Справа № 638/1933/13-а
Суддя: Купіна М. А.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дзержинський районний суд м.Харкова
52в м. м. Харків Харківська область
Справа №2-А/638/523/13
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 грудня 2013 року

Дзержинський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого судді: КУПІНОЇ М.А.,

при секретарі: САЄНКО С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Харківської
обласної дирекції акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
Харківської міської ради про визнання
дій незаконними та скасування припису,
-

В с т а н о в и в:

15.02.2013 року позивач звернувся до
Дзержинського районного суду м.
Харкова з адміністративним позовом про
визнання незаконними дій головного
спеціалісту відділу реклами
Департаменту контролю Харківської
міської ради Разбоєва Ю.В. щодо
складання припису № 02-73 від 31 січня 2013
року та його скасування.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що спеціальні
конструкції в кількості 2 шт. з написом
«Райффайзен Банк Аваль», а також щит з
логотипом «Райффайзен Банк Аваль» над
входом до відділення Райффайзен Банк
Аваль за адресою: м. Харків, вул.
Петровського, 34, є елементом оформлення
фасаду, отже не є зовнішньою рекламою,
оскільки несе інформацію щодо
найменування відділення банку (яке
знаходиться з зазначеному помешканні),
на виконання вимог ч.3 ст.17 Закону
України «Про захист прав споживачів".
За таких обставин, вважає, що видання
припису № 02-73 від 31 січня 2013 року
відповідачем є порушенням вимог
чинного законодавства України.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримував в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про час, дату
судового засідання і місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
що підтверджується поштовим
рекомендованим повідомлення про
отримання судової повістки, яке
долучено до матеріалів справи. Доказів,
що підтверджують поважність причини
неявки на судове засідання, зави про
перенесення слухання справи або про
розгляд справи за його відсутністю - не
надав.

Враховуючи, що до матеріалів справи
долучено достатньо матеріали про права
і правовідносини сторін, відповідач
належним чином був повідомлений про
час, дату судового засідання і місце
розгляду справи, суд розглядає справу у
відсутність представника відповідача,
відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, на
підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги законними,
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Судом досліджені письмові докази,
надані позивачем, зокрема: копія
припису № 02-73 від 31 січня 2013 року, копія
договору найму (оренди) нежитлових
приміщень № 10/08/1/259, копія довіреності
№ 331/12-Н від 12.09.2012 р., копія статуту
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», копія
Положення про Харківську обласну
дирекцію Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Згідно з положеннями ч.1 ст.69 КАС
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність чи відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у
справі та інші обставини, щоі мають
значення для правильного вирішення
справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

За нормами ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Як вбачається з матеріалів справи, вони
не містять заперечень відповідача
проти позову та будь-яких доказів,
наданих останнім на підтвердження
своєї правової позиції.

Судовим розглядом справи встановлено,
що нежитлові приміщення №№ 17, 18, 19 та 20
загальною площею 121,3 кв.м., розташовані
на першому поверсі житлового будинку
(літ. А-4) за адресою: м. Харків, вул.
Петровського, 34, знаходяться в оренді у
Акціонерного поштово-пенсійного банку
«Аваль» (а.с. 6), правонаступником якого
є Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 8-10).

З оглянутих у судовому засіданні
матеріалів справи, зокрема припису №
02-73 від 31 січня 2013 року про усунення
порушень порядку розміщення
зовнішньої реклами у м. Харкові
вбачається, що він стосується
відсутності дозволу на розміщення
зовнішньої реклами - щита на фасаді 2
шт.: (7.00х0.50)х1 Райффайзен Банк Аваль; 2
(0.40х0.40)х1 логотип, розташованих на
будівлі по вул. Петровського, 34 в м.
Харкові.

З тексту приписів вбачається, що їх
зміст стосується тільки елементів
«Райффайзен Банк Аваль», які
розташовані на фасаді будівлі по вул.
Петровського, 34 в м. Харкові, які в
приписі мають назву - щит фасаду та
логотип.

Суд дає критичну оцінку
вищезазначеному припису про усунення
порушень порядку розміщення
зовнішньої реклами у м. Харкові,
виданому відповідачем за № 02-73 від 31
січня 2013 року, оскільки він прийнятий з
порушенням норм чинного законодавства
України, зокрема вимог ч. 6 ст. 9 Закону
України «Про рекламу».

Відповідності до вимог ч. 6 ст. 9 Закону
України «Про рекламу», вивіска чи
табличка з інформацією про
найменування особи, знаки для товарів і
послуг, що належать цій особі, вид її
діяльності (якщо це не випливає із
зареєстрованого найменування особи),
час роботи, що розміщена на внутрішній
поверхні власного чи наданого у
користування особі приміщення, на
зовнішній поверхні будинку чи споруди
не вище першого поверху або на поверсі,
де знаходиться власне чи надане у
користування особі приміщення, біля
входу в таке приміщення, не вважається
рекламою.

Державний комітет України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики в листах №7250-1-4/18 від 15.07.2009
року та №10480-7-5/18 від 19.10.2010 року надає
відповідні роз'яснення щодо положень
зовнішньої реклами.

На підставі наведеного, вивіски з
назвою банку «Райффайзен Банк Аваль»
не є елементом зовнішньої реклами, а
тільки інформацією про назву банку,
отже на розміщення зазначеної
інформації не потрібно отримувати
дозвіл, оскільки остання не є рекламною
і її розміщення не регулюється
законодавством про рекламу.

Основні засади рекламної діяльності в
Україні, регулювання правових
відносин, що виникають у процесі
створення, розповсюдження, одержання
реклами, визначає Закон України від
03.07.96 р. № 270/96-ВР «Про рекламу» (далі -
Закон № 270/96-ВР) та інші
нормативно-правові акти, зокрема,
Типові правила розміщення зовнішньої
реклами, затверджені постановою КМУ
від 29.12.2003 р. № 2067 (далі - Правила № 2067)
на виконання вимог згаданого Закону.

Згідно з нормами ст. 1 Закону України
«Про рекламу», реклама це спеціальна
інформація про осіб чи продукцію, яка
розповсюджується в будь-якій формі та в
будь-який спосіб з метою прямого або
опосередкованого одержання прибутку і
призначена сформувати або підтримати
обізнаність споживачів реклами та їх
інтерес щодо таких особи чи товару.

Як визначено частиною 1 ст. 9 Закону
України «Про рекламу», реклама має бути
чітко відокремлена від іншої
інформації, незалежно від форм чи
способів розповсюдження, таким чином,
щоб її можна було ідентифікувати як
рекламу.

Зовнішня реклама - це реклама, що
розміщується на спеціальних
тимчасових і стаціонарних
конструкціях, розташованих на
відкритій місцевості, а також на
зовнішніх поверхнях будинків, споруд,
на елементах вуличного обладнання, над
проїжджою частиною вулиць і доріг.

За приписами ч.3 ст.17 Закону України
«Про захист прав споживачів", продавець
(виконавець) зобов'язаний надати
споживачеві достовірну і доступну
інформацію про найменування,
належність та режим роботи свого
підприємства.

У відповідності до норм пункту 2 листа
Комітету Верховної Ради України з
питань свободи слова та інформації від
01.10.2003 р. "Про застосування окремих
положень Закону України "Про рекламу" у
редакції від 11 липня 2003 року",
інформація про товар та/або його
виробника, яка об'єктивно необхідна
споживачу для здійснення свідомого
вибору товару, його належного
використання, захисту своїх споживчих
прав тощо (інформація про дійсні
споживчі якості товару, про порядок
його використання, утилізації, про
належні дії споживача у тих чи інших
випадках у зв'язку з придбанням та
використанням товару, контактна
інформація про виробника тощо). Така
інформація не може містити закликів до
придбання або не придбання того чи
іншого товару, закликів скористатися
послугами того чи іншого виробника
тощо.

Державний комітет України з питань
регуляторної політики та
підприємництва в листах №6253 від 31.10.2003
року, №6635 від 05.09.2007 року, №13096 від 13.10.2010
року Держкомпідприємництва в листі
від 12.11.2007 року за №8529,
Держспоживстандарт (лист №7250-1-4/18 від
15.07.2009 року) чітко визначили, у
випадку коли на фасаді будинку
(приміщення), яке займає суб'єкт
господарювання, розміщено вивіску з
його назвою, а саме: інформацією про
виробника товару та/або товар у місцях
реалізації цього товару, що не містить
закликів до придбання товару чи
надання послуги або іншої інформації,
призначеної сформувати або підтримати
обізнаність споживачів реклами та їх
інтерес щодо таких особи чи товару,
така інформація не є рекламою і її
розміщення не потребує отримання
дозволу на розміщення зовнішньої
реклами.

За приписами ч.5 ст.21 Закону України
«Про захист прав споживачів", права
споживачів вважаються порушеними, якщо
будь-яким чином обмежується право
споживача на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації.

Як вбачається з наданих суду
матеріалів, вивіска «Райффайзен Банк
Аваль» на фасаді будівлі по вул.
Петровського, 34 в м. Харкові не містить
закликів до придбання або не придбання
того чи іншого товару, або закликів
скористатися послугами даного закладу,
з метою обізнаності та виклику
інтересу споживачів реклами, а лише
несе інформацію щодо найменування та
режим роботи магазину (який знаходить з
зазначеному помешканні), на виконання
вимог ч.3 ст.17 Закону України «Про
захист прав споживачів", отже не є
зовнішньою рекламою.

Вимогами ч.2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог ст.159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Таким чином, суд дійшов висновку про
наявність підстав для скасування
припису про усунення порушень порядку
розміщення зовнішньої реклами у м.
Харкові, виданого відділом реклами
Департаменту контролю Харківської
міської ради за 02-73 від 31 січня 2013 року.

Па підставі викладеного, керуючись,
ст.ст.17-18, 69-71, 86, 122, 128, 158, 159, 160, 162, 167, 254
КАС України, суд, -

п о с т а н о в И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
припис відділу реклами Департаменту
контролю Харківської міської ради за
02-73 від 31 січня 2013 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративному суду
через Дзержинський районний суд м.
Харкова шляхом подачі протягом 10 днів з
дня її проголошення апеляційної
скарги, а в разі застосування судом ч. 3
ст. 160 КАС України, з дня отримання копії
постанови.

Суддя: