Справа № 123/9888/13-а
Суддя: Яковенко Світлана Юріївна
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 123/9888/13-а

21.01.14 м. Севастополь
Севастопольський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Яковенко С.Ю.,

суддів Ілюхіної Г.П. ,

Лядової Т.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи №
123/9888/13-а за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Сімферополя АР
Крим на постанову Київського районного
суду м. Сімферополя (суддя Тихопой О.О. )
від 23.09.2013

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Київському районі м. Сімферополя АР
Крим (вул. Київська, 125-б, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим, 95034)

представник позивача: ОСОБА_3 (АДРЕСА_2)

про визнання дій протиправними,
рішення недійсним та зобов`язання до
певних дій

ВСТАНОВИВ:

30.08.2013 ОСОБА_2 звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Сімферополя АР
Крим про визнання дії з припинення
виплати пенсії з 01.10.2012 та відмови в
поновленні виплати пенсії за віком
противоправними; визнання недійсним
рішення № 5/3392 від 18.07.2013 та зобов'язання
відповідача поновити йому виплату
пенсії за віком та здійснювати її
нарахування і виплату за період з
01.10.2012.

Постановою Київського
районного суду м. Сімферополя від 23.09.2013
у справі № 123/9888/13-а позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені.

Визнано неправомірною
відмову Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м.
Сімферополя АР Крим у поновленні
виплати пенсії ОСОБА_2.

Визнано рішення Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Сімферополя АР Крим №5/3392 від
18.07.2013 недійсним.

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Сімферополя АР Крим поновити
виплату пенсії ОСОБА_2, здійснивши її
нарахування і виплату з 01.10.2012.

Стягнуто з Державного
бюджету України на користь ОСОБА_2
судові витрати у розмірі 34,41 грн.

Не погодившись з вказаною
постановою суду, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати зазначене судове рішення та
прийняти нове про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга
мотивована порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

У судове засідання 21.01.2014
сторони не з'явилися, про день, час і
місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Згідно з частиною 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 отримував
пенсію за віком з 20.10.1998.

Припинення виплати пенсії
позивачу відбулося з 01.10.2012 у зв'язку із
виїздом позивача 02.03.2012 на постійне
місце проживання в Ізраїль на підставі
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058 від 09.07.2003.

08.07.2013 позивач звернувся до
відповідача з заявою про поновлення
виплати пенсії.

Рішенням Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Сімферополя АР Крим від 18.07.2013 №5/3392
повідомило позивача про відмову у
поновленні виплати пенсії у зв'язку з
тим, що позивач немає реєстрації і
фактично не проживає на території
України (арк.с.9-10).

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадови особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті
49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

У відповідності зі статтею 51
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у разі виїзду пенсіонера
на постійне місце проживання за кордон
пенсія, призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання.

Під час перебування за кордоном
пенсія виплачується в тому разі, якщо
це передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Проте, рішенням Конституційного
суду України № 25-пр/2009 рік у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень пункту 2 частини першої статті
49, другого речення статті 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" визнано
неконституційними положення пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV.

Вказані положення Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", визнані
неконституційними і втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України Рішення.

Згідно зі статтею 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, у зв'язку з
прийняттям зазначеного вище рішення
Конституційним Судом України, відпали
визначені законом України підстави для
припинення виплат пенсій громадянам
України, які виїхали за кордон на
постійне місце проживання до країн з
якими Україна не має відповідних
міжнародних договорів.

У відповідності з частиною 2
статті 49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", поновлення виплати
пенсії здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Виплата пенсії поновлюється в
порядку, передбаченому частиною
третьою статті 35 та статтею 46 цього
Закону.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
суду правомірність прийнятого рішення
від 18.07.2013 №5/3392 про відмову позивачу у
поновленні виплати пенсії.

З урахуванням викладеного, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог.

Рішення судом першої інстанції
прийняте з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
та підстави для його скасування
відсутні.

Згідно зі статтею 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи і ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195,196, пунктом 1
частини першої статті 198, п.1 частини
першої статті 205, статтями 200, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Сімферополя АР
Крим залишити без задоволення.

Постанову Київського
районного суду м. Сімферополя від
23.09.2013 у справі № 123/9888/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвалу може бути оскаржено до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
С.Ю. Яковенко

Судді підпис
Г.П.Ілюхіна

підпис Т.Р.Лядова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
С.Ю. Яковенко