Справа № 815/8111/13-а
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/8111/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року 16 год. 10
хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря
Слободянюка К.С.,

За участю сторін:

Представників Позивача
Щербіна А.С.,

Представника Відповідача
Кочина І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Чорноморенергоспецмонтаж» до
державної податкової інспекції в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 15.11.2013
року, -

встановив:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю
«Чорноморенергоспецмонтаж» до
державної податкової інспекції в
Овідіопольському районі Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 15.11.2013
року.

У судовому засіданні 22.01.2014 року було
замінено неналежного відповідача -
державну податкову інспекцію в
Овідіопольському районі Одеській
області на належного - державну
податкову інспекцію в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області.

Як зазначає представник позивача,
державною податковою інспекцією в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області було прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 15.11.2013
року.

Оскаржуване рішення, було прийняте на
підставі акту перевірки №
430/15-21-22-01/31207130 від 04.10.2013 року "Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Чорноморенергоспецмонтаж», код 31207130,
щодо підтвердження відомостей,
отриманих від особи, яка мала правові
відносини з платником податків КМБП
"Електропівдензахідмонтаж" за період липень 2012 року".

Позивач не погоджується з оскаржуваним
податковим рішенням, зазначає, що під
час перевірки, ряд висновків, зроблених
відповідачем - не ґрунтується на
вимогах діючого законодавства є
протиправними, тому податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню, також позивач зазначає, що
під час перевірки було надано невірну
оцінку первинній документації
позивача. Також, представник позивача
вважає посилання відповідача на акт
перевірки контрагента позивача
неправомірним.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
задовольнити позовні вимоги з підстав
та мотивів, викладених у позовній
заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував
просив суд відмовити у задоволені
позовних вимог повністю, в тому числі
посилаючись на письмові заперечення по
справі надані суду раніше.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін у справі, дослідивши
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, перевіривши їх
доказами, судом встановлено наступне.

У період з 22.10.2013р. по 28.10.2013р. відповідно
до наказу ДПІ в Овідіопольському
районі Одеської області від 22.10.13 № 204
(Том 2 а.с. 201), згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20,
п.79.2 ст. 79 Податкового кодексу України
відповідачем проведено позапланову
невиїзну документальну перевірку
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Чорноморенергоспецмонтаж», код 31207130,
щодо підтвердження відомостей,
отриманих від особи, яка мала правові
відносини з платником податків КМБП
"Електропівдензахідмонтаж" за період липень 2012 року.

За результатами перевірки був
складений акт перевірки №
430/15-21-22-01/31207130 від 04.10.2013 року (Том 2 а.с.
164-196).

На підставі акту перевірки №
430/15-21-22-01/31207130 від 04.10.2013 року державною
податковою інспекцією в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області було прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 15.11.2013
року про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем на суму
41437 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - на 20719 грн. (Том 2 а.с. 197).

Позивач вважає, що наведені висновки
акту перевірки є помилковими, при
проведенні перевірки взагалі не взято
до уваги наявні первинні документи
позивача, які спростовують ці висновки
та доводять протиправність
оскаржуваного повідомлення-рішення,
відтак звернувся до суду.

Суд вважає вимоги позивача про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 15.11.2013
року не обґрунтованими, оскільки,
проведення перевірки й складання акту
перевірки та прийняте за результатами
перевірки позивача податкове
повідомлення-рішення були
правомірними з огляду на наступне.

Під час розгляду адміністративної
справи, судом встановлено, що
відповідач під час здійснення
перевірки, дотримався чинного
законодавства України та діяв
відповідно до покладених на нього
повноважень.

Для проведення перевірки своєчасності
відображення в обліку та звітності
операцій по господарських віносинах з
КБМП «Електропівдензахідмонтаж», код
00112118 ТОВ «ЧЕСМ» на запит ДПІ в
Овідіопольському районі від 10.10.2013
№4593/10/15-21-22-02 (Том 2 а.с. 199) позивачем було
надано первинні документи (завірені
копії документів) згідно листа
підприємства за вх. №1238/10 від 15.10.2013р.
(Том 2 а.с. 198): договір підряду № 1/12 від
09.01.2012 р.; податкові накладні;
банківська виписка по розрахунковому
рахунку за період з 01.07.2012 р. по 31.07.2012 р.;
картка рахунку 631 за липень 2012 р. по КБМП
«Електропівдензахідмонтаж». Вказані
обставини не заперечуються сторонами.

Під час розгляду справи, суд встановив,
що 09.01.2012 року позивач уклав Договір
підряду № 1/12 з КБМП
«Електропівдензахідмонтаж» (Том 1 а.с.
52-54).

Як було встановлено під час розгляду
адміністративної справи та
відображено в акті перевірки суми
податку на додану вартість згідно
податкових накладних №16 від 12.07.2012 р. та
№18 від 30.07.2012 р. були включені позивачем
до податкового кредиту серпня 2012 р., та
відображені у реєстрі виданих та
отриманих податкових накладних, які
відповідають даним додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість та даним декларації з
ПДВ за серпень 2012 року № від 19.09.2012
р. на суму ПДВ 72 239,1 грн.

Під час проведення перевірки позивача,
відповідачем було використано акт ДПІ
у Біляївському районі Одеської області
від 12.06.2013 № 1198/22/00112118 „Про проведення
документальної невиїзної перевірки
КБМП "Електропівдензахідмонтаж", код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам із контрагентом ТзОВ
«РБ-Сервіс», код за за
період 01.04.2012 року по 31.12.2012 року, у
висновках якого відображено порушення
КБМП «Електропівдензахідмонтаж»: п.
135.1, п. 135.2 ст.135, п. 137.1, п. 137.4 ст. 137
Податкового кодексу України у
вигляді завищення суми доходів, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування за 2-3 квартали 2012 року на
571 986,00 грн., у тому числі: за 2 квартал 2012
року - 364 801,00 грн., за 3 квартал 2012 року - 207
185,00 грн.; пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового
кодексу України у вигляді завищення
валових витрат за 2-3 квартали 2012 року на
571 986,00 грн., у тому числі: за 2 квартал 2012
року - 364 801,00 грн., за 3 квартал 2012 року - 207
185,00 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1
ст. 188 Податкового кодексу України у
вигляді завищення суми податкових
зобов'язань з ПДВ за червень-липень 2012
року в сумі 114 397,00 грн., у тому числі: за
червень 2012 року - 72 960,00 грн., за липень 2012
року - 41 437,00 грн.; п. 198.1, п.198.2, п. 198.3 ст.
198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового
кодексу України у вигляді завищення
податкового кредиту з ПДВ за
червень-липень 2012 року в сумі 114 397,00
грн., у тому числі: за червень 2012 року - 72
960,00 грн., за липень 2012 року - 41 437,00 грн.;
ч.1 ст. 203, ст. 215, п.1 ст. 216, ст. 228
Цивільного кодексу України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених КБМП
«Електропівдензахідмонтаж», як
наслідок не спричиняють реального
настання наслідків, а отже мають ознаки
нікчемності по ланцюгу до
вигодонабувача: ТОВ «Сана Прим» - ТОВ
«РБ-Сервіс» - КБМП
«Електропівдензахідмонтаж» - ТОВ
«Чорноморенергоспецмонтаж» (Том 2 а.с.
202-222).

Актом ДПІ у Біляївському районі
Одеської області від 12.06.2013 № 1198/22/00112118
було встановлено, що Генпідрядник ТОВ
«Чорноморенергоспецмонтаж» замовив
виконання робіт у Субпідрядника КБМП
«Електропівдензахідмонтаж»
будівельно-монтажні роботи, які в свою
чергу КБМП
«Електропівдензахідмонтаж», як
Замовник, замовив виконання
будівельно-монтажних робіт у
підприємства - підрядника ТОВ
«РБ-Сервіс», а останнє замовило
виконання робіт у підприємства ТОВ
«Сана Прим». По підприємству ТОВ «Сана
Прим» код 33927607 ДПІ у Печерському районі
м. Києва здійснила заходи результати
яких свідчать про неможливість
здійснення робіт(послг) підприємством.

Відтак, акти виконаних робіт КБМП
„Електропівдензахідмонтаж" не можуть
слугувати належними первинними
документами в частині виконаних робіт
по ланцюгу походження робіт (послуг) на
підтвердження факту реального
виконання час тини робіт (послуг) у
господарській діяльності, з огляду на
той факт, що не підтверджується
придбання робіт (послуг) у ТОВ
„РБ-Сервіс", який у свою чергу не
виконував субпідрядні роботи.

В акті ДПІ у Біляєвському районі
зазначено, що операції ТОВ «Сана Прим»
не підтверджуються стосовно
врахування реального часу здійснення
операцій, місцезнаходження майна,
наявності трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та мого
майна, які економічно необхідні для
виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів. складських
приміщень і транспортних засобів. У
зв'язку з цим ТОВ «Сана Прим» не могло
фактично здійснювати господарські
операції з урахуванням часу,
оперативності проведення операцій,
місцезнаходження майна, віддаленості
контрагентів один від одного.

Також, в ході проведення перевірки не
встановлено факт передачі товарів
(послуг) ТОВ "Сана Прим"
контрагентам-покупцям, у зв'язку з
відсутністю (не наданням для перевірки)
договорів про господарську діяльність,
актів приймання-передачі товару,
довіреностей, документів, що
засвідчують транспортування,
зберігання товарів, а також інших
первинних документів.

Перевіркою встановлено відсутність
будь-якої інформації про наявні
складські приміщення, наявність
автомобільного чи іншого транспорту, а
також устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства.

У зв'язку з відсутністю основних
засобів, виробничого обладнання,
транспортного та торговельного
обладнання, матеріалів (сировини),
товарних запасів, трудових ресурсів
здійснення основного виду діяльності
не є можливим.

З вищезазначених фактів, вбачається, що
фінансово-господарська діяльність ТОВ
«Сана Прим» здійснюється поза межами
правового поля, що у свою чергу
свідчить про не набуття належним чином
цивільної праводієздатності ТОВ «Сана
Прим», фінансово-господарські
взаємовідносини між ТОВ «Сана Прим» та
контрагентами є фіктивними
правочинами, та такими, що вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювались цими правочинами.

Враховуючи вищезазначене, відповідач
дійшов висновку, що операції ТОВ "ЧЕСМ"
з КБМП «Електропівдензахідмонтаж» у
липні 2012 року на суму ПДВ 41437,11 грн. не
підтверджуються стосовно врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів.
Відтак, ТОВ «ЧЕСМ» не могло фактично
здійснювати господарські операції з
рахуванням часу, оперативності
проведення операцій, місцезнаходження
майна, віддаленості контрагентів один
від одного. Оскільки, відповідачем не
було встановлено реальності
здійснення фінансово- господарської
діяльності ТОВ «ЧЕСМ» з КБМП
«Електропівдензахідмонтаж» у липні 2012
року на суму ПДВ 41437,11 грн. то ТОВ «ЧЕСМ»
не мало права на формування
податкового кредиту по операціях з
КБМП «Електропівдензахідмонтаж» на
суму ПДВ 41437,11 грн.

На підтвердження реальності
господарських операцій з контрагентом,
позивач надав податкову накладну,
рахунок- фактуру, банківська виписку по
розрахунковому рахунку та картку
рахунку 631 за липень 2012 року (Том 1 а.с.
162-169).

Під час розгляду адміністративної
справи, представник позивача пояснив,
що контрагент -КБМП
«Електропівдензахідмонтаж»
здійснював будівельні роботи по
будівництву фундаментів електромереж,
необхідні матеріали для будівництва
контрагент придбавав за власний кошт
без надання відповідних сертифікатів
якості на придбаний будівельний
матеріал. Окрім того, перелік об'єктів
для будівництва визначався за усною
домовленістю, будь-яких додаткових
угод до договору підряду № 1/12 від
09.01.2012 року не було укладено між
сторонами. Також, представник позивача
пояснив, що договору технічного
нагляду за будівництвом не укладалось,
а технічний нагляд здійснював головний
замовник - ВАТ ЕК "Одесаобленерго".

Згідно п.2 "Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства",
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010р. № 984 та зареєстрованого
Мінюстом 12.01.2011р. за №34/18772 (далі Порядок
№ 984), для посадових осіб органів
державної податкової служби під час
проведення перевірок підставами для
висновків є: документи, визначені цим
Кодексом: податкова інформація,
експертні висновки, судові рішення,
інші матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на органи
державної податкової служби.
Документальна перевірка проводиться
на підставі податкових декларацій
(розрахунків), а також отриманих в
установленому законодавством порядку
органом державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Пунктом 6 "Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства",
передбачено, що факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
викладаються в акті документальної
перевірки чітко, об'єктивно та в повній
мірі, із посиланням на первинні або
інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Згідно з п.5.2 Порядку №984, у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно: чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень, зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення, у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів, у разі відмови посадових
осіб платника податків або його
законних представників надати копії
документів посадовій (службовій) особі
органу державної податкової служби
така особа складає акт у довільній
формі, що засвідчує факт відмови, із
зазначенням посади, прізвища, імені, по
батькові платника податків (його
законного представника) та переліку
документів, які йому запропоновано
подати, факт про складання такого акта
відображається в акті документальної
перевірки, у разі надання посадовими
особами платника податків або його
законними представниками посадовим
(службовим) особам органу державної
податкової служби письмових пояснень
щодо встановлених порушень
податкового законодавства та/або
причин ненадання первинних та інших
документів, що підтверджують
встановлені порушення, або їх копій
факти про надання таких пояснень
необхідно відобразити в акті.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми), дату і місце складання, назву
підприємства, від імені якого складено
документ, зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції, посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі -
первинні документи).

Суд зазначає, що доведення факту
існування нікчемного правочину
повинно здійснюватись певними
засобами доказування. Тобто, наявність
доказів, на які посилаються податкові
органи під час проведення перевірок,
повинні міститися в актах перевірки, та
лише в цьому випадку можуть бути
підставою для встановлення факту
нікчемності (удаваності) правочину та
звернення до суду з позовом про
стягнення з платника податків коштів,
отриманих за нікчемними угодами, проте
вказане документальне дослідження
передбачає аналіз усіх документів,
необхідних для документування
господарських операцій, зокрема,
передбачених нормативно-правовими
актами (Цивільний кодекс України,
Господарський кодекс України, Закон
України "Про бухгалтерській облік та
фінансову звітність" та ін.), зокрема:
наявність контрактів (договорів),
пов'язаних з реалізацією, поставкою,
купівлею-продажем товарів, тощо та
додатки до них, документи, які
підтверджують виконання договору або
наявність яких є обов'язковою згідно
змісту контракту (договору) (такі як -
акт прийому-передачі товару, акт
виконаних робіт, рахунки-фактури, тощо),
а також податкові накладні,
довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей), інші
дані, що свідчать про реальність
здійснюваних операцій,
фінансово-господарські документи, що
підтверджують сплату коштів (платіжні
доручення, виписки банківських установ
тощо), реєстри отриманих та виданих
податкових накладних.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з абз.1 п.198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну, у
якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити, а)
порядковий номер податкової накладної,
б) дата виписування податкової
накладної, в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг, г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця),
г) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку, д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг, е) опис
(номенклатура) товарі в/послуг та їх
кількість, обсяг, є) ціна постачання без
урахування податку, ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні, з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку, и) вид цивільно-правового
договору, і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст.201
Податкового кодексу України).

Згідно з п.201.6 ст.201 Податкового кодексу
України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна видасться
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
(п.201.10 ст.201 Податкового кодексу
України).

Ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Згідно зі статтею 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відтак, фактично позивач не надав суду
документи, які надають можливість
дійти до висновків про рух активів у
процесі здійснення зазначених вище
господарських операцій, наявності
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та існуванню
зв'язку між фактом придбання товарів
(послуг), спорудженням основних фондів,
імпортом товарів (послуг), понесенням
інших витрат і господарською
діяльністю платника податку та доказів
на підтвердження придбання позивачем
відповідних товарів та їх переміщення
(доставку) тощо.

Таким чином, суд вважає, що під час
розгляду адміністративної справи суд
знайшов підтвердження висновків
відповідача, що операції ТОВ "ЧЕСМ" з
КБМП «Електропівдензахідмонтаж» у
липні 2012 року на суму ПДВ 41437,11 грн. не
підтверджуються стосовно врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів. Отже,
ТОВ «ЧЕСМ» не могло фактично
здійснювати господарські операції з
рахуванням часу, оперативності
проведення операцій, місцезнаходження
майна, віддаленості контрагентів один
від одного.

Окрім того, суд зазначає, що пунктом 1
ст. 16 Податкового кодексу України
передбачено, що податкова інформація -
це сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України. Відповідно до п.83.1.2 п. 83.1 ст. 83
Податкового кодексу України (із
змінами та доповненнями), для посадових
осіб органів державної податкової
служби під час проведення перевірок
підставами для висновків є, в тому
числі податкова інформація.

Таким чином, акт, отриманий від ДПІ у
Біляївському районі Одеської області
від 12.06.2013 року № 1198/22/00112118, є податковою
інформацією, у розумінні пп. 78.1.1 п.78.1
ст.78, п.73.3, 73.5 ст. 73, п.83.2 ст. 83 Податкового
кодексу України, а тому правомірно був
використаний відповідачем під час
фіксування порушень вимог діючого
законодавства разом з іншими, фактами
встановлених порушень, які знайшли
своє відображення в акті перевірки №
430/15-21-22-01/31207130 від 04.10.2013 року.

Окрім того, представник позивача в
обгрунтування своєї правової позиції
посилався на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 15
січня 2013 року № 2а-10029/12/1370 за
адміністративним позовом ТОВ «Сана
Прим» до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби та
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 05 квітня 2013
року № 813/727/13-а за адміністративним
позовом ТОВ «РБ- Сервіс» до Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова Державної податкової
служби Львівської області. Вказаними
рішеннями позовні вимоги позивачів
були задоволені. Суд не бере до уваги
вказані постанови судів, оскільки,
доказів набрання законної сили
рішеннями, позивач суду не надав.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень, з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, відсутність реально
вчиненої господарської операції та, як
наслідок, юридична дефектність
відповідних первинних документів не
дозволяє формувати дані податкового
обліку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
поданих сторонами доказів достатньо
для встановлення обставин справи та
для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах
передбачених законом. Правовий порядок
в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством (ч. 1 ст. 19 Конституції
України).

Згідно з частиною першою ст. 69 КАСУ
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Фальшивість документа, що
надає права або звільняє від
обов'язків, може бути перевірено як за
допомогою висновків експертизи,
порівняння його з іншими письмовими чи
речовими доказами, поясненнями
свідків, зокрема посадових осіб, котрі
його виготовили, так і шляхом
кримінального переслідування за
наявності підстав для порушення
кримінальної справи.

На підставі зазначеного, суд оцінює
первинну документацію позивача щодо
здійснення господарських операцій з
його контрагентом як таку, що не
містить достовірної інформації та не
несе в собі доказової сили.

З урахуванням зазначеного, на підставі
встановлених в судовому засіданні
фактів та обставин, враховуючи, що
мотивація та докази, наведені
представником позивача, не дають
адміністративному суду підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували правову позицію
представника відповідача, а позивачем
не доведено суду обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, відтак, у
задоволені позовних вимог необхідно
відмовити повністю.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

На підставі встановленого, керуючись
приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд
вважає, що вимоги позивача є не
обґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
у судовому засіданні 22.01.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Складення постанови у повному обсязі
відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст.
167 Кодексу адміністративного
судочинства України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС
України, суд, -

постановив:

У задоволені адміністративного позову
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Чорноморенергоспецмонтаж» до
державної податкової інспекції в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 15.11.2013
року - відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю
«Чорноморенергоспецмонтаж» () на користь Державного
бюджету України (отримувач коштів
ГУДКСУ в Одеській області, код
отримувача 37607526, банк отримувача
ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011,
рахунок отримувача 4005, код
класифікації доходів бюджету 22030001)
судовий збір у розмірі 1548, 45 грн. (одна
тисяча п'ятсот сорок вісім грн. 45 коп.)

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення
постанови. Якщо рішення було прийняте у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії такого рішення.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у
відповідності зі статтею 254 КАС
України.

Повний текст постанови підписано
суддею 27.01.2014 року.

Суддя
О.М. Тарасишина

У задоволені адміністративного позову
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Чорноморенергоспецмонтаж» до
державної податкової інспекції в
Овідіопольському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 15.11.2013
року - відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю
«Чорноморенергоспецмонтаж» () на користь Державного
бюджету України (отримувач коштів
ГУДКСУ в Одеській області, код
отримувача 37607526, банк отримувача
ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011,
рахунок отримувача 4005, код
класифікації доходів бюджету 22030001)
судовий збір у розмірі 1548, 45 грн. (одна
тисяча п'ятсот сорок вісім грн. 45 коп.)

27 січня 2014 року.