Справа № 820/10781/13-а
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 січня 2014 р.
№ 820/10781/13-а

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання -
Чевичалова О.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
Вишневського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 громадянина В'єтнаму до
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області, Управління
Державної міграційної служби України в
Київській області про скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні дії
, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 громадянин В'єтнаму,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області, Управління
Державної міграційної служби України в
Київській області, в якому просить суд,
з урахуванням уточнень, скасувати
рішення ВГРФО ГУМВС України в
Київській області про скасування
дозволу на імміграцію в Україні
громадянину В`єтнаму ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати ГУ ДМС України
в Харківській області здійснити обмін
бланку посвідки на постійне проживання
в Україні НОМЕР_1 від 25.09.2006 року
громадянину В'єтнаму ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв'язку з її втратою.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що вважає дії Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
(далі - ГУ ДМС України в Харківській
області), Управління Державної
міграційної служби України в Київській
області (далі - УДМС України в Київській
області) неправомірними та такими, що
порушують права позивача.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Представник Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову у повному обсязі,
просив суд відмовити в його
задоволенні.

Представник Управління Державної
міграційної служби України в Київській
області, належним чином повідомлений
про дату, час та місце судового
розгляду, не прибув, надав суду
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що рішенням ВГІРФО
ГУМВС України в Київській області на
підставі Закону України "Про
імміграцію" позивачу був наданий
дозвіл на імміграцію в Україну, а також
його було документовано посвідкою на
постійне проживання в Україні НОМЕР_1
від 25.09.2006 року.

В 2007 році позивач переїхав на постійне
проживання до м. Харкова та
зареєструвався за адресою: АДРЕСА_1.

21.08.2013 року позивач звернувся із заявою
до Московського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області про прийняття
заходів з розшуку його посвідки на
постійне проживання в Україні НОМЕР_1
від 25.09.2006 року у зв'язку з її втратою.

Московським РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області було повідомлено
позивача про те, що прийнятими заходами
встановити місцезнаходження посвідки
на постійне проживання на його ім'я не
надалось можливим та було
запропоновано звернутися у відповідні
інстанції для отримання дублікату
втраченого документу.

24.09.2013 року представник позивача
звернувся до Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області із заявою про
обмін бланку посвідки на постійне
проживання в Україні.

Разом із зазначеною заявою були надані
такі документи: копія паспорту з
перекладом НОМЕР_2, копія посвідки на
постійне проживання в Україні НОМЕР_1
від 25.09.2006 року, копія договору на житло,
копія довідки про втрату посвідки,
квитанції про сплату державного мита
та послуг ГУ ДМС України в Харківській
області, фотокартки, копія доручення
ВТМ 013679 від 18.09.2013 року.

05.11.2013 року позивач отримав відповідь
від ГУ ДМС України в Харківській
області, у якій повідомлялось, що за
комп'ютерними обліками значиться
громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому
27.04.2010 року рішенням ВГІРФО УМВС
України в Київській області було
скасовано посвідку на постійне
проживання в Україні серії НОМЕР_1 від
25.09.2006 року.

Також повідомлялось, що ГУ ДМС України
в Харківській області був направлений
запит до Управління ДМС України в
Київській області з проханням надати
на їх адресу копію висновку про
скасування посвідки на постійне
проживання позивача. Після отримання
копії висновку позивач буде
поінформований та запрошений до ГУ ДМС
України в Харківській області.

Відповідачами суду не надано
зазначений висновок, а тому суд не має
підстав вважати, що посвідку на
постійне проживання в Україні позивачу
було скасовано.

Також, судом встановлено, що рішенням
начальника ВГІРФО ГУ МВС України в
Київській області від 27.04.2010 року було
скасовано дозвіл на імміграцію
громадянину В'єтнаму ОСОБА_2.

Підставою для скасування дозволу на
імміграцію став п.1 статті 12 Закону
України "Про імміграцію" (якщо
з'ясується, що його надано на підставі
свідомо неправдивих відомостей,
підроблених документів чи
документів, що втратили чинність).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
імміграцію» у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, для надання дозволу на
імміграцію до заяви додаються такі
документи: 3 фотокартки; копія
документа, що посвідчує особу; документ
про місце проживання особи; відомості
про склад сім'ї, копія свідоцтва про
шлюб (якщо особа, яка подає заяву,
перебуває в шлюбі), документ про те, що
особа не є хворою на хронічний
алкоголізм, токсикоманію, наркоманію
або інфекційні захворювання, перелік
яких визначено центральним органом
виконавчої влади з питань охорони
здоров'я.

Із дослідженого в судовому засіданні
рішення про скасування дозволу на
імміграцію встановлено, що для
отримання дозволу на імміграцію у 2006
році позивач надав усі необхідні
документи, в тому числі рішення
виконавчого комітету Бендюгівської
сільської ради Кагарлицького району
від 14.06.2006 року про призначення його
піклувальником над одинокою
громадянкою України ОСОБА_5 та договір
найму житлового приміщення в будинку,
що належить опікуваній.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
імміграцію" дозвіл на імміграцію може
бути скасовано, якщо: з'ясується, що
його надано на підставі свідомо
неправдивих відомостей, підроблених
документів чи документів, що втратили
чинність; іммігранта засуджено в
Україні до позбавлення волі на строк
більше одного року і вирок суду набрав
законної сили; дії іммігранта
становлять загрозу національній
безпеці України, громадському порядку
в Україні; це є необхідним для охорони
здоров'я, захисту прав і законних
інтересів громадян України; іммігрант
порушив законодавство про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства; в інших випадках,
передбачених законами України.

Матеріалами справи підтверджено, що
підставою для скасування дозволу на
імміграцію позивачу визначено п.1 ст.12
Закону України «Про імміграцію», а
саме: отримання дозволу на підставі
недостовірних документів - документів,
серед яких недійсне рішення
виконавчого комітету.

В судове засідання відповідачами
відповідно до положень ст.71-72 КАС
України не надано доказів того, що
зазначене вище рішення виконавчого
комітету не приймалось і є недійсним.

Суд зауважує, що ухвалою про
витребування доказів від 05.12.2013 року
витребувались від УДМС України в
Київській області документи, які стали
підставою для прийняття начальником
ВГІРФО ГУ МВС України в Київській
області рішення від 27.04.2010 року про
скасування дозволу на імміграцію
громадянину В'єтнаму ОСОБА_2. Жодної
відповіді та витребуваних документів
судом отримано не було.

Крім того, судом встановлено, що
рішення про скасування дозволу на
постійне проживання в Україні та
висновок про скасування посвідки на
постійне проживання в Україні позивач
не отримував, посвідку на постійне
проживання в Україні у нього не
вилучали.

Відповідно до п.п. 21-24 Порядку
провадження за заявами про надання
дозволу на імміграцію і поданнями про
його скасування та виконання прийнятих
рішень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.12.2002
року № 1983, дозвіл на імміграцію
скасовується органом, який його видав.
Питання щодо скасування дозволу вправі
порушити орган внутрішніх справ, інший
орган виконавчої влади, який у межах
наданих йому повноважень забезпечує
виконання законодавства про
імміграцію, якщо стало відомо про
існування підстав для скасування
дозволу на імміграцію. Для
започаткування процедури розгляду
питання про скасування дозволу на
імміграцію відповідне подання
надсилається до органу, який приймав
рішення про надання такого дозволу.
ДМС, територіальні органи і підрозділи
всебічно вивчають у місячний термін
подання щодо скасування дозволу на
імміграцію, запитують у разі потреби
додаткову інформацію в ініціатора
подання, інших органів виконавчої
влади, юридичних і фізичних осіб, а
також запрошують для надання пояснень
іммігрантів, стосовно яких
розглядається це питання. На підставі
результату аналізу інформації
приймається відповідне рішення. Про
прийняте рішення письмово
повідомляються протягом тижня
ініціатори процедури скасування
дозволу на імміграцію та іммігранти.
Рішення про скасування дозволу на
імміграцію надсилається протягом
тижня органом, що його прийняв, до
територіального підрозділу за місцем
проживання для вилучення посвідки на
постійне проживання в іммігранта та
вжиття заходів відповідно до статті 13
Закону України "Про імміграцію".

Враховуючи викладене вище, суд прийшов
до висновку, що рішення про скасування
дозволу на постійне проживання в
Україні позивачу від 27.04.2010 року
прийнято неправомірно, а тому підлягає
скасуванню.

Щодо зобов'язання ГУ ДМС України в
Харківській області здійснити обмін
бланку посвідки на постійне проживання
в Україні НОМЕР_1 від 25.09.2006 року
громадянину В'єтнаму ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв'язку з її втратою суд
зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Головне управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області як орган державної
влади повинно діяти у спосіб,
визначений законом, та в межах наданих
повноважень.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.03.2012 року № 251 (далі - Порядок), цей
Порядок визначає механізм оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання іноземцям та
особам без громадянства, які
іммігрували в Україну на постійне
проживання або прибули в Україну на
тимчасове проживання.

Згідно з п.9 Порядку строк дії посвідки
на постійне проживання не обмежується.

Пунктом 12 Порядку визначено, що
посвідка видається іноземцеві та особі
без громадянства під розписку після
пред'явлення паспортного документа
іноземця або документа, що посвідчує
особу без громадянства, в якому на
останній вільній сторінці
проставляється відмітка про отримання
посвідки за встановленим МВС зразком,
що скріплюється печаткою (за бажанням
іноземця та особи без громадянства
така відмітка може проставлятися у
вкладному талоні).

Згідно з п. 22 Порядку у разі пошкодження
чи втрати посвідки іноземець та особа
без громадянства може звернутися за
отриманням нової посвідки в порядку,
встановленому для її обміну чи
продовження строку її дії, до
територіального органу або підрозділу
ДМС за місцем проживання. Про втрату
посвідки іноземець та особа без
громадянства або приймаюча сторона
зобов'язані негайно повідомити
органові внутрішніх справ за місцем
втрати та територіальному органові або
підрозділові ДМС за місцем видачі, який
інформує про це протягом п'яти днів ДМС
та Адміністрацію Держприкордонслужби.
Втрачена посвідка визнається
недійсною та в разі її вилучення
підлягає знищенню.

Згідно з п.17 Порядку рішення про
відмову у видачі посвідки іноземцеві
та особі без громадянства приймається
в разі: 1) необхідності забезпечення
національної безпеки або охорони
громадського порядку; 2) необхідності
охорони здоров'я, захисту прав і
законних інтересів громадян України та
інших осіб, що проживають в Україні; 3)
коли паспортний документ іноземця або
документ, що посвідчує особу без
громадянства, підроблений, зіпсований
або не відповідає встановленому зразку
чи належить іншій особі; 4) подання
завідомо неправдивих відомостей або
підроблених документів; 5) коли
виявлено факти невиконання ними
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або вони
мають інші майнові зобов'язання перед
державою, фізичними або юридичними
особами, включаючи ті, що пов'язані з
попереднім видворенням за межі
України, у тому числі після закінчення
строку заборони подальшого в'їзду в
Україну (для осіб, що отримують
посвідку на тимчасове проживання); 6)
інших випадках, передбачених законами.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до ГУ ДМС України в
Харківській області з проханням
здійснити обмін посвідки на постійне
проживання в Україні у зв'язку з її
втратою. При цьому позивач сплатив всі
необхідні платежі. Також судом
встановлено, що висновку про
скасування посвідки на постійне
проживання в Україні позивачу немає, а
тому зазначена посвідка є дійсною та
підлягає обміну.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачі не довели правомірність
своїх дій, а тому суд вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2
громадянина В'єтнаму до Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області,
Управління Державної міграційної
служби України в Київській області про
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити у
повному обсязі.

Скасувати рішення ВГРФО ГУМВС України
в Київській області про скасування
дозволу на імміграцію в Україні
громадянину В`єтнаму ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати ГУ ДМС України в
Харківській області здійснити обмін
бланку посвідки на постійне проживання
в Україні НОМЕР_1 від 25.09.2006 року
громадянину В'єтнаму ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв'язку з її втратою.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено
23.01.2014 року.

Суддя
Н.А. Полях