Справа № 2-а-865/11
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"28" січня 2014 р.
Справа № 2-а-865/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області на
постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від "31" травня
2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 31.05.2011
року позов ОСОБА_3 задоволено частково:
зобов'язано УПФУ в м. Кузнецовськ
здійснити перерахунок і виплату
позивачу пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірах передбачених ст.ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 24.09.2010 р. по
31.05.2011 р. включно, з врахуванням
проведених нарахувань і виплат; в решті
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить вказану постанову скасувати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Позивач звернувся до суду із позовом як
особа, яка постраждала від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
що є інвалідом 3 групи, інвалідність
якого пов'язана з аварією на ЧАЕС. Судом
першої інстанції встановлено, що вона
отримує пенсію та додаткову пенсію,
передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ, але
у розмірах, встановлених постановою
КМУ.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на соціальний захист
визначені Законом №796-XII "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ст. 50 Закону особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам I групи - 100
процентів мінімальної пенсії за віком;
інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком; інвалідам
III групи, хворим внаслідок
Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу - 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно вимог статті 54 Закону України
від 28.02.91р. №796-12 "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" ( в редакції, чинній на час
спірних відносин) обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, із заробітку за межами
зони відчуження провадиться на
загальних підставах відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". В усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, відносно яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
I групі інвалідності - 10 мінімальних
пенсій за віком; по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався
розрахунок виплат позивачу,
передбачених Законом №796-XII,
визначалися згідно постанови Кабінету
Міністрів України №530 від 28.05.2008 р.
"Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян" та № 654 від
16.07.2008 р. «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян».
Зазначеними постановами, всупереч
вимогам Закону № 796-ХІІ, який
встановлює розмір доплати як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати або пенсії,
визначеної Законом на час здійснення
виплати, установлено конкретний розмір
доплати в твердій грошовій сумі та у
розмірі до прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що при визначенні розміру
пенсії та додаткової пенсії
застосуванню підлягають саме ст.ст.50,54
Закону №796-ХІІ, а не постанови КМУ за
№530 від 28.05.2008 р. № 654 від 16.07.2008 р., які
істотно звужують обсяг встановлених
законом прав.

Щодо періоду, за який має бути
проведено перерахунок та виплату
пенсії, то суд правильно визначив його
відповідно до ч.2 ст.99 КАС України - в
межах строку звернення до суду,
залишивши без розгляду ухвалою від
31.05.2011 року період з 01.03.2007 року по 23.09.2011
року.

Стосовно посилання апеляційної скарги
на порушення судом ч. 4 ст. 45 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" щодо
того, що підставою для перерахунку
пенсії є заява громадянина, колегія
суддів зазначає, що в даному випадку
відповідачем проводилося нарахування
та виплата пенсії в розмірах, значно
менших, ніж встановлено Законом
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Тому зобов'язання УПФУ в м.
Кузнецовську здійснити перерахунок та
виплату пенсії в правильних розмірах
не є перерахунком пенсії в розумінні
ст. 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Отже, постанову судом першої інстанції
прийнято з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,
підстави для її скасування відсутні.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
залишити без задоволення, а постанову
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від "31" травня 2011 р.
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області м-н
Вараш, 25А, м.Кузнецовськ, Рівненська
область, 34400