Справа № 812/10622/13-а
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/10622/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Каюди А.М.,

при секретарі: Опейкіній Є.А.,

за відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Первомайську Луганської області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості розмірі
340,00грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в м. Первомайську Луганської
області, звернувся до Луганського
окружного адміністративного суду з
позовом до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 в якому позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 340,00грн.
Вказана заборгованість виникла у
відповідача внаслідок несплати
останнім грошового зобов'язання
визначеного в прийнятих управлінням
Пенсійного фонду рішеннях про
нарахування штрафної санкції.
Підставою для нарахування штрафної
санкції стало не своєчасне подання
фізичною особою - підприємцем
звітності за 2008 та 2009 роки.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав до суду
клопотання відповідно до якого просив
провести розгляд справи за відсутності
представника управління Пенсійного
фонду.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, судом було здійснено заходи
щодо належного повідомлення
відповідача про час та дату розгляду
справи, а саме направлено копію ухвали
про відкриття провадження по справі
разом з судовою повісткою на адресу за
місце проживанням відповідача, а саме,
Луганська область, м. Первомайськ, вул.
Харківська, 14/58. Однак конверт з
вказаним відправленням було повернуто
на адресу суду без вручення адресату, з
відміткою пошти «за закінченням
терміну зберігання».

Відповідно до положень ч. 11 ст. 35 КАС
України, у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до частини 6 статті 71 КАС
України якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
ОСОБА_1 зареєстрований в якості
фізичної особи - підприємця, перебуває
на обліку в якості платника внесків в
Управлінні Пенсійного фонду в м.
Первомайську Луганської області, що
підтверджується карткою
страхувальника. (а.с.6,20)

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
на період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким нормативним актом що регулював
вищезазначені правовідносини є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» №1058-ІV.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» №1058-ІV
від 9 липня 2003 року (далі - Закон №1058)
визначає принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду.

Страхувальниками відповідно до статті
14 цього Закону є роботодавці:
підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року
страхові внески - кошти відрахувань на
соціальне страхування, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачено, що
страхувальник зобов'язаний подавати
звітність територіальним органам
Пенсійного фонду у строки, в порядку та
за формою, встановленими Пенсійним
фондом та нараховувати, обчислювати і
сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Також відповідно до статті 20 вказаного
Закону обчислення страхових внесків
територіальними органами Пенсійного
фонду у випадках, передбачених цим
Законом, здійснюється на підставі
складених актів перевірки
правильності нарахування та сплати
страхових внесків, звітності, що
подається страхувальником,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суму заробітної плати
(доходу), на які відповідно до цього
Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України
від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків. У разі наявності в платника
страхових внесків одночасно із
зобов'язаннями із сплати страхових
внесків зобов'язань із сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати страхових внесків
виконуються в першу чергу і мають
пріоритет перед усіма іншими
зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо
виплати заробітної плати (доходу).

Стаття 106 Закону №1058 встановлює
відповідальність страхувальників,
банків, організацій, що здійснюють
виплату і доставку пенсій, та їх
посадових осіб.

Пунктом 5 частини 9 вказаної статті
визначено що виконавчі органи
Пенсійного фонду застосовують до
страхувальників такі фінансові
санкції, зокрема, за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян;

Про нарахування пені та накладення
штрафів, передбачених частинами
дев'ятою і десятою цієї статті,
посадові особи виконавчих органів
Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, підлягають сплаті
страхувальником, банком чи
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. При цьому в цей
же строк страхувальник, банк чи
організація, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, має право оскаржити
зазначене рішення до вищого органу
Пенсійного фонду або в судовому
порядку з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
відповідного виконавчого органу
Пенсійного фонду, яким прийнято це
рішення. (частина 13 статті 106 Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»)

Також, зазначеною статтею передбачено,
що рішення органу Пенсійного фонду про
нарахування пені або накладення
штрафу, передбачених частинами
дев'ятою і десятою цієї статті, є
виконавчим документом.

Суми пені та фінансових санкцій,
застосованих за порушення порядку та
строків обчислення, нарахування та
сплати страхових внесків стягуються в
тому ж порядку, що й недоїмка із сплати
страхових внесків.

Суми пені та штрафів можуть бути
включені до вимоги про сплату недоїмки,
якщо застосування цих фінансових
санкцій пов'язано з виникненням та
сплатою недоїмки.

Пункт 15 статті 106 Закону України №1058
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачає, що
строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Первомайську
Луганської області було складено 03
вересня 2013 року акт №966 про
встановлення факту несвоєчасного
подання фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 звітності до Пенсійного фонду
України за 2008 та 2009 рік. Звітність про
нарахування страхових внесків за
вказані періоди подана відповідачем
лише 03 вересня 2013 року, чим порушено п.4
ст.17 Закону України від 09 липня 2003 року
№ 1058-I «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та п. 1.3
Порядку формування та подання органам
Пенсійного фонду України відомостей
про застраховану особу, що,
використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, затвердженого
постановою правління ПФУ від 10.06.2004 №7-6.
(а.с.19)

Відповідно до встановленого
порушення, а саме несвоєчасне подання
страхувальником звітності до
Пенсійного фонду, були прийняті
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Первомайську Луганської області
рішення №1432, №1433 від 03 вересня 2013 року
на підставі пункту 5 частини дев'ятої
статті 106 Закону України №1058 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», якими застосовані до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
штрафні санкції в розмірі 170,00грн.,
відповідно до кожного рішення. (а.с.7)
Станом на час розгляду справи
сторонами до суду не надано відомостей
щодо оскарження вказаних рішень, а від
так сума штрафної санкції яка
визначена у цих рішеннях є узгодженою.

В добровільному порядку сума
штрафної санкції в загальному розмірі
340,00грн., що нарахована рішеннями №1432,1433
від 03 вересня 2013 року відповідачем в
добровільному порядку не сплачена, що
підтверджується карткою особового
рахунку. (а.с.9)

Оскільки на час розгляду справи
фізичною особою - підприємцем не
сплачено штрафні санкції в розмірі
340,00грн., що нараховані рішеннями
Пенсійного фонду №1432, №1433 від 03
вересня 2013 року за несвоєчасне подання
звітності, що підтверджується
матеріалами справи, суд приходить до
висновку про задоволення
адміністративного позову Управління
Пенсійного фонду України в м.
Первомайську Луганської області.

Відповідно до статті 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м.
Первомайську Луганської області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості розмірі
340,00грн. задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Первомайську Луганської області (93200,
Луганська область, м. Первомайськ, вул.
Куйбишева,16а) заборгованість зі сплати
штрафної санкції в розмірі 340,00грн.
(триста сорок гривень 00коп.)

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Постанову у повному обсязі складено та
підписано 27 січня 2014 року .

Суддя
А.М. Каюда