_1 з
вилученням посвідчення з
повідомленням місцевих органів
виконавчої влади та місцевого
самоврядування та зобов'язано Комісію
зі спірних питань визначення статусу
осіб, які брали участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
при Міністерстві соціальної політики
України повторно розглянути питання
про видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
категорії 2(1).

Відповідач подав заперечення в яких
просив залишити постанову
Зіньківського районного суду
Полтавської області від 10.10.2013 року по
справі № 530/77/13-а без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення. Зазначив, що
відповідно до ст. 7 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» військовослужбовцям, особам, які
мають право на пенсію за цим Законом та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором.

Також зазначив, що ОСОБА_1 перебував на
обліку в Головному управлінні ПФУ
Полтавської області з 12.10.1989р. по
30.04.2010р., а потім був прийнятий на облік
до Головного управління ПФУ в
Полтавській області лише з 21.01.2013р., де
перебуває по теперішній час, в позовній
заяві просить зобов'язати Головне
управління провести перерахунок з дня
призначення інвалідності комісією
МСЕК, незважаючи на той факт, що пенсію
по інвалідності ОСОБА_1 призначено
згідно матеріалів пенсійної справи
лише з 29.04.2009р. Позивачу на момент
подання ним позовної заяви до
отримуваної ним пенсії вже було
призначено додаткову пенсію. Повторне
або подвійне призначення цієї
додаткової пенсії законодавством не
передбачено.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
серії НОМЕР_1 та вкладкою до нього
НОМЕР_2, є інвалідом другої групи
безстроково та учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, його інвалідність
пов'язана з наслідками Чорнобильської
катастрофи (т.1 а.с.4).

За повідомленням УПФУ у Зіньківському
районі ОСОБА_1 у період з 29.04.2009р. по
30.04.2010р., та з 21.01.2013р. отримує пенсію по
інвалідності згідно Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» (т.1. а.с.200-201).

07.04.2009 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ у
Зіньківському районі з письмовою
заявою про перерахунок пенсії згідно
ст.50, ч.4 ст.54. ст.67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильські катастрофи» (т. 1. а.с.10).

21.04.2009 року позивач отримав відповідь
про відмову зробити перерахунок
пенсії, оскільки він знаходився на
пенсії згідно Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб». ( т. 1, а.с. 11).

Не погодившись з таким рішенням
відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про його оскарження та
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Зінківському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок починаючи з 26.03.2009р. та
виплату держаної пенсії відповідно до
вимог ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, завдану здоров'ю на пільгових
умовам відповідно до ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 75% мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розміру пенсії за
віком відповідно до ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та офіційно
визначеним розмірам мінімальної
пенсії за віком відповідно до
законодавства України із
застосуванням ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» про
збільшення розміру пенсії у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, в тому числі
індексації відповідно до Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-ХІІ
та Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003р. за №1078, з
послідуючими змінами та доповненнями,
а також зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Зінківському районі Полтавської
області здійснювати виплату вказаних
пенсій на весь період існування та
реалізації статусу позивача.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, на час звернення з заявою до
Управління пенсійного фонду України
були відсутні підстави для проведення
перерахунку пенсії позивача
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя та
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Як встановлено судом першої інстанції
позивач з 12.10.1989 року по 30.04.2010 року
перебував на обліку як пенсіонер в
Головному управлінні ПФУ Полтавської
області та отримував пенсію відповідно
до Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб".

Таким чином на час звернення - 07.04.2009
року до Управління пенсійного фонду
України в Зіньківському районі
Полтавської області щодо призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивач
перебував на обліку в Головному
управлінні ПФУ Полтавської області та
отримував пенсію відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб".

Відповідно до вимог ст. 49 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії особам, віднесеним до категорії
1,2,1 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії, б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров», яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України основних соціальних гарантій,
визначаються Законом України «Про
державні соціальні стандарти і
державні соціальні гарантії».

За змістом абзацу третього статті 1
Закону України «Про державні соціальні
стандарти і державні соціальні
гарантії» державні соціальні гарантії
- встановлені законами мінімальні
розміри оплати праці, доходів громадян,
пенсійного забезпечення, соціальні
допомоги, розміри інших видів
соціальних виплат, встановлені
законами та іншими
нормативно-правовими актами, які
забезпечують рівень життя не нижчий
від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України
«Про прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум вартісна величина достатнього
для забезпечення нормального
функціонування організму людині
збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості. Прожитковий мінімум
застосовується для встановлення
розмірів мінімальної заробітної плати
та мінімальної пенсії за віком,
визначення розмірів соціальної
допомоги, допомоги сім'ям з дітьми,
допомоги по безробіттю, а також
стипендій та інших соціальних виплат
виходячи з вимог Конституції України
та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється
Кабінетом Міністрів України і щороку
затверджується Верховною Радою
України в законі про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Визначений статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком, для визначення
якого застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений Законом
України «Про Державний бюджет України»
на відповідний рік, є певним
стандартом, в порівнянні з яким
визначаються розміри інших видів
соціальних виплат та допомоги.

Мінімальний розмір пенсії за віком, для
визначення якого застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність, є відправною
величиною, від якої проводиться
розрахунок пенсій, визначених в
статтях 50, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до п.4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530
"Про деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян" інвалідам
II групи віднесеним до 1 категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю у
розмірі 20 % прожиткового мінімуму для
осіб які втратили працездатність.

Згідно п. 4 ст. 54 Закону України Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09.07.2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. № 10-рп/2008) в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
другій групі інвалідності 8
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(в редакції від 09.07.2007р. згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) особам,
віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам другої групи - 75%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09.07.2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. № 10-рп/2008) у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до ст. 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" військовослужбовцям, особам які
мають право на пенсію за цим законом та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором.

Згідно п.6 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України '"Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 року № 22-1, особам, які одержують
пенсії від інших органів і набули право
на пенсію яка призначається органами
Пенсійного фонду, пенсія призначається
з дня звернення з урахуванням п.5
вищезазначеного порядку днем
звернення за перерахунком пенсії
переведенням з одного виду пенсії на
інший, вважається день приймання
органом, що призначає пенсію заяви з
усіма необхідними документами. У
такому самому порядку призначається
пенсія відповідно до вимог Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", особам
які одержують пенсію призначену
органами пенсійного фонду України за
іншими законами.

Враховуючи, що позивач є інвалідом II
групи внаслідок захворювання від
Чорнобильської катастрофи, є особою, що
віднесена до першої категорії згідно
Закону Украй «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильські катастрофи»,
на час звернення з заявою отримував
пенсію, по інвалідності призначену
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб" та перебував на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Полтавській області та не
отримував пенсію на час звернення з
заявою в Управлінні Пенсійного фонду
України в Зіньківському районі
Полтавської області, колегія суддів
вважає, що у позивача на час звернення
до Управління пенсійного фонду України
в Зіньківському районі Полтавської
області були відсутні підстави для
проведення перерахунку пенсії
позивача відповідно до Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Інші доводи апеляційної скарги
висновок суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Зіньківського районного
суду Полтавської області від 10.10.2013р.
по справі № 530/77/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій
С.П.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Перцова Т.С.