Справа № 257/11398/13-а
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ополинська
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
справа №257/11398/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегія
суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Василенко Л.А.

Білак С.В.

при секретарі судового засідання
Святодух О.Б.,

за участю представників сторін по
справі:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача: Мартиненко Н.Л,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Київського районного суду
м.Донецька від 01 листопада 2013р. у справі
№257/11398/13-а (головуючий І інстанції
Ополинська І.Г.) за позовом ОСОБА_5 до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Донецька про
визнання дій суб'єкта владних
повноважень протиправними та
зобов'язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м.Донецька
про визнання протиправним дій,
зобов'язання перерахувати стаж роботи
за вислугою років по 10.05.2011 року та
нарахувати стаж за вислугою років 28
років 5 місяців, зобов'язання зробити
перерахунок середньомісячної
заробітної плати з урахуванням періоду
персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року
по 10.05.2011 року, зобов'язання призначити
пенсію відповідно до ст.. 53 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» у
розмірі 55 процентів середньомісячної
заробітної плати, та збільшити пенсію
на 3 проценти від середньомісячної
заробітної плати ( на 1 процент за
кожний рік вислуги понад 25 років).

Постановою Київського районного
суду м.Донецька від 01 листопада 2013р. у
задоволені позовних вимог відмовлено у
повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Позивач зазначив,
що судом першої інстанції не прийнято
до уваги тих обставин, що відповідачем
безпідставно не було зараховано до
стажу за вислугу років період роботи з
31.03.2010р. по 10.05.2011р.. Позивач вважає, що
його середньомісячна заробітна плата
повинна бути розрахована з урахуванням
персоніфікованого обліку за період з
01.07.2000 року по 10.05.2011 року та розмір
пенсії повинен складати 55 процентів
середньомісячного заробітку, та
збільшений на 3 проценти (на 1 процент за
кожний рік вислуги понад 25 років).

Відповідач проти доводів
апеляційної скарги заперечував,
вважає, що постанова суду є законною та
обґрунтованою, ухвалена судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права на підставі
повного і всебічного з'ясування
обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача,
представників сторін по справі,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під
час апеляційного провадження
встановлено, що протоколом №304 від
17.06.2010р. позивачеві було призначено
пенсію за вислугу років (льотний
екіпаж) з 30.04.3010р., виплату якої було
припинено з 05.10.2010р. у зв'язку із
працевлаштуванням на посаду, яка дає
право на пенсію за вислугу років.

Після звільнення з роботи, на
підставі заяви від 14.07.2011р.
відповідачем було поновлено
позивачеві виплату пенсії за вислугу
років з 11.05.2011р. виходячи із стажу
льотної роботи по 31.03.2010р. - 27 років 10
місяців 21 день.

Згідно до ч.1 ст.5 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» цей Закон
регулює відносини, що виникають між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

За приписами частини 2 цієї статті
визначено, що виключно цим Законом
визначаються, зокрема,умови набуття
права та порядок визначення розмірів
пенсійних виплат; пенсійний вік
чоловіків та жінок, при досягненні
якого особа має право на призначення
пенсії за віком;

У п.2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України ( 36-2003-п ),
та за результатами атестації робочих
місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: 1) особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

За приписами п.16 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне
забезпечення" застосовуються в частині
визначення права на пенсію за віком на
пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно до п.4 ст.42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
перерахунок пенсії проводиться з
урахуванням не менш як 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу), з якої
обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок
пенсії проводиться із заробітної плати
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу), який
враховувався під час призначення
(попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа
після призначення (перерахунку) пенсії
має менш як 24 місяці страхового стажу,
перерахунок пенсії проводиться не
раніше ніж через два роки після
призначення (попереднього перерахунку)
з урахуванням страхового стажу після
її призначення (попереднього
перерахунку) та заробітної плати, з
якої призначено (попередньо
перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував
працювати, набув стажу, достатнього для
обчислення пенсії відповідно до
частини першої статті 28 цього Закону,
за його заявою проводиться відповідний
перерахунок пенсії незалежно від того,
скільки часу минуло після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії, з
урахуванням заробітної плати, з якої
призначено (попередньо перераховано)
пенсію.

Обчислення страхового стажу, який
дає право на перерахунок пенсії
відповідно до цієї статті,
здійснюється не раніше дня, що настає
за днем, по який обчислено страховий
стаж під час призначення (попереднього
перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на
пенсіонерів, яким призначено пенсію за
вислугу років на умовах, передбачених
Законом України "Про пенсійне
забезпечення", та які не досягли віку,
встановленого статтею 26 цього Закону.

Враховуючи, що позивач не досяг 60
років (віку, встановленого статтею 26
цього Закону), суд апеляційної
інстанції погоджує висновок суду
першої інстанції щодо відсутності
правових підстав для здійснення
перерахунку пенсії.

Порядок звернення за призначенням
(перерахунком) пенсії визначено
статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особі, за приписами
частини 1 якої заява про призначення
(перерахунок) пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Постановою правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005 N 22-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2005р. за N 1566/11846, затверджено Порядок
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" яким встановлена певна
форма заяви про
призначення/перерахунок пенсії та
визначений перелік документів, які
додаються до заяви.

Згідно до п.37 цього Порядку орган, що
призначає пенсію, розглядає питання
про призначення пенсії, відстрочку
часу її призначення, перерахунок та
відновлення виплати раніше
призначеної пенсії, а також про
переведення з одного виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою (додаток 4).

В матеріалах справи відсутні
докази, що засвідчують звернення
позивача із відповідною заявою про
перерахунок пенсії та прийняття
відповідачем відповідного рішення.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
було допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Київського районного суду
м.Донецька від 01 листопада 2013р. у справі
№257/11398/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного
суду м.Донецька від 01 листопада 2013р. у
справі №257/11398/13-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна
частини ухвали прийняті у нарадчій
кімнаті та проголошені у судовому
засіданні 22 січня 2014 року. Ухвала у
повному обсязі складена у нарадчій
кімнаті 24 січня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий:
Гаврищук Т.Г.

Судді:
Василенко Л.А.

Білак С.В.