Справа № 815/580/14
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2014-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/580/14
УХВАЛА

25 січня 2014 року
м. Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Тарасишина О.М.,
розглянувши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Державної казначейської служби
України про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії та стягнення моральної шкоди,
-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний
позов ОСОБА_1 до Державної
казначейської служби України про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди.

У прохальній частині позову ОСОБА_1
просить суд зобов'язати Державне
казначейство України здійснити дії
щодо виконання постанови
Суворовського районного суду м. Одеси
від 11 квітня 2013 року у справі № 523/388713-а,
виконавчий лист № 2-1684/11; зобов'язати
Державне казначейство України
відповідно до частини першої статті 4
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
нарахувати та виплатити позивачу
компенсацію в розмірі трьох відсотків
річних від несплаченої суми, починаючи
з 18 липня 2013 року; стягнути з Державного
казначейства України на користь
позивача 15 000 грн. моральної шкоди;
зобов'язати Державне казначейство
України подати до суду звіт про
виконання судового рішення; допустити
негайне виконання рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 107 КАС України суддя
після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи належить позовну заяву
розглядати в порядку
адміністративного судочинства та чи
немає інших підстав для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до матеріалів справи
позивач просить зобов'язати Державне
казначейство України здійснити дії
щодо виконання постанови
Суворовського районного суду м. Одеси
від 11 квітня 2013 року у справі № 523/3887/13-а
про стягнення нарахованої, але не
виплаченої пенсії, отже питання про
виконання вищезазначеного рішення
суду повинно розглядатися у порядку
передбаченому КАС України, в даному
випадку судом, який прийняв рішення та
Законом України «Про виконавче
провадження».

Згідно п. 4 ст. 257 КАС України примусове
виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення). Примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу". Статтею 8
Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

Законом України «Про державну
виконавчу службу» визначено, що
Державна виконавча служба входить до
системи органів Міністерства юстиції
України і здійснює виконання рішень
судів, третейських судів та інших
органів, а також посадових осіб (далі -
рішень) відповідно до законів України.
Завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
законом.

Адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1 - 4 частини першої статті 18 КАС України
підсудні місцевим загальним судам як
адміністративним судам.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
позивачу, що йому необхідно звернутися
до суду, що ухвалив рішення в порядку
забезпечення примусового виконання
рішення суду, що набрало законом сили.

Враховуючи вищезазначене, спірні
правовідносини підлягають розгляду
місцевим загальним судом, як
адміністративним судом (в даному
випадку Суворовським районним судом м.
Одеси)

Згідно п.6 ч.3 ст.108 КАС України, якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому
адміністративному суду, повертає
позовну заяву позивачеві для подання
до належного суду.

На підставі вищенаведеного, суд вважає
за необхідне повернути позовну заяву
позивачеві.

Керуючись ст.ст. 18, 108, 158-160 КАС України,
суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної
казначейської служби України про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди - повернути
позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, яка
подала позовну заяву, разом із позовною
заявою та усіма доданими до неї
матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що він може
звернутися з позовом до місцевого
загального суду як адміністративного
суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя
О.М. Тарасишина