Справа № 2а-1670/7182/12
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р.Справа № 2а-1670/7182/12

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання
Павленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ФОП ОСОБА_1 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.12.2012р.
по справі № 2а-1670/7182/12

за позовом ДПІ у м. Полтаві
Полтавської області Державної
податкової служби

до ФОП ОСОБА_1

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12 грудня
2012р. адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Полтавської області Державної
податкової служби до СПДФО ОСОБА_1 про
стягнення боргу задоволено. Стягнуто з
СПДФО ОСОБА_1 на р/р 0002 код
бюджетної класифікації платежу 14010100
одержувач УДКС у місті Полтаві
Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк
одержувача: ГУДКС України у
Полтавській області МФО 831019 податковий
борг з податку на додану вартість у
сумі 69822 (шістдесят дев'ять тисяч
вісімсот двадцять дві) грн. 12 коп. ; на
р/р 0002, код бюджетної класифікації
платежу 11010500 одержувач УДКС у місті
Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510,
банк одержувача: ГУДКС України у
Полтавській області МФО 831019 податковий
борг з податку на доходи фізичних осіб,
що сплачуються фізичними особами за
результатами річного декларування в
розмірі 37537,65 грн.

СПДФО ОСОБА_1, не погоджується з
вказаною постановою суду, в
апеляційній скарзі вказує, що судом не
було повно з'ясовано обставини, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважав встановленими,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
12.12.2012року, ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
постанову суду першої інстанції,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимог, суд
першої інстанції виходив з того , що за
СПДФО ОСОБА_1 лічиться податковий борг
з податку на додану вартість у сумі
69822,12 грн. та податковий борг з податку
на доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування в розмірі
37537,65грн., який самостійно ним не
сплачений, тому підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Згідно п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України сума грошового
зобов'язання, самостійно узгоджена
платником податків або узгоджена в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений строк набуває статусу
податкового боргу.

Згідно з п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
Кодексу України платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до п. 20.1.18 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно п. 41.5. ст. 41 Податкового Кодексу
України податкові органи визначені
органами стягнення, які уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах
встановлених повноважень.

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно п.56.11 статті 56 Податкового
кодексу України, не підлягає
оскарженню податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України передбачено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції , що ОСОБА_1 зареєстрований як
фізична особа - підприємець 16.11.2004 року
Виконавчим комітетом Полтавської
міської ради .

07.07.2011 року податковим органом
проведено перевірку Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2009 року по
31.12.2010 року, за результатом перевірки
складено акт № 1822/1703/НОМЕР_1 від 11.03.2011
року. На підставі акту перевірки ДПІ у
м.Полтаві винесено податкове
повідомлення - рішення від 31.03.2011 року №
на суму 49558,28 грн. (за основним
платежем 39646,62 грн. та штрафними
(фінансовими) санкціями 9911,66 грн.) яке
направлено боржнику рекомендованим
листом з повідомленням та повернулося
з відміткою пошти "за закінченням
терміну зберігання". Не погоджуючись з
даним податковим повідомленням -
рішенням відповідач оскаржив його до
суду. Постановою Полтавського
окружного адміністративного суду від
03.11.2011 року у справі № 1670/6961/11 за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 до ДПІ у
м.Полтаві про визнання дій
неправомірними, визнання нечинними
податкових повідомлень - рішень в
задоволенні позову відмовлено. Ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2012 року
залишено без розгляду апеляційну
скаргу ОСОБА_1, а постанову без змін.

Станом на момент розгляду справи за
даним податковим повідомленням -
рішенням рахується борг в розмірі 49558,28
грн.

20.10.2011 року Суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
подано податкову декларацію з податку
на додану вартість № від 19.10.2011
року згідно з якою сума яка підлягає
сплаті в бюджет становить 72,00 грн.

18.11.2011 року відповідачем до ДПІ у
м.Полтаві подано податкову декларацію
з податку на додану вартість №
від 17.11.2011 року, згідно з якою сума яка
підлягає сплаті в бюджет становить 872,00
грн.

20.12.2011 року подано декларацію з податку
на додану вартість № від 20.01.2012
року, згідно з якою сума яка підлягає
сплаті в бюджет становить 4657,00 грн.

08.11.2011 року ДПІ у м.Полтаві проведено
камеральну перевірку з питань
своєчасності сплати податкових
зобовязань по податку на додану
вартість згідно поданих декларацій, за
результатом складено акт №
8611/1706/НОМЕР_1 від 08.11.2011 року. На підставі
акту перевірки винесено податкове
повідомлення - рішення від 21.12.2011 року №
на суму 10,70 грн. Доказів
оскарження вказаного податкового
повідомлення - рішення до суду не
надано.

08.11.2011 року ДПІ у м.Полтаві проведено
камеральну перевірку з питань
своєчасності сплати податкових
зобов'язань по податку на додану
вартість згідно поданих декларацій, за
результатом складено акт №
8610/1706/НОМЕР_1 від 08.11.2011 року. На підставі
акту податковим органом прийнято
податкове повідомлення - рішення №
від 21.12.2011 року на суму 644,56 грн.
Доказів оскарження вказаного
податкового повідомлення - рішення до
суду не надано.

19.03.2012 року відповідачем подано до ДПІ у
м.Полтаві податкову декларацію з
податку на додану вартість № від
19.03.2012 року, відповідно до якої сума, яка
підлягає сплаті в бюджет становить 526,00
грн., проте вона залишається не
сплаченою.

05.03.2012 року ДПІ у м.Полтава проведено
камеральну перевірку відповідача з
питань своєчасності сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання по
податку на додану вартість за 2011 рік, за
результатом проведеної перевірки
складено акт № 39/1701/НОМЕР_1 від 05.03.2012
року. На підставі акту перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
11.04.2012 року на суму 1927,92 грн. Доказів
оскарження вказаного податкового
повідомлення - рішення до суду не
надано.

13.04.2012 року ДПІ у м.Полтава проведено
камеральну перевірку відповідача з
питань своєчасності сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання по
податку на додану вартість, за
результатом складено акт № 747/1703/НОМЕР_1
від 13.04.2012 року. На підставі зазначеного
акту перевірки прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
13.04.2012 року на суму 641,27 грн. Доказів
оскарження вказаного податкового
повідомлення - рішення до суду не
надано.

19.06.2012 року відповідачем подано до
податкового органу податкове
декларацію з податку на додану
вартість № від 19.06.2012 року згідно
з якою сума яка підлягає сплаті в
бюджет становить 555,00 грн.

20.07.2012 року відповідачем подано до
податкового органу податкове
декларацію з податку на додану
вартість № від 20.07.2012 року згідно
з якою сума яка підлягає сплаті в
бюджет становить 1031,00 грн.

17.08.2012 року відповідачем подано до
податкового органу податкове
декларацію з податку на додану
вартість № від 17.08.2012 року згідно
з якою сума яка підлягає сплаті в
бюджет становить 424,00 грн.

Вищезазначені задекларовані суми з
податку на додану вартість
відповідачем сплачені не були.

11.03.2011 року ДПІ у м.Полтаві проведено
документальну виїзну планову
перевірку відповідача з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2009 року по 31.12.2010 року за
результатом проведеної перевірки
складено акт № 1822/1703/НОМЕР_1 від 11.03.2011
року. На підставі акту перевірки
прийнято податкове повідомлення -
рішення № від 31.03.2012 року на суму
29734,00 грн.

Не погоджуючись з даним податковим
повідомленням - рішенням відповідач
оскаржив його до суду.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 03.11.2011 року
у справі № 1670/6961/11 за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до ДПІ у м.Полтаві про
визнання дій неправомірними, визнання
нечинними податкових повідомлень -
рішень в задоволенні позову
відмовлено. Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 03.04.2012 року залишено без розгляду
апеляційну скаргу ОСОБА_1, а постанову
без змін.

09.02.2011 року відповідачем подано до ДПІ у
м.Полтаві декларацію про доходи
одержані з 01 січня по 31 грудня 2010 року №
308380 від 09.02.2011 року згідно з якою сума
яка підлягає сплаті в бюджет становить
187,50 грн.

08.11.2011 року податковим органом
проведено камеральну перевірку з
питань своєчасності сплати суми
податкового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб за 2011 рік, за
результатами проведеної перевірки
складено акт № 8609/1706/НОМЕР_1 від 08.11.2011
року. На підставі акту перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
21.12.2011 року на суму 18,75 грн.

08.11.2011 року ДПІ у м.Полтаві проведено
камеральну перевірку з питань
своєчасності сплати суми податкового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб за 2011 рік, за результатом
проведено перевірки складено акт №
8608/1706/НОМЕР_1 від 08.11.2011 року. На підставі
акту перевірки податковим органом
прийнято податкове повідомлення -
рішення № від 21.12.2011 року на суму
465,08 грн. Доказів оскарження вказаного
податкового повідомлення - рішення до
суду не надано.

10.02.2012 року Суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
подано податкову декларацію про
майновий стан і доходи № від
10.02.2012 року, згідно з якою сума, яка
підлягає до сплати в бюджет становить
3543,79 грн.

10.02.2012 року відповідачем подано
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб,
отриманих фізичною особою -
підприємцем від провадження
господарської діяльності № від
10.02.2012 року, згідно з якою сума, яка
підлягає до сплати в бюджет складає
5043,79 грн.

З матеріалів справи вбачається , що
відповідач має податковий борг перед
бюджетом у сумі 107359,77 грн. , в т.ч. з
податку на додану вартість у сумі 69822,12
грн. та податковий борг з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування в розмірі
37537,65грн.

Вказана сума грошового зобов'язання
платником податків не сплачена.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу
України у разі, коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України позивачем сформовано
податкову вимогу №74 від 31.08.2012 року, яка
отримана платником податків.

Податковий борг боржника
підтверджується податковими
деклараціями, карткою особового
рахунку, податковою вимогою.

Згідно п.95.1 ст.95 Податкового кодексу
України, орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Відповідно до абзацу першого пункту 95.3
статті 95 Податкового кодексу України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, які обслуговують
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищевикладене , колегія
суддів дійшла висновку про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог та наявність правових підстав
для стягнення з відповідача
податкового боргу у сумі 107359,77 грн. , в
т.ч. з податку на додану вартість у сумі
69822,12 грн. та податковий борг з податку
на доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування в розмірі
37537,65грн.

Доводи апеляційної скарги з посиланням
на те , що в матеріалах справи відсутні
докази направлення та вручення
податкових повідомлень - рішень, тому
сума грошових зобов'язань за даним
рішеннями є неузгодженою, є
безпідставними оскільки з матеріалів
справи вбачається , що податкове
повідомлення-рішення № від 21.12.2012
р. направлене рекомендованим листом з
повідомлення про вручення та
повернулося з відміткою пошти «За
закінченням терміну зберігання»,
№ від 11.04.2012 р. отримане особисто
відповідачем, № від 13.04.2012 р. -
отримане членом сім'ї ОСОБА_1, про що
свідчить підпис особи на корінці
повідомлення про вручення, № від
21.12.2011 р. направлене рекомендованим
листом з повідомлення про вручення та
повернулося з відміткою пошти «За
закінченням терміну зберігання»,
№ від 21.11.2011 р. направлене
рекомендованим листом з повідомлення
про вручення та повернулося з
відміткою пошти «За закінченням
терміну зберігання». Докази
направлення та вручення даних
податкових повідомлень - рішень
містяться в матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги з
посиланнями на інші порушення судом
першої інстанції не впливають на
вирішення справи по суті та не є
підставою для скасування судового
рішення в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позову, та
зазначає, що доводи апеляційної скарги
не впливають на правомірність
висновків суду. Підстави для
скасування постанови суду першої
інстанції відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.12.2012р.
по справі № 2а-1670/7182/12 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В.
Григоров А.М. Повний текст ухвали
виготовлений 27.01.2014 р.