Справа № 815/7046/13-а
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7046/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання
Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції,
за участю третьої особи - ОСОБА_2 про
визнання неправомірною та скасування
реєстрації права власності на
домоволодіння, зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції (надалі по
тексту - відповідач), за участю третьої
особи - ОСОБА_2, в якому просив: визнати
неправомірною та скасувати реєстрацію
комунальним підприємством «Одеське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості» права
власності на домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_2
06.12.2005 року в реєстраційній книзі №240-14,
номер запису №24514, номер витягу №9187126,
реєстраційний номер №13079296,
зареєстрованого на підставі рішення
Малиновського райсуду м. Одеси від
21.11.2005 року по справі №2-10390/05;
зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
внести до державного реєстру прав
власності запис про скасування
реєстрації права власності на
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що він є власником земельної
ділянки та успадкував право власності
на домоволодіння від ОСОБА_3, яка
померла, за адресою: АДРЕСА_2. По межі
(А-Б), зазначеної у державному акті на
земельну ділянку площею 634 м. кв.,
власником якої є позивач, знаходяться
землі ОСОБА_2 та її домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1. Рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 21.11.2005 року за ОСОБА_2 визнано право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1. 06
грудня 2005 року, на підставі вказаного
рішення КП «ОБТІ та РОН» зареєстровано
право власності за ОСОБА_2 на
домоволодіння АДРЕСА_1. 17 травня 2006
року апеляційний суд Одеської області
скасував рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 21.11.2005 року,
справу направив на новий розгляд.
Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 12.01.2011 року позовну заяву
Малиновської райадміністрації
Одеської міської ради до ОСОБА_2, треті
особи - ОСОБА_3, управління архітектури
та містобудування виконкому Одеської
міської ради, КП «ОМБТІ та РОН»,
Одеської міської ради про приведення
приміщення у первісний стан та позовну
заяву ОСОБА_2 до Малиновської
райадміністрації Одеської міської
ради, Одеської міської ради,
виконавчого комітету Одеської міської
ради, третя особа - КП «ОБТІ та РОН» про
визнання права власності - залишено без
розгляду. Крім того, рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 12.01.2011 року по справі № 2-49/2011
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, КП «ОБТІ та
РОН», треті особи - Малиновська
райадміністрація Одеської міської
ради, Одеська міська рада, виконавчий
комітет Одеської міської ради,
управління архітектури та
містобудування виконкому Одеської
міської ради про усунення перешкод у
користуванні власністю. Рішенням
апеляційного суду Одеської області від
12 липня 2011 року рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 12 січня 2011
року скасовано. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
КП «ОМБТІ та РОН» про усунення перешкод
у користуванні власністю задоволено
частково, зобов'язано ОСОБА_2
демонтувати за власний рахунок
самочинно збудований жилий будинок під
літерою «Ж», розташований по АДРЕСА_1.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.11.2011 року
рішення апеляційного суду Одеської
області від 12.07.2011 року залишено без
змін. На думку позивача, КП «ОМБТІ та
РОН», як сторона у вищезазначених
судових рішеннях, зобов'язано було ще у
2006 році внести зміни щодо реєстрації
вказаного домоволодіння на підставі
ухвали апеляційного суду Одеської
області від 17 травня 2006 року про
скасування рішення першої інстанції,
яким за ОСОБА_2 було визнано право
власності на згадане домоволодіння,
проте до цього часу зміни не внесені.
Позивач зазначив, що при зверненні до
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції щодо
внесення змін в реєстрацію вказаного
домоволодіння, він отримав відповідь в
якій зазначено, що зміни можуть бути
внесені лише за рішенням суду, що стало
підставою для звернення до суду з даним
позовом.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив позов
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
позові.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог у судовому
засіданні заперечувала у повному
обсязі з підстав викладених у
запереченнях на позов, зокрема
зазначивши, що відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» Державний реєстр речових
прав на нерухоме майно розпочав
функціонування з 01.01.2013 року.
Наповнення Державного реєстру прав
інформацією про речові права на
нерухоме майно здійснюється за заявами
заінтересованих осіб, перелік яких
визначено Порядком державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України 22.06.2011 року
№ 703. Таким чином, скасування будь-якого
запису Державного реєстру прав за
рішенням суду можливо лише за
наявності такого запису в новому
реєстрі. Таким чином, відповідач
зазначає, що на теперішній час
процедура скасування в Державному
реєстрі прав на нерухоме майно запису
про реєстрацію права власності на
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 з
урахуванням того, що запис внесений в
2005 році КП «Одеське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості» на підставі рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
законодавством України не
врегульована та здійснення цієї
процедури державним реєстратором є
технічно неможливим.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача у
судовому засіданні відносно
задоволення адміністративного позову
заперечував.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення осіб, які брали участь у
розгляді справи, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 успадкував від ОСОБА_3 право
власності на житловий будинок під
АДРЕСА_2, що підтверджується копією
заповіту від 08.12.2003 року та копією
свідоцтва про смерть ОСОБА_3 (а.с. 78, 80).

Згідно договору дарування земельної
ділянки від 05.12.2003 року, гр. ОСОБА_3
подарувала, а гр. ОСОБА_1 прийняв у дар
земельну ділянку площею - 0,0634 гектарів,
що знаходяться на території АДРЕСА_2
(а.с. 79).

ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу
№ 16562 від 30.08.1996 року, укладеного між нею
та ОСОБА_4 на Одеській товарній біржі,
зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» за
№ 24514 від 17.09.1996 року придбала будинок
АДРЕСА_1 та є суміжним
землекористувачем з ОСОБА_1, якому
ОСОБА_3 передала у дар вищезазначену
земельну ділянку площею - 0,0634 гектарів,
що знаходиться на території АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 була проведена реконструкція
вказаного будинку, а саме
реконструкція сараю літ. «Д»,
приміщення літньої кухні літ. «Г» та
будівництва будівлі літ. «Ж».

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 21.11.2005 року за ОСОБА_2
визнано право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1, до складу якого
входить житловий будинок літ. «А»
загальною площею 38,7 кв.м., житловою
площею 29,6 кв.м., житловий будинок літ.
«Ж» загальною площею 162 кв. м., житловою
площею 121,1 кв. м., надвірних будівель -
навіс літ. «Е», № 1,3 - огорожа, І -
мостіння (а.с. 37).

Вказане рішення стало підставою для
державної реєстрації КП «ОМБТІ та РОН»
права власності на зазначене
домоволодіння за ОСОБА_2

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 06.12.2005
року № 9187126 за ОСОБА_2 зареєстроване на
праві власності домоволодіння АДРЕСА_1
на підставі рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 21.11.2005 року у
справі № 2-10390/2005 (а.с. 38).

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 17 травня 2006 року за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 21.11.2005 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд (а.с. 39).

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 12.01.2011 року позовну заяву
Малиновської райадміністрації
Одеської міської ради до ОСОБА_2, треті
особи - ОСОБА_3, управління архітектури
та містобудування виконкому Одеської
міської ради, КП «ОМБТІ та РОН»,
Одеської міської ради про приведення
приміщення у первісний стан та позовну
заяву ОСОБА_2 до Малиновської
райадміністрації Одеської міської
ради, Одеської міської ради,
виконавчого комітету Одеської міської
ради, третя особа - КП «ОБТІ та РОН» про
визнання права власності - залишено без
розгляду (а.с. 40).

Крім того, рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 12.01.2011 року
по справі № 2-49/2011 відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, КП «ОБТІ та РОН», треті особи -
Малиновська райадміністрація
Одеської міської ради, Одеська міська
рада, виконавчий комітет Одеської
міської ради, управління архітектури
та містобудування виконкому Одеської
міської ради про усунення перешкод у
користуванні власністю (а.с. 41-45).

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 12 липня 2011 року рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 12 січня 2011 року скасовано. Позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, КП «ОМБТІ та РОН» про
усунення перешкод у користуванні
власністю задоволено частково,
зокрема, зобов'язано ОСОБА_2
демонтувати за власний рахунок
самочинно збудований жилий будинок під
літерою «Ж», розташований по АДРЕСА_1
(а.с. 46-47).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.11.2011 року
рішення апеляційного суду Одеської
області від 12.07.2011 року залишено без
змін (а.с. 48-50).

Судом встановлено, що ухвалою
Малиновського районного суду м. Одеси
від 20 квітня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 09 листопада 2012 року (а.с.
54-59), допущено поворот виконання
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 21 листопада 2005 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
права власності на реконструйоване
домоволодіння шляхом скасування
реєстрації права власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_2,
проведеної на підставі рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 21 листопада 2005 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради про визнання права
власності на реконструйоване
домоволодіння.

Отже з вищевикладеного вбачається, що
спір між ОСОБА_1 та відповідачем
стосовно скасування державної
реєстрації права власності на
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрованого на ім'я ОСОБА_2 06.12.2005
року в реєстраційній книзі №240-14, номер
запису №24514, номер витягу №9187126,
реєстраційний номер №13079296,
зареєстрованого на підставі рішення
Малиновського райсуду м. Одеси від
21.11.2005 року по справі №2-10390/05, вже
вирішено через поворот виконання
рішення у цивільній справі.

Позиція стосовно того, що скасування
реєстрації права власності ОСОБА_2 на
нерухоме майно має здійснюватися
шляхом повороту виконання судового
рішення по цивільній справі, на
підставі якого це право було
зареєстроване, також висловлена в
ухвалі апеляційного суду Одеської
області від 12.07.2011 року по цивільній
справі №2-49/2011 та ухвалі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 16.11.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

В адміністративному судочинстві
принцип верховенства права зобов'язує
суд надавати законам та іншим
нормативно-правовим актам тлумачення у
спосіб, який забезпечує пріоритет прав
людини при вирішенні справи.
Тлумачення законів та
нормативно-правових актів не може
спричиняти несправедливих обмежень
прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органів владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури.

Водночас, суд зазначає, що відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 2, ст. 104 КАС
України судовому захисту в порядку
адміністративного судочинства
підлягає лише порушене право. Так, до
адміністративного суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється.
Підставою для звернення особи за
захистом до суду з позовом є її
суб'єктивне уявлення, особисте
переконання в порушенні прав чи свобод,
однак обов'язковою умовою здійснення
такого захисту судом є об'єктивна
наявність відповідного порушення
права або законного інтересу на момент
звернення до суду.

При цьому слід зазначити, що неодмінною
ознакою порушення права особи є зміна
стану суб'єктивних прав та обов'язків,
тобто припинення можливості чи
неможливість реалізації її законного
права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

Проаналізувавши обставини справи, з
урахуванням нормативного регулювання
спірних правовідносин, суд дійшов
висновку про те, що оскільки на момент
розгляду справи, державна реєстрація
права власності на домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого на
ім'я ОСОБА_2 06.12.2005 року в реєстраційній
книзі №240-14, номер запису №24514, номер
витягу №9187126, реєстраційний номер
№13079296, зареєстрованого на підставі
рішення Малиновського райсуду м. Одеси
від 21.11.2005 року по справі №2-10390/05, яку
просить скасувати позивач, вже
скасована ухвалою Малиновського
районного суду м. Одеси від 20 квітня 2012
року, яка набрала законної сили, через
поворот виконання рішення у цивільній
справі, у суду відсутні підстави для її
скасування у судовому порядку, у
зв'язку із чим в задоволенні позовних
вимог в цій частині слід відмовити.

Також, з урахування того, що на момент
державної реєстрації КП «ОМБТІ та РОН»
права власності на зазначене
домоволодіння за ОСОБА_2 на підставі
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 21.11.2005 року у справі №
2-10390/2005, яке на той момент набрало
законної сили та було чинним, суд
вважає, що державна реєстрація КП
«ОМБТІ та РОН» права власності за
ОСОБА_2 на вказане домоволодіння на
момент її здійснення була правомірною,
відносно чого не заперечував у
судовому засіданні позивач.

Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 щодо
зобов'язання Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
внести до державного реєстру прав
власності запис про скасування
реєстрації права власності на
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяжень таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно; державний
реєстр речових прав на нерухоме майно -
єдина державна інформаційна система,
що містить відомості про права на
нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державний реєстр прав містить
відомості про зареєстровані права і
обтяження, суб'єктів прав, об'єкти
нерухомого майна, документи, на
підставі яких проведено державну
реєстрацію прав; порядок ведення
Державного реєстру прав визначає
Кабінет Міністрів України, згідно зі
ст.ст. 10, 11 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам,
яка проводиться на підставі заяви
власника, іншого право набувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, уповноваженої ними особи, разом
із якою подаються оригінали
документів, необхідних для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, їх
копії, засвідчені в установленому
порядку.

Ведення Державного реєстру прав
передбачає, зокрема, внесення записів
про внесення змін до записів
Державного реєстру прав, скасування
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
скасування записів Державного реєстру
прав, згідно з пп.5 п.4 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 року № 1141.

Внесення змін до записів Державного
реєстру прав, скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, скасування
записів Державного реєстру прав
проводиться державним реєстратором за
заявою, форму та вимоги до заповнення
якої встановлює Мінюст; порядок
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
та скасування записів Державного
реєстру прав установлює Міністерство
юстиції України, згідно з п.п. 33 та 44
Порядку ведення Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141.

Для внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації прав та скасування записів
Державного реєстру прав заявник подає
органу державної реєстрації прав,
державним реєстратором якого було
проведено державну реєстрацію прав,
або нотаріусу, яким проведено державну
реєстрацію прав, заяву та документи,
визначені цим Порядком, згідно з п.2.1
Порядку прийняття і розгляду заяв про
внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженого
Наказом Мінюсту від 12.12.2011 року № 3502/5.

В разі якщо органом державної
реєстрації прав або нотаріусом, до
якого звернувся заявник, не
проводилась державна реєстрація прав
на відповідний об'єкт нерухомого майна,
державний реєстратор приймає рішення
щодо відмови, зокрема, у внесенні
записів про скасування державної
реєстрації прав, відповідно до п.2.14, 2.14.2
Порядку прийняття і розгляду заяв про
внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженого
Наказом Мінюсту від 12.12.2011 року №3502/5.

Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно розпочав
функціонування з 01.01.2013 року.
Наповнення Державного реєстру прав
інформацією про речові права на
нерухоме майно здійснюється за заявами
заінтересованих осіб, перелік яких
визначено Порядком державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України 22.06.2011 року
№ 703. Таким чином, скасування будь-якого
запису Державного реєстру прав за
рішенням суду можливо лише за
наявності такого запису в новому
реєстрі.

Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
вказане у адміністративному позові
ОСОБА_1 зареєстроване до 01.01.2013 року та
не реєструвалося в Державному реєстрі
речових прав, тобто записи про
реєстрацію речових прав на вказане
майно в зазначеному реєстрі відсутні, у
зв'язку з чим суд не вбачає за можливе
внесення змін до записів Державного
реєстру прав, скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, скасування
записів Державного реєстру прав.

За таких обставин, суд не може покласти
на Реєстраційну службу Одеського
міського управління юстиції Одеської
області обов'язок щодо внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав, в зв'язку із чим,
на підставі положень ч.1 ст.162 КАС
України, суд повинен також відмовити у
задоволенні вказаної позовної вимоги.

Разом з тим суд враховує, що в рішенні
Конституційного суду України від 09.07.2002
року у справі за конституційним
зверненням товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Кампус Коттон клаб» щодо офіційного
тлумачення положення частини другої
ст. 124 Конституції України (справа №
1-2/2002 про досудове врегулювання спорів)
в п. 3 зазначено, що положення частини
другої ст. 124 Конституції України
треба розглядати у системному зв'язку з
іншими положеннями Основного Закону
України, які передбачають захист судом
прав і свобод людини і громадянина, а
також прав юридичної особи,
встановлюють юридичні гарантії їх
реалізації, надаючи можливість кожному
захищати свої права і свободи
будь-якими не забороненими законом
засобами (ч. 5 ст. 55 Конституції України).
Тобто кожна особа має право вільно
обирати не заборонений законом засіб
захисту прав і свобод, у т.ч. судовий
захист. Для забезпечення судового
захисту Конституція України у ст. 124
встановила принципи здійснення
правосуддя виключно судами. Із змісту
частини другої ст. 124 Конституції
України щодо поширення юрисдикції на
всі правовідносини, що виникають у
державі, випливає, що кожен із суб'єктів
правовідносин у разі виникнення спору
може звернутися до суду за його
вирішенням.

Таким чином, позивач, враховуючи свою
адміністративну правосуб'єктність,
керуючись ст.ст. 48, 56 КАС України,
скористався своїм правом на судовий
захист, при цьому згідно ст. 6 Конвенції
Про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифікованої
Україною 17.07.1997 року його право не може
бути обмежене, однак при встановлених
судом обставинах підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі положень ч.2,3 ст.162 КАС
України суд вважає за необхідне
винести постанову, яка б гарантувала
дотримання та захист прав, свобод,
інтересів особи, яка звернулась за
судовим захистом.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В
И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції, за участю
третьої особи - ОСОБА_2 про визнання
неправомірною та скасування
реєстрації права власності на
домоволодіння, зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 23 січня 2014 року.

Суддя
С.О. Cтефанов