Справа № 823/1702/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 06
червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання незаконними та
скасування вимоги, повідомлення і
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ФОП ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом, у якому просила
визнати протиправними та скасувати
вимогу Управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі
Черкаської від 31 січня 2013 року № Ф-89,
повідомлення-розрахунок від 31 січня 2013
року № Ф-89 та рішення від 26 лютого 2013
року № 258 про сплату недоїмки.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року вказаний адміністративний позов
було задоволено в частині вимог про
скасування вимоги від 31 січня 2013 року №
Ф-89 та рішення від 26 лютого 2013 року № 258.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що позивач не набув
загального пенсійного віку, а тому не
звільняється від сплати страхових
внесків.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області - залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року - без змін виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2
надійшли від Управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області
повідомлення-розрахунок від 31 січня 2013
року № Ф-89 та вимога від 31 січня 2013 року
№ Ф-89.

Згідно вказаних документів позивач
зобов'язаний перерахувати на
казначейський рахунок відповідача
єдиний страховий внесок за період з
січня по грудень 2012 року у розмірі 4572
грн. 42 коп.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі
Черкаської області від 26 лютого 2013 року
№ 258 на позивача було накладено штрафні
санкції у розмірі 170 грн. 00 коп. за
неподання звітності щодо єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

ФОП ОСОБА_2 вважає дії відповідача щодо
нарахування єдиного страхового внеску
за період з січня по грудень 2012 року
неправомірними, у зв'язку з чим
звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ФОП ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що з 24 лютого
2011 року позивач звільнена від сплати
єдиного страхового внеску на підставі
ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно ч. 4 ст. 4 вказаного Закону особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.

В зазначеній редакції ч. 4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» діє з 06 серпня
2011 року.

ФОП ОСОБА_2 обрала спрощену систему
оподаткування, що не заперечується
відповідачем.

Відповідно до пенсійного посвідчення
№ НОМЕР_1 від 24 лютого 2011 року ОСОБА_2
призначено пенсію за віком.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що з лютого 2011 року
позивач звільнена від сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Як на підставу для скасування
постанови суду від 06 червня 2013 року
відповідач посилається на те, що ОСОБА_2
не набула пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Вказані доводи відповідача колегія
суддів вважає необґрунтованими з
огляду на те, що при призначенні
позивачу пенсії за віком було
застосовано пільгу, передбачену ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Правомірність призначення позивачу
пенсії за віком не є предметом
доказування у даній справі, адже ч. 4 ст.
4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
пов'язує звільнення від сплати єдиного
внеску саме з фактом призначення та
отримання пенсії за віком, а не
досягненням особою певного віку.

Як раніше зазначалося, фактичне
отримання позивачем пенсії за віком
підтверджується пенсійним
посвідченням № НОМЕР_1 від 24 лютого 2011
року.

У відповідності до п. 3.3 Порядку
формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 08 жовтня 2010 року № 22-2, норми
якого були чинними на час виникнення
спірних правовідносин, фізичні
особи-підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Звіт зазначеними особами не подається.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що судом першої інстанції було
правомірно скасовано вимогу від 31
січня 2013 року № Ф-89 та рішення від 26
лютого 2013 року № 258.

Доводи апеляційної скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області не спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені в
постанові від 06 червня 2013 року, та не
можуть бути підставами для її
скасування.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області - залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області - відмовити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.