Справа № 101/6095/13-а
Суддя: Скісов Є. М.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АЛУШТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
вул. Леніна, 23, м. Алушта, Автономна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 101/6095/13-а

20 січня 2014 року
Алуштинський міський суд

в складі

головуючого судді
Скісова Є.М.

при секретарі
Кузнецовой К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Алуштинської
міської ради про оскарження рішення
Алуштинської міської ради та
зобов'язання виконати певні дії,

за участю представників:

позивач ОСОБА_1

від відповідача - представник
відповідача Папушой Є.А.

Суть спору: ОСОБА_1 звернувся до
Алуштинського міського суду з
позовними вимогами до Алуштинської
міської ради про оскарження рішення
Алуштинської міської ради та
зобов'язання виконати певні дії.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 на задоволенні позову
наполягав.

Представник відповідача Папушой Є.А. з
позовом не погодився і просив у його
задоволені відмовити.

Вислухавши позивача,
представника відповідача, дослідивши
письмові докази у справі, суд вважає, що
у задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до Алуштинської міської ради
про оскарження рішення Алуштинської
міської ради та зобов'язання виконати
певні дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що з
метою реалізації свого
конституційного і законного права на
отримання земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд ( присадибна ділянка) - не більше
0,10 га в адміністративних межах м.
Алушти, АР Крим, він звернувся з
відповідним клопотанням до
Алуштинської міської ради. 12 липня 2013
року на 9-й сесії 6 скликання його
клопотання було розглянуто та прийнято
рішення № 9/1677, яким було відмовлено у
його задоволені.

Вважає, що бездіяльність відповідача є
незаконною та такою, що порушує законне
право на отримання земельної ділянки,
що передбачено законом.

Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єктів вимогам
законів, прийнятих відповідно до даних
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

У зв'язку із вищенаведеним, позивач
просить визнати протиправними дії
відповідача у задоволенні його
клопотання про виділення та передачу у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд ( присадибна ділянка) не більше
0,10 га в адміністративних межах м.
Алушти, АР Крим; скасувати рішення
Алуштинської міської ради № 9/1677 від 12
липня 2013 року у частині відмови у
задоволенні його клопотання та
зобов'язати відповідача винести на
засідання сесії Алуштинської міської
ради та розглянути подане ним
клопотання відповідно до чинного
законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно- правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частина З ст.2 КАС України,
передбачає, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у. межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові особи і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України, та принципом рівності усіх
учасників адміністративного процесу
перед законом і судом, відповідно до
якого усі учасники адміністративного
процесу є рівними перед законом і
судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 72 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1,
громадянин України звернувся до
Алуштинської міської ради з
клопотанням у порядку ст. 118 ЗК України
про визначення без його погодження та
виділення йому земельної ділянки,
орієнтованим розміром до 0,10 га в межах
міста Алушти, АР Крим з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (
а.с.8-9).

Зазначене клопотання було розглянуте
Алуштинською міською радою 12 липня 2013
року на 9-й сесії 6- ого скликання, за
результатами розгляду було прийнято
рішення №9/1677 «Про розгляд заяви
громадянина ОСОБА_1 та інш. про передачу
їм у власність земельної ділянки» (
а.с.11).

Позивача було проінформовано про
відмову у наданні дозволу складання
проекту землеустрою по відводу
земельної ділянки в м. Алушта у зв'язку
із тим, що заявником не надано
графічний матеріал на якому вказано
бажане місце розташування земельної
ділянки.

Згідно ч.6 ст. 118 Земельного кодексу
України, в редакції, що діяла на момент
звернення позивача, громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Виходячи з приписів ч.6 ст.118 ЗК України,
визначити бажане місце розташування
земельної ділянки має сам заявник, а не
відповідний орган місцевого
самоврядування.

Відповідач, розглядаючи клопотання
позивача встановив, що додані ним
матеріали до своєї заяви не є графічним
матеріалом із зазначенням бажаного
місцезнаходження земельної ділянки, у
розумінні вимог ст.118 ЗК України, що є
перешкодою для задоволення клопотання
про надання позивачу безоплатно у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд на території м. Алушти АР Крим.

Із матеріалів справи та пояснень
представника відповідача вбачається,
що позивачем до відповідного
клопотання в якості графічного
матеріалу було надано документ, (а.с. 10),
при цьому позивач просив, щоб міська
рада самостійно визначала земельну
ділянку без його погодження та
зазначає цей документ графічним
матеріалом. Але діюче земельне
законодавство не уповноважує органи
місцевого самоврядування на
визначення та пошук вільних земельних
ділянок для осіб, які мають бажання
отримати землю безоплатно у власність.

Так як графічний матеріал на якому
позивачем не було зазначено бажаного
місцезнаходження земельної ділянки,
став перешкодою для задоволення
клопотання про передачу безоплатно у
власність земельної ділянки для
відповідних цілей, тому відповідач
прийняв таке рішення, при цьому
посилався на вимоги ст.ст. 12, 118
Земельного кодексу України, ст. 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Відповідно до вимог частини 1
статті 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
КАС України передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене суд не
вбачає підстав для скасування рішення
Алуштинської міської ради від 12.07.2013
року №9/1677, прийняте на 9-й сесії 6-ого
скликання та вважає, що відповідач
належним чином розглянув заяву
позивача, надавши вмотивоване,
ґрунтовне на чинному Земельному
кодексі України рішення.

Таким чином, суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 14, 19, 124 Конституції
України, ст.ст.2, 81, 116, 118, 121, 122 Земельного
кодексу України, Законом України "Про
місцеве самоврядування", ст.ст.
ст.ст.2,11,17,18,71, 94, 158-163, 167 КАС України суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного
позову ОСОБА_1 до Алуштинської міської
ради

- про визнання протиправними дії
Алуштинської міської ради в частині
відмови в задоволенні клопотання про
виділення та передачу у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд

( присадибна ділянка) не більше 0,10 га в
адміністративних межах м. Алушти, АР
Крим;

- про скасування рішення
Алуштинської міської ради № 9/1677 від 12
липня 2013 року у частині відмови у
задоволені клопотання та
зобов'язання Алуштинської міської
ради винести на засідання сесії
Алуштинської міської ради та
розглянути клопотання позивача у
відповідності до чинного
законодавства - відмовити

Постанова може бути
оскаржена у порядку ст.186 КАС України.

Суддя Алуштинського

міського суду
Є.М.Скісов