Справа № 815/5401/13-а
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5401/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Потоцької Н.В.

за участю секретаря
Паровенко І.П.

сторін:

представника позивача
Касюги Г.О.

представника відповідача
Ткачука О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Богдан-Авто Одеса»
до державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду із
зазначеним позовом до державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
міністерства доходів в Одеській
області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
17.04.2013 р. №, що прийняте ДПІ у
Київському районі м. Одеси, яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 9697,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
17.04.2013 р. № , що прийняте ДПІ у
Київському районі м. Одеси, яким
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у розмірі 31167,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
17.04.2013 р. № , форма «Р», що прийняте
ДПІ у Київському районі м. Одеси, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок -а прибуток у
розмірі 59265,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) 14817,00
грн., разом 74082,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
10.06.13 № , форма «Р», що прийняте ДПІ
у Київському районі м. Одеси, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток у
розмірі 1636,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями 408,00 грн., разом
2044,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
10.06.13 № , форма «Р», що прийняте ДПІ
у Київському районі м. Одеси, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
у розмірі 460 220,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) 115
055,00 грн., разом 575 275,00 гривні;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «БОГДАН-АВТО ОДЕСА»
(ідентифікаційний вод 37810464) судовий
збір в розмірі 114 гривень 70 копійок
(сплачений під час оскарження
податкового повідомлення-рішення від
17.04.2013 №);

- стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «БОГДАН-АВТО ОДЕСА»
(ідентифікаційний код 37810464) судовий
збір в розмірі 311 гривні 67 копійок
(сплачений під час оскарження
податкового повідомлення-рішення від
17.04.2013 № );

- стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з ібмеженою
відповідальністю «БОГДАН-АВТО ОДЕСА»
(ідентифікаційний год 37810464) судовий
збір в розмірі 740 гривні 82 копійок
(сплачений під час оскарження
податкового повідомлення-рішення від
17.04.2013 №);

- стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «БОГДАН-АВТО ОДЕСА»
(ідентифікаційний код 37810464) судовий
збір в розмірі 114 гривні 70 копійок
(сплачений під час оскарження
податкового повідомлення-рішення від
10.06.2013 № );

- стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «БОГДАН-АВТО ОДЕСА»
(ідентифікаційний код 37810464) судовий
збір в розмірі 2294 гривні 00 копійок
(сплачений під час оскарження
податкового повідомлення-рішення від
10.06.2013 № ).

В обґрунтування своєї правової позиції
позивач зазначив, що оскаржувані
податкові повідомлення - рішення, що
прийняті на підставі Акту перевірки є
протиправними, незаконними та
підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав, викладених в
адміністративному позові та наданих в
судовому засіданні поясненнях та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти
заявленого адміністративного позову
заперечував, в обґрунтування своєї
правової позиції надав суду письмові
заперечення (т. 3 а/с. 89-91), в яких
зазначив що вимоги ТОВ «БОГДАН-АВТО
ОДЕСА» є безпідставними та
необґрунтованими.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення учасників процесу,
дослідивши обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
перевіривши їх доказами, судом
встановлено наступне.

На підставі направлення від 01.03.2013 р. №
201 , Наказу від 19.02.2013 р. № 117- к та Наказу
від 15.03.2013 р. № 191 - п, виданого ДПІ у
Київському районі Одеської області ДПС
та пп.20.1.4 п. 20.1-ст. 20, пп. 77.1 ст. 77, п. 82.2 ст.
82 ПК України, відповідно до плану -
графіка проведення документальних
перевірок суб'єктів господарювання на 1
квартал 2013 року проведено планову
виїзну документальну перевірку
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання товариством з
додатковою відповідальністю «Богдан -
Авто Одеса» вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 26.07.2011 по 31.12.2012 р.р.

Про проведення планової виїзної
перевірки ТОВ «Богдан - Авто Одеса»
сповіщено повідомленням від 19.02.2013 р. №
28/22-02, яке надано одночасно із копією
наказу № 117-к від 19.02.2013 р. Касюгі Г.О.,
яка діє за довіреністю від 21.11.2013 р.

Перевірку проведено з відома та у
присутності директора ТОВ «Богдан -
Авто Одеса» Єргієва А. О.

У журналі реєстрації перевірок вчинено
записи від 01.03.2013 року під № 1,2,3,

Згідно п.2 «Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства»,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010р. № 984 та зареєстрованого
Мінюстом 12.01.2011р. за №34/18772, для
посадових осіб органів державної
податкової служби під час проведення
перевірок підставами для висновків є:
документи, визначені цим Кодексом:
податкова інформація; експертні
висновки; судові рішення; інші
матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на органи
державної податкової служби.
Документальна перевірка проводиться
на підставі податкових декларацій
(розрахунків), а також отриманих в
установленому законодавством порядку
органом державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

За результатами перевірки було
складено акт № 570/22-02/37810464 від 25.03.2013 р.
яким встановлено порушення:

- п. 3 ст. 5 та п.1 ст.7 Господарського
Кодексу України, вимог п.2 ст. 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», п. 185.1
ст. 185, п. 187.1 ст. 187 , п 188,1 ст. 188, п. 201.1 та п.
201.10 ст. 201 Податкового кодексу України,
в результаті чого встановлено
зменшення від'ємного значення по
податку на додану вартість на загальну
суму 9697 грн., у тому числі за грудень 2011
р. - 3117 грн., січень 2012 р. - 3117 грн., лютий
2012 р.- 3463 грн. та його заниження на
загальну суму 471247 грн., у т.ч. березень
2012 р. - 3117 грн., квітень 2012 р. - 3742 грн.,
травень 2012 р. -2793 грн., червень 2012 р. - 66064
грн., липень 2012 р. - 3388 грн., серпень 2012 р. -
179919 грн., вересень 2012 р.-3117 грн., жовтень
2012 р. - 142927 грн., листопад 2012 р. - 3992 грн.,
грудень 2012 р. - 3569 грн.

- п. п. 139.1.1 п.п 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено зменшення
від'ємного значення по податку на
прибуток за 4 квартал 2011 року на суму 31167
грн. та заниження задекларованого
показника в сумі 59265 грн., в тому числі 1
квартал 2012 р. - 17735 грн., 2 квартал 2012 р. -
10474грн., 3 квартал 2012р. - 16660 грн., 4 квартал
2012 р.- 14396 грн. в результаті порушень
встановлених у п. 3.1.2 акту перевірки.

- п. 164.1.2, п.п. 164.2.17, п. 164.5 ст. 164 п.п. 165.1.15,
п.п, 165.1,39 п. 165.1ст. 165, п.167.1 ст. 167, п.168.1,
п.168.4 ст. 168, п.171.1 ст. 171, п. 176.2 ст. 176
Податкового Кодексу України, у
наслідок чого занижено податку з
доходів фізичних осіб за період з
листопада 2011р. по грудень 2012р. у розмірі
22072,37 грн.

- п. 119.2 ст. 119, п.176.2 ст. 176 Податкового
кодексу України, щодо не подання
повністю відомостей та подання
відомостей з недостовірними
відомостями та помилками по
нарахованим та виплаченим доходам
фізичним особам та суб'єктам
підприємницької діяльності та ознакам
доходу по фізичним особам за ІV квартал
2011 р. та І-ІV квартали 2012р. ( т. 1 а/с. 35-70).

Податковим органом на підставі
встановлених порушень прийнято:

- податкове повідомлення - рішення від
17.04.2013 № про зменшення суми
від'ємного значення з податку на
прибуток на 31167 грн.;

- податкове повідомлення - рішення від
17.04.2013 № на 59265 грн. податку на
прибуток та 14817 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, № про
зменшення від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 9697 грн.;

- податкове повідомлення - рішення від
17.04.2013 № на 471247 грн. та 117812грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Рішенням Головного управління
Міндоходів в Одеській області,
прийнятим за розглядом первинної
скарги, скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Київському
районі м. Одеси Одеської області ДПС
від 17.04.2013 № у частині 11027 грн. ПДВ
та з податку 2757 грн. штрафних санкцій та
збільшено суму податку на прибуток на
1636 грн. та штрафних (фінансових) санкцій
на 408 грн.

ДПІ у Київському районі м. Одеси
Одеської області ДПС прийнято
податкове повідомлення - рішення від
10.06.2013 № на cуму 1636 грн. (податок на
прибуток) та 408 грн. штрафних
(фінансових) санкцій та податкове
повідомлення - рішення від 10.06.2013
№ на суму 460220 грн. (ПДВ) та 115055 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (т. 1 а/с.
30-34).

В судовому засіданні встановлено та
матеріалами справи підтверджено.

Податковим органом під час проведення
перевірки встановлено завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 06.1
Декларацій «Адміністративні витрати»
на загальну суму 238824,64 грн., у тому числі
4 квартал 2011 р. - 31166,67 грн., 1 квартал 2012 р.
- 48483,32 грн., 2 квартал 2012 р. -46749,99 грн., 3
квартал 2012 р. - 63416,67 грн., 4 квартал 2012 р. -
49007,99 грн. ТОВ «Богдан - Авто Одеса» в
порушення п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України
до складу витрат, що враховуються при
визначенні об'єкту оподаткування,
включено суму витрат, які не
підтверджені первинними документами,
не з'ясовують проведення фінансово -
господарської діяльності
підприємства, не зроблено детальний
аналіз послуг. (арк.7-8 акту).

Також встановлено завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 06.2
Декларацій «Витрати на збут» на
загальну суму 43387,38 грн., у т.ч.: за 1
квартал 2012 р. на суму 4799,88 грн., 2 квартал
2012р. на суму 3125,00 грн., 3 квартал 2012р. на
суму 15917.51 грн., 4 квартал 2012р. на суму
19544,99 грн., в порушення пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139
ПК України віднесено витрати, які не
підтверджені первинними документами,
відсутні товарно - транспортні
накладні, не встановлено зв'язок з
фінансово - господарською діяльністю
підприємства (арк.12 акту).

Перевіркою показників, відображених у
рядку 06.5 Податкових декларацій
«Від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
(податкового) року (від'ємне значення
рядка 07 Податкової декларації за
попередній звітний (податковий) рік)»,
за період з 26.07.2011р. по 31.12.2012р. внаслідок
встановлених перевіркою порушень у
визначенні витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування
Декларації з податку на прибуток за 1
квартал 2012 року (відповідно порушень,
викладених у п. 3.1.2 акту перевірки та у
п.п.1.1-1.2 цього рішення) встановлено
завищення задекларованих ТОВ «Богдан -
Авто Одеса» показників за рядком 06.5
Декларації за 1 квартал 2012р. на 31167 грн.

За результатами розгляду скарги ТОВ
«Богдан - Авто Одеса» встановлено, що
рядок 06.5 Податкової декларації
«Від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
(податкового) року (від'ємне значення
рядка 07 Податкової декларації за
попередній звітний (податковий рік) за
півріччя 2012 року і наступних звітних
періодів 2012 року завищено на 7791 грн.
внаслідок наступного: підприємством
ТОВ «Богдан - Авто Одеса» до складу
витрат за півріччя 2012 року і наступних
звітних періодів 2012 року перенесено 25 %
від суми від'ємного значення об'єкту
оподаткування станом на 1 січня 2012 року,
а саме: 72859грн.(291437x25%), а з урахуванням
зменшення перевіркою від'ємного
значення об'єкту оподаткування за 2011
рік на 31167 грн., відповідно порушення,
викладене у п.3.1.2 акту перевірки на
стор.7, необхідно перенести 65068 грн.
(260270x25%), чим порушено п. 3 підрозділу 4
розділу XX «Перехідних положень»
Податкового кодексу.

Крім того, перевіркою встановлено
завищення податкового кредиту на
загальну суму 480944 грн., у т.ч.: листопад
2011р. на 3117 грн., грудень 2011р. на 3117 грн.,
січень 2012р. на 3463 грн., лютий 2012р. на 58619
грн., березень 2012р. на 3117 грн., квітень
2012р. на 3742 грн., травень 2012р. на 2793 грн.,
червень 2012р. на 66064 грн., липень 2012р. на
3388 грн., серпень 2012р. на 179919 грн.,
вересень 2012р. на 3117 грн., жовтень 2012р. на
142927 грн., листопад 2012р. на 3992 грн.,
грудень 2012р. на 3569 грн.

До податкового кредиту віднесено суми
податку на додану вартість без
підтвердження податковими накладними,
в результаті чого завищено податковий
кредит на 413471 грн., в тому числі за лютий
2012р. на суму ПДВ 54541,87 грн., за червень
2012р. на суму ПДВ 61968,0 грн., за серпень
2012р. на суму ПДВ 175521,72 грн., за жовтень
2012р. на суму ПДВ 121439,21 грн. відповідно
даних відображених у таблиці на стор.19
акту перевірки.

До податкового кредиту віднесено суму
податку на додану вартість, які не
з'ясовують проведення фінансово -
господарської діяльності
підприємства, не зроблено детальний
аналіз послуг в результаті чого
завищено податковий кредит на 56446 грн.,
в т.ч.: листопад 2011 р. - 3117 грн., грудень 2011
р. - 3117 грн., січень 2012 р. - 3463 грн., лютий
2012 р. - 4077 грн., березень 2012 р. -3117 грн.,
квітень 2012 р. - 3742 грн., травень 2012 р. - 3771
грн., червень 2012 р. - 4095 грн., липень 2012 р. -
3388 грн., серпень 2012 р. - 7730 грн., вересень
2012 р. - 3117 грн., жовтень 2012 р. - 5765 грн.,
листопад 2012 р. - 4378 грн., грудень 2012 р. - 3569
грн. відповідно даних відображених у
таблиці (на арк. 19-21 акту перевірки).

Судом встановлено, що в оскаржуваний
період ТОВ «Богдан - Авто - Одеса» мала
фінансово - господарські операції з
контрагентами: ТОВ
«Консультаційно-аудиторська фірма
«Богдан», ТОВ «Комфортлайн», ПП
«Екоконсалт», ТОВ «Автомобільна група
«Богдан» щодо ремонту котельної, ТОВ
«Південь Сервіс Центр», рекламно -
виробничою компанією «Паблісіті», ТОВ
«Ітер Ком», ТОВ «Телерадіокомпанія
«Пілот-Медіа», ТОВ «Хюмер Україна», ТОВ
«Перемога», ТОВ «Богдан-Авто Київ».

ТОВ «Консультаційно-аудиторська фірма
«Богдан».

Згідно Договору на бухгалтерське
обслуговування №21 від 01 листопада 2011
року, укладеного між ТОВ «Богдан - Авто
- Одеса» та ТОВ
«Консультаційно-аудиторська фірма
«Богдан», замовник доручає, а
Виконавець бере на себе зобов'язання з
надання послуг із ведення
бухгалтерського та податкового обліку,
в обсягах і на умовах, визначених
договором (п.1.1). Пунктом 1.3 Договору,
визначений перелік послуг із ведення
бухгалтерського та податкового обліку,
а саме: оброблення первинних
документів (заповнення, перевірку,
перенесення даних до регістрів
аналітичного обліку); аналітичний
облік, складський облік; синтетичний
облік; прийняття рішення щодо
включення або не включення результатів
відповідних фінансово господарських
операцій, з врахуванням наявності
передбачених діючим законодавством
України первинних підтверджуючих
документів, до: доходів, витрат (для
розрахунку прибутку та податку на
прибуток) та зобов'язань та кредиту (для
розрахунку податку на додану вартість);
розрахунок фінансових результатів,
розрахунок податків, зборів,
обов'язкових платежів; складання
балансу, звіту про фінансові
результати, інших форм звітності, що
передбачені стандартами
бухгалтерського обліку; складання
декларації з податку на прибуток,
складання декларації з податку на
додану вартість, а також складання та
подання інших форм обов'язкової
звітності.

Розділом 3 Договору визначено, що
вартість послуг Виконавця становить 18
700 грн. (з ПДВ), вказана сума була
включена позивачем до складу валових
витрат у період з листопада 2011 року по
грудень 2012 року.

Із дослідженного в судовому засіданні
договору вбачається, що відповідно до
п. 2.2 цього договору, Замовник
зобов'язаний надати Виконавцю
документи, необхідні йому для
виконання умов договору. Передача
таких документів оформлюється актом
приймання - передачі.

Однак, як встановлено судом і не
заперечувалось представником
позивача, такі акти приймання передачі
не складались. А отже, у суду відсутні
правові підстави вважати, що Замовник
передавав Виконавцю необхідні
документи.

Крім того, представник позивача Касюга
Г.О. у судовому засіданні, яка фактично
і повинна була надавати вказані
послуги і працює в ТОВ
«Консультаційно-аудиторська фірма
«Богдан», не надала суду доказів того,
що саме вона була визначена ТОВ «КАФ
«Богдан», як виконавець послуг.

При цьому, суд також звертає увагу на
ненадання позивачем, під час
проведення перевірки, додатків до
актів здачі - прийняття робіт по
вказаному вище договору, внаслідок
чого податковий орган був позбавлений
можливості, надати обєктивну оцінку
господарській операції.

В свою чергу, позивачем вказані додатки
надані до суду. Дослідивши їх суд
прийшов до висновку, що вони не
відображають зміст послуг, які повинні
були надаватись, оскільки містять у
собі переписаний із договору перелік
послуг. Зокрема, у додатку до Акту здачі
прийняття робіт № АК-0000345 від 31.12.2012 р.
від 31.12.2012 р. (т. 2 а/с. 2) вказано, що
надана послуга із складання й подання в
установлені строки фінансової,
податкової, статистичної та іншої
звітності, згідно з вимогами чинного
законодавства України.

При цьому, цей документ не відображає
яка звітність конкретно подавалась і
до якого органу виконання послуг, за
який період.

Крім того, також суд звертає увагу на ту
обставину, що в актах здачі - прийняття
робіт за договором зазначено про
наявність у одержувача послуг дозволу
на отримання, зберігання, обработку та
використання персональних данних
відповідно до Закону України "Про
захист персональних данних". Однак до
суду цей дозвіл не надано.

Також судом встановлено, що у Актах
здачі - прийняття робіт (т. 2 а/с. 1-26)
відсутні відомості щодо ПІБ особи, яка
виконувала дані послуги.

Дослідивши надані первинні документи
та вивчивши приписи Договору, суд не
має змоги встановити, які саме
бухгалтерські послуги надавались.

По відносинах з ТОВ «Комфортлайн»
судом встановлено, що позивачем, згідно
платіжного доручення № 187 від 27.12.2011 р.
здійснена оплата коштів за ремонт
воріт по рахунку № 570 виставленого ТОВ
«Комфортлайн» та отримано акт
виконаних робіт № ОУ-0000004 від 23.01.2012 р.

Для оплати робіт по ремонту воріт, які
знаходяться на балансі підприємства
ТОВ «Комфортлайн» надало рахунок ТОВ
«Богдан-Авто Одеса» № 570 від 26.12.2011р. на
суму 2080,00грн., в т.ч ПДВ-346,67 грн., згідно
якого була проведена оплата по
платіжному дорученню № 187 від 27.12.2011р.
та отримано акт виконаних робіт №
ОУ-0000004 від 23.01.2012р.

Однак, суду не надано доказів, які б
вказували, що ворота знаходяться на
балансі ТОВ «Богдан-Авто Одеса», також
не можливо з'ясувати, які саме ремонтні
роботи проводились.

По відносинах з ПП «Екоконсалт».

Судом встановлено, що утворені на
підприємстві відходи передаються на
утилізацію, розміщення або знищення
організаціям, що мають дозвільні
документи на поводження з відходами.
Так позивачем укладені договори з
наступними організаціями:

- ПП «Екомарін» договір № 14-01.12/05 від
25.04.2012р.;

- ТОВ «Бласт ЛТД» договір №129 від
27.12.2012р- ТОВ «Союз» договір № 1172КК11 від
01.11.2011р.

На підтвердження виконання вказаних
договорів надані: акт виконаних робіт
№377-12.12/07 від 12.12.2012р., акт виконаних
робіт б/н від 03.12.2012р., акт виконаних
робіт б/н від 30.11.2011р., акт виконаних
робіт б/н від 31.12.2011р., акт виконаних
робіт б/н від 31.01.2012р., акт виконаних
робіт б/н від 29.02.2012р., акт виконаних
робіт б/н від 31.03.2012р., акт виконаних
робіт б/н від 30.04.2012р., акт виконаних
робіт б/н від 31.05.2012р., акт виконаних
робіт б/н від 30.06.201р., акт виконаних
робіт б/н від 31.07.2012р., акт виконаних
робіт б/н від 31.08.2012р., акт виконаних
робіт б/н від 30.09.2012р., акт виконаних
робіт б/н від 31.10.2012р., акт виконаних
робіт б/н від 30.11.2012р., акт виконаних
робіт б/н від 31.12.2012р.

В свою чергу, суду не надано доказів,
які вказували б, яким чином відходи
передавались виконавцем, вивозились та
знищувались.

Крім того, не надано документи, які б
підтверджували фактичну наявність
таких відходів, тобто, документи, які б
свідчили, що позивачем були придбані
товари, які в результаті його
діяльності стали відходами, а також,
відображення придбання та утилізації в
бухгалтерському обліку позивача.

З урахуванням викладеного суд вважає,
що позивачем не доведено фактичне
здійснення цієї господарської
операції.

По відносинах з ТОВ «Автомобільна
група «Богдан» щодо ремонту котельної.

Згідно Договору оренди майнового
комплексу №100 від 01 серпня 2011 року, що
укладений між ТОВ «Автомобільна група
«Богдан» та ТОВ «Богдан - Авто Одеса» за
актом приймання-передачі інженерних
комунікацій, мереж та окремих
цінностей у складі майнового комплексу
(м.Одеса, Люсдорфська дорога, 114)
орендованого в ТОВ «Автомобільна група
«Богдан», переданий Об'єкт оренди,
Паливна (Котельня) (Модуль нагріву МН-120
«Бернард», система автом. Водопом'якш.
БНР 20/1/Р тощо).

Відповідно п.4.6 Договору оренди
майнового комплексу №100 від 01 серпня 2011
року, «Орендодавець» контролює
правильність використання й стан
інженерних та інших комунікацій, що
обслуговують орендоване майно, і
здійснює їх капітальний ремонт та
обслуговування.

В свою чергу п. 4.1 Договору, на момент
передачі Орендарю об'єкт оренди
відповідає всім санітарним і технічним
вимогам й придатний для його
використання за призначенням. Орендар
зобов'язаний самостійно і за свій
рахунок у встановленому
законодавством порядку: одержати
дозвіл від органів пожежного нагляду
на початок роботи; одержати дозвіл на
проведення відповідних робіт на
об'єкті оренди від органів державного
нагляду за охороною праці та інших
органів.

Такі дозволи суду не надані.

Також, на підтвердження вчинення
господарської операції по ремонту
котельної не надано документів, які
вказують на перелік визначених робіт
та перелік запасних частин які
підлягають заміні, а також докази
придбання цих запчастин і відображення
цього в бухгалтерському обліку
позивача.

Слід також зазначити, що ремонт
модульної котельної проводився на
підставі Договору № 41 від 05.10.2012 р., тоді
як Рахунок - фактура № ПБ - 0002919 від
31.10.2012 р. на суму 2 709, 60 грн. виписаний
на компенсацію витрат за поточний
ремонт котельної за жовтень, згідно
договору № 100 від 01.08.2011 р.

По взаємовідносинах з ТОВ «Південь
Сервіс Центр».

ТОВ «Південь Сервіс Центр» було
здійснено ремонт плазмових панелей
згідно рахунку - фактурі № СФ - 0000283 від
17.07.2012 р. та рахунку - фактурі № СФ - 0000144
від 18.04.2012 р. Вказані ремонтні роботи
були прийняті позивачем згідно Акту №
ОУ-0000115 та Акту № ОУ-0000044.

Витрати із ремонту плазмових панелей,
на думку позивача, пов'язані із
витратами на збут.

Суду не надані докази придбання,
знаходження на гарантії чи балансі
підприємства плазмових панелей, для
яких цілей вони використовуються,
рахунки на виконання ремонтних робіт
висувались без замовлення.

Крім того, досліджені документи (т. 2
а/с. 69) не містять інформації, які
поломки були встановлені, який ремонт
здійснено, чи подавалась заява, які
запчастини використовувались, яким
чином (заміна чи ремонт).

Тоді як, витрати на збут включають такі
витрати, що пов'язані з реалізацією
(збутом) продукції (товарів, робіт,
послуг): витрати матеріалів для
пакування готової продукції на складах
готової продукції; витрати на ремонт
тари; оплата праці та комісійні
винагороди продавцям, торговим агентам
та працівникам підрозділів, що
забезпечують збут; витрати на рекламу
та дослідження ринку (маркетинг);
витрати на передпродажну підготовку
товарів; витрати на відрядження
працівників, зайнятих збутом; витрати
на утримання основних засобів, інших
матеріальних необоротних активів,
пов'язаних зі збутом продукції,
товарів, робіт, послуг (операційна
оренда, страхування, амортизація,
ремонт, опалення, освітлення, охорона);
витрати на транспортування, перевалку
і страхування готової продукції
(товарів), транспортно-експедиційні та
інші послуги, пов'язані з
транспортуванням продукції (товарів)
відповідно до умов договору (базису)
поставки; витрати на гарантійний
ремонт і гарантійне обслуговування;
інші витрати, пов'язані зі збутом
продукції, товарів, робіт, послуг.

До складу витрат на збут у торговельних
організаціях включаються витрати,
пов'язані з організацією збуту товарів,
за винятком адміністративних, інших
операційних та фінансових витрат (п.19
П(С)БО 16 «Витрати»).

По взаємовідносинах з рекламно -
виробничою компанією «Паблісіті»
судом встановлено, що для оформлення
нового салону «Нуundаi» із старого
салону були перенесені літери назви
салону в зв'язку з цим ТОВ
«Рекламно-виробнича компанія
«Паблісіті» провела монтажні роботи.

В підтвердження вчинення
господарської операції позивачем
надано Рахунок - фактуру № СФ-0000132 від
21.05.2012 р. та Акт № ОУ-0000044 здачі -
прийняття робіт.

З вказаних первинних документів не
вбачається, які саме роботи були
проведені, за якою адресою, які
додаткові матеріали та обладнання
використовувались та підставі, яких
документів.

По взаємовідносинах з ТОВ «Ітер Ком»
судом встановлено, що для ознайомлення
клієнтів з підприємством ТОВ
«Богдан-Авто Одеса» та з брендами
автомобілів якими торгує підприємство,
технічними характеристиками
автомобілів, з акціями які проводить
підприємство, з Послугами СТО та
контактними телефонами було
розроблено веб-сайт у мережі Інтернет з
назвою за допомогою якого можливо
отримати цю інформацію.

В підтвердження вчинення
господарської операції позивачем
надано Рахунок - фактуру № СФ-0000012 від
22.05.2012 р. та Акт № ОУ-0000012 здачі -
прийняття робіт.

Суд вважає, що подані документи не
відображають змісту господарської
операції.

Сайт - це сукупність різних файлів
(графіки, контенту), що об'єднані за
допомогою web програмування, та
розташовані, зазвичай, в мережі
Інтернет за якоюсь адресою.

Складові сайту:

· дизайн сайту ( оформлення сайту )
- це графічна оболонка з графіки,
скажімо так, «одяг», за яким
зустрічають сайт;

· web програмування - забезпечення
працездатності сайту та направлено на
зручність користування сайтом

· контент сайту - інформаційне
наповнення веб сайту: тексти, графіка,
мультимедіа ...

· доменне ім'я сайту ( домен ) -
адреса сайту в мережі Інтернет

· хостинг - це "домівка" сайту -
сервер, на якому розташовані всі файли
сайту

Це основні складові, і перед створенням
сайту необхідно визначити цілі та
завдання майбутнього проекту, щоб
отримати сайт високого рівня за
оптимальну вартість.

При цьому доказів погодження між
позивачем та ТОВ "Ітер Ком" тексту,
графіки до суду не надано. Не надано
також доказів відображення
господарської операції у
бухгалтерському обліку.

По взаємовідносинах з ТОВ
«Телерадіокомпанія «Пілот-Медіа»

Згідно п. 2.2, предметом договору №
17-01.05.12 від 17 травня 2012р. є всі умови
проведення рекламної компанії, а саме:
тип спеціальних конструкцій, адресна
програма, період і вартість рекламної
компанії, а також особливі умови
проведення рекламної компанії (при їх
наявності) обумовлюються Сторонами в
Додатку до даного Договору, який є
невід'ємною частиною до цього
Договору. В цьому Додатку прописана
конкретна адреса де розташовані
спеціальні конструкції, тип
конструкції, які використовуються для
рекламної компанії, період
розташування, та вартість за місяць та
весь період, умови сплати за надані
послуги.

Так, в судовому засіданні позивачем не
надані відповіді яким чином
здійснювалося розміщення рекламної
компанії на спеціальних конструкціях,
адресна програма, виготовлення
рекламних плакатів.

Тоді як, наприклад директ-мейл (від
англ. - direct-mail) - розповсюдження
рекламних матеріалів (комерційних
пропозицій, зразків товарів, каталогів,
буклетів, запрошень на презентації,
інших рекламних матеріалів) шляхом їх
безпосередньої розсилки потенційним
покупцям за адресами зі списків з
використанням засобів зв'язку.
Директ-мейл звичайно включає: вибір
цільової групи, визначення адрес
вибраних потенційних покупців,
формування рекламного звернення, його
тиражування та надсилання по пошті
(факсом, електронною поштою, системі
Інтернет), обробку результатів
відгуків і відповідей на можливі
питання, повторну розсилку, оформлення
замовлень. Використовуються такі схеми
розповсюдження реклами прямого
відгуку: адресне розповсюдження;
безадресне поширення; поєднання
безадресного і адресного поширення.

Отже, для здійснення адресної розсилки
у підприємства повинні бути список
осіб із зазначенням адреси
направлення, договір із поштою або
інше.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 16 Закону
України «Про рекламу», розміщення
зовнішньої реклами у населених пунктах
проводиться на підставі дозволів, що
надаються виконавчими органами
сільських, селищних, міських рад, а поза
межами населених пунктів на підставі
дозволів, що надаються державними
адміністраціями, а на території
Автономної Республіки Крим - Радою
Автономної Республіки Крим, в порядку
встановленому цими органами на
підставі Типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України. Отже, для використання
спеціальних конструкцій у
підприємства повинен бути такий
дозвіл.

Відсутність вказаних документів
вказує на те, що позивач неналежно
здійснювало бухгалтерський облік у
спірних господарських операціях.

По відносинах з ТОВ «Хюмер Україна».

Судом встановлено, що ТОВ «Богдан - Авто
Одеса» укладено Договір транспортної
експедиції № 059/1111 від 16.11.2011р. з ТОВ
«Хюмер Україна», згідно якого ТОВ
«Хюмер Україна» (Виконавець) приймає на
себе зобов'язання за плату та за
рахунок ТОВ «Богдан-Авто Одеса»
(Замовник) здійснити виконання послуг,
пов'язаних з організацією перевезення
матеріальних цінностей на основі
товарно-транспортних накладних, з
оформленням вантажної декларації для
кожного перевезення, що є невідємною
частиною Договору.

Крім того, договором передбачено:

- перевезення вантажу особам,
уповноваженим на отримання вантажу, що
вказані Замовником, згідно діючим
маршрутам на транспорті;

- оформлення замовлень на
перевезення вантажу;

- отримання заявки від Замовника
на вантаж;

- вантаж видається особі, яка
уповноважена Замовником при
пред'явленні документів: доручення, що
оформлено на фірмовому бланку
підприємства, із зазначенням
паспортних даних та зразка підпису
особи, що одержує вантаж, завірена
фірмовою печаткою Замовника, а також
підписом керівника та наявності у
особи паспорта громадянина України або
посвідчення водія з фотокарткою;

- Замовник зобов'язаний надати
інформацію: повну назву одержувача
вантажу, повну адресу призначення,
самостійно сповіщати одержувача
вантажу про відправку вантажу та
повідомляти йому номер транспортного
замовлення (ВТД), Виконавця про
приймання вантажу до перевезення та
умови його отримання.

Судом були досліджені додані позивачем
первинні документи, а саме: товарно -
транспортні накладні (т. 2 а/с. 99-122), які
не відповідають визначеним Договором
приписам, так у графі одержувач ПІБ,
вказано «Василій», а у графі
представник Одержувача взагалі не
вказано ні ПІБ, ні паспортних даних, ні
підпису , ні печатки одержувача.

Отже, з урахуванням приписів чинного
законодавства ТТН є основним
документом, який підтверджує надання
послуг з перевезення, оскільки, згідно
внесених до неї даних можливо
ідентифікувати перевезення певного
виду вантажу від постачальника до
покупця.

Крім того, позивач вказує, що ТОВ
«Богдан-Авто Одеса» згідно договору
поставки товару № 112 від 16.11.2011р. купує
необхідні запчастини у ТОВ «Хюмер
Україна». Згідно п.5.2 цього договору
товар забирається самовивозом зі
складу постачальника. За згодою сторін
можлива доставка Товару зі склада
постачальника на склад Покупця самим
Постачальником на основі договору
транспортної експедиції № 059/1111 від
16.11.2011р. На складі ТОВ «Хюмер Україна»
на відповідальному зберіганні
знаходяться запчастини ТОВ «Хюндай
Мотор Україна», які ТОВ «Богдан - Авто
Одеса» згідно дилерського договору №
ДД0056 від 31.12.2011р. згідно п.2.2.4 та п.3.3.6 для
виконання гарантійного та сервісного
обслуговування, також для продажу
повинен використовувати виключно
оригінальні запчастини, аксесуари та
мастильні матеріали, а також повинен
мати склад запасних частин у
асортименті і номенклатурі, що
забезпечує належне функціонування
сервісного центру та виконання
гарантійних ремонтів. У разі
необхідності ТОВ «Хюмер Україна»
формує та надсилає замовлені
запчастини у ТОВ «Хюндай Мотор
Україна» які отримує ТОВ «Богдан-Авто
Одеса». Також зі складу ТОВ «Хюмер
Україна» може відсилатися вантаж з
запчастинами сформований ТОВ «Субару
Україна», які згідно партнерського
договору № 13-БАО/01-12 від 31.01.2012р. повинен
мати в асортименті підприємство для
сервісного обслуговування. Вказані
договору не були надані.

По відносинах з ТОВ «Перемога» судом
встановлено, що ТОВ «Богдан - Авто
Одеса» в підтвердження вчинення
господарської операції з ТОВ
«Перемога» по розміщенню реклами на
зовнішніх носіях, отриманню
поліграфічних послуг надало рахунок №
173 від 15.10.2012 р. та Акт здачі-прийняття
робіт (надання послуг) № ПР-000173 від
31.10.2012 р.

Вказані документи, не містять
вичерпної інформації для
ідентифікації господарською операції,
а саме: документально не підтверджено
за якими адресами розміщувалась
реклама, у який період і яка саме
реклама; яким чином виготовлялись
поліграфічні постери, як розроблявся і
погоджувався макет.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про
рекламу», розміщення зовнішньої
реклами у населених пунктах
проводиться на підставі дозволів, що
надаються виконавчими органами
сільських, селищних, міських рад, а поза
межами населених пунктів на підставі
дозволів, що надаються державними
адміністраціями, а на території
Автономної Республіки Крим - Радою
Автономної Республіки Крим, в порядку
встановленому цими органами на
підставі Типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України. Отже, для використання
спеціальних конструкцій у
підприємства повинен бути такий
дозвіл.

Для надання поліграфічних послуг
(виготовлення постерів) підприємству
необхідно здійснити такі господарські
операції: розробку рекламного продукту
(макета, тексту рекламного оголошення,
відеоролика тощо) та фактичне
розміщення такого рекламного продукту
в засобах масової інформації (на радіо
або телебаченні, на сторінках
друкованих видань).

Відносини, що виникають у процесі
виробництва, розповсюдження та
споживання реклами між рекламодавцем
та розповсюджувачем (виробником)
реклами регулюються Законом України
«Про рекламу» і здійснюються на
договірній основі. Право на макет або
відеоролик залежно від умов договору
залишається за рекламодавцем або
розповсюджувачем (виробником).

Підприємством не надано належних
доказів в підтвердження належного
відображення у бухгалтерському обліку
здійснення між ТОВ «Богдан - Авто
Одеса» та ТОВ «Перемога»
господарських операцій щодо надання
рекламних послуг.

Відповідно до Закону України «Про
рекламу», учасниками такого процесу є:
рекламодавець - особа, яка є замовником
реклами для її виробництва та/або
розповсюдження; розповсюджувач
реклами - особа, яка здійснює
розповсюдження реклами; виробник
реклами - особа, яка повністю або
частково здійснює виробництво реклами.

Відповідно до Закону «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Згідно зі ст. 2
цього Закону первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Для реклами в засобах масової
інформації підприємству необхідно
здійснити такі господарські операції:
розробку рекламного продукту (макета,
тексту рекламного оголошення,
відеоролика тощо) та фактичне
розміщення такого рекламного продукту
в засобах масової інформації (на радіо
або телебаченні, на сторінках
друкованих видань).

Відносини, що виникають у процесі
виробництва, розповсюдження та
споживання реклами між рекламодавцем
та розповсюджувачем (виробником)
реклами регулюються Законом України
«Про рекламу» і здійснюються на
договірній основі. Право на макет або
відеоролик залежно від умов договору
залишається за рекламодавцем або
розповсюджувачем (виробником).

Якщо за умовами договору рекламодавець
отримує у власність створений
рекламний продукт, який можна
використовувати в подальшому в інших
розповсюджувачів, то згідно з
Положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку 8
«Нематеріальні активи», затвердженим
наказом Мінфіну України від 18.10.99 р. № 242
(зареєстровано в Мін'юсті України 02.11.99
р. за № 750/4043, зі змінами та
доповненнями, за текстом - ПБО 8), такий
продукт вважається нематеріальним
активом.

Визнання об'єкта нематеріальним
активом здійснюється на підставі
оформленого первинного документа, що
містить його найменування,
характеристику (опис), порядок і строк
його корисного використання, первісну
вартість, дату придбання, підписи осіб,
що прийняли об'єкт нематеріального
активу, які повинні перевірити
обґрунтованість оприбуткування
нематеріального активу, тобто
наявність документів (довідок), що
описують сам об'єкт нематеріального
активу або порядок його використання
(письмовий опис з формулами,
кресленнями, схемами, зразками тощо).

При ідентифікації об'єктів
нематеріальних активів комісія
підприємства, до складу якої повинні
входити компетентні фахівці з питань
інтелектуальної власності, перевіряє
наявність та чинність документів, які є
підставою для оприбуткування об'єкта
нематеріального активу, документів,
які засвідчують правомірне набуття
права авторства, права власності, права
на використання об'єкта
нематеріального активу, а саме:
свідоцтв, ліцензій (ліцензійних
договорів, авторських договорів);
договорів про передачу права власності
на об'єкт нематеріального активу;
виписок з відповідних державних
реєстрів, які підтверджують право на
об'єкт нематеріального активу; актів
приймання-передачі прав на об'єкти
нематеріального активу; інші
документи, пов'язані з ідентифікацією
прав на об'єкти нематеріального активу.

Комісією підприємства на підставі
зазначених документів приймається
рішення щодо відповідності придбаних
активів критеріям, встановленим ПБО 8
для зарахування (оприбуткування) їх до
складу нематеріальних активів, що
зазначається в Акті введення в
господарський оборот об'єкта права
інтелектуальної власності у складі
нематеріальних активів (ф. № НА-1),
затвердженому наказом Мінфіну України
від 22.11.2004 р. № 732 «Про затвердження
типових форм первинного обліку
об'єктів права інтелектуальної
власності у складі нематеріальних
активів» (зареєстровано в Мін'юсті
України 14.12.2004 р. за № 1580/10179).

Згідно з Інструкцією про застосування
Плану рахунків бухгалтерського обліку
активів, затвердженою наказом Мінфіну
України від 30.11.99 р. № 291 (зареєстровано
в Мін'юсті України 21.12.99 р. за № 893/4186, зі
змінами та доповненнями, за текстом -
Інструкція № 291), у бухгалтерському
обліку рекламодавця відеоролики, кліпи
або макети, строк корисного
використання яких більше одного року,
відображаються на рахунку 125
«Авторське право та суміжні з ним
права». Однак, у випадку коли такий
рекламний продукт використовується
менше року, то витрати на його
створення обліковуються на рахунку 39
«Витрати майбутніх періодів» з
подальшим списанням до складу витрат
того періоду, в якому їх фактично
здійснено.

Слід звернути увагу на те, що витрати
підприємства на фактичне розміщення
реклами відповідно до п. 9 ПБО 8 не
визнаються активами й підлягають
відображенню у складі витрат звітного
періоду.

Отже, витрати, сплачені
розповсюджувачу за розміщення реклами,
вважаються згідно з п. 19 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 16
«Витрати», затвердженого наказом
Мінфіну України від 31.12.99 р. № 318
(зареєстровано в Мін'юсті України 19.01.2000
р. за № 27/4248, зі змінами та доповненнями,
за текстом - ПБО 16), витратами на збут та
відповідно до Інструкції № 291
обліковуються на рахунку 93 «Витрати на
збут». Фактичне здійснення таких
витрат підтверджується договорами з
розповсюджувачами реклами та актами
виконаних робіт.

По відносинах з ТОВ «Богдан-Авто Київ»
судом встановлено, що між ТОВ
«Богдан-Авто Одеса» та ТОВ «Богдан -
Авто Суми» укладено договір доручення
від 01.11.2012р. згідно якого Довіритель ТОВ
«Богдан-Авто Одеса» доручає, а
Повірений ТОВ «Богдан-Авто Суми» бере
на себе зобов'язання у пошуку покупців
на автомобілі.

В підтвердження виконання ТОВ
«Богдан-Авто Суми» виконання робіт по
наданню послуги з пошуку клієнтів
наданий акт виконаних робіт № СМ-0001296
від 30.11.2012р. (т. 4 а/с. 183), з якого
вбачається, що він є додатком до
Договору доручення № б/н від 01.11.2012 р.
вказаний Договір доручення № б/н від
01.11.2012 р. суду не наданий.

Також досліджений Акт приймання -
передачі від 07.11.2011 р. який не містить
ПІБ осіб, які його оформлювали. Крім
того, не зрозуміло керуючись якими
доказами , у Акті вказано, що по
технічному стану, комплектності
зауважень не має(т. 4 а/с. 184).

Згідно рахунку - фактурі № БД-0014933 від
29.11.2012 р. підлягають оплаті послуги з
завантаження/розвантаження та
транспортування автомобіля, всього на
суму 5 250 грн. Однак, документів, якими
передбачено виконання цих послуг не
надано.

Актом № БД-0002630 від 30.11.2012 р. були
прийняті виконані роботи по
завантаження/розвантаження та
транспортування автомобіля, згідно
замовлення СФ БД-0014933 від 29.11.2012 р. (т. 4
а/с. 184), вказане замовлення в матеріалах
справи відсутнє.

Отже, досліджені документи не
відповідають приписам чинного
бухгалтерського законодавства і не
можуть слугувати підставою для
відображення в податковому обліку з
огляду на таке.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України «Проблемні питання
застосування законодавства у справах
за участю органів державної податкової
служби» від 20.07.2010 року за № 1112/11/13-10
процесуальна діяльність суду із
встановлення обґрунтованості права
платника податку на податковий кредит
та/або бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість повинна
включати такі етапи:

1.Встановлення факту здійснення
господарської операції. При цьому
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції - договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо. Необхідно
перевірити фізичні, технічні та
технологічні можливості певної особи
до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення, приміщень для
зберігання товарів тощо; можливість
здійснення операцій з відповідною
кількістю певного товару у відповідні
строки з урахуванням терміну його
придатності, доступності на ринку тощо;
наявність відповідних ліцензій та
інших дозвільних документів, що
необхідні для ведення певного виду
господарської діяльності.

2.Встановлення спеціальної
правосуб'єктності учасників
господарської операції. Особа, яка
видає податкову накладну, повинна бути
зареєстрована як платник податку на
додану вартість на момент вчинення
відповідної господарської операції.

3.Встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг) і господарською
діяльністю платника податку.

4.Встановлення дотримання платником
податку спеціальних вимог щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту та/або бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість

5.Встановлення факту надмірної сплати
податку на додану вартість у ціні
товарів (послуг), що придбані платником
податку.

Аналогічна позиція викладена також у
листі Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Також у цьому листі Вищого
адміністративного суду України
зазначено, що не є обов'язковою
передумовою для визначення
контролюючим органом грошових
зобов'язань визнання недійсними (у тому
числі і нікчемними) правочинів, які
укладалися за ланцюгом між попередніми
посередниками, через ланцюг яких
декларувався рух товарів чи послуг,
нібито придбаних останнім у такому
ланцюгу платником податку. При цьому
взаємовідносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Оцінюватися при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Вищевикладена позиція також
сформульована у постанові Вищого
адміністративного суду України від
14.11.2012 року по справі № 2а-9864/11/2670
(K/9991/50772/12).

У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України №1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо
підтвердження даних податкового
обліку» документи та інші дані, що
спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, змісту послуг, що надаються
тощо.

Наявність формально складених, але
недостовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції платника
податків, в тому числі транспортні
витрати, повинні бути пов'язані з
господарською діяльністю платника
податків і документально підтверджені.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п. 1.2 п. 1, п.п. 2.1
п. 2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.1995р. за № 168/704, первинні документи -
це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозоли
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону № 996-ХІV (із змінами та
доповненнями) встановлено вимоги до
первинних документів, які є підставою
для бухгалтерського та податкового
обліку.

Крім того, згідно ст.4 Закону № 996-ХІV
одним із основних принципів на яких
ґрунтується бухгалтерський облік є
принцип превалювання сутності над
формою, а саме: операції обліковуються
відповідно до їх сутності, а не лише
виходячи з юридичної форми.

Згідно з п.п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
за №168/704, первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до п.п. 2.15 та 2.16
вищевказаного Положення забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, первинні документи, які
складені суб'єктами господарської
діяльності на операції, що суперечать
законодавчим і нормативним актам, та
такі що не відповідають сутності і не
несуть доказовості відносно змісту
здійсненної операції не є документами,
які можуть бути підставою для
відображення в облікових регістрах
господарського та податкового обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки, тощо) мають
силу первинних документів лише у разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактично здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх оформлених
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Відсутність доказів реального
вчинення господарських операцій
виключає правомірність визначення
платником податкового кредиту за
такими операціями, незважаючи на
наявність у нього податкових
накладних, що за формою відповідають
вимогам чинного законодавства, а також
доказів сплати продавцю вартості
товару з ПДВ.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

В свою чергу судом дослідженні
первинні документи у спірних
правовідносинах, і наведений вище їх
аналіз не дає суду можливості
встановити реальність вчинення
господарських операцій, які були
відображені позивачем у податковому
обліку.

Разом з тим, згідно із п. 198.3 ст. 198 ПК
України, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відноситься до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясовувати,
зокрема, такі обставини як рух активів
у процесі здійснення господарської
операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції: договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів, тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.

Для установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг) понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку необхідно
досліджувати наявність господарської
мети при вчиненні відповідних дій
платника податку. Перевірці підлягають
доводи податкового органу, що свідчать
про відсутність ділової мети у діях
платника податку, зокрема, у разі
придбання товарів (послуг) у
посередників за наявності прямих
контактів з їх виробником.

Надані суду первинні документи не
дають можливості встановити зв'язок
отриманих послуг з господарською
діяльністю підприємства.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що податковим
органом правомірно прийняті податкові
повідомлень-рішень, а отже, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС
України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови з одночасним поданням її
копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Потоцька Н.В.

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

22 січня 2014 року.