Справа № К/9991/71552/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/71552/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Юрченка В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області на
постанову Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 17
листопада 2009 року та рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області від 07 липня 2010 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації, Центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області про стягнення
щорічної грошової допомоги,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в
суд з вказаним адміністративним
позовом. Посилався на те, що
відповідачі в порушення вимог Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
сплатили йому щорічну грошову допомогу
у розмірі, що не співвідноситься з
мінімальною пенсією за віком,
внаслідок чого за 2009 рік утворилася
заборгованість по її виплаті, яку після
уточнення позовних вимог просив
стягнути.

Постановою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 17
листопада 2009 року позов задоволено:
зобов'язано Головне управління праці
та соціального захисту Полтавської
обласної державної адміністрації
нарахувати недоплачену щорічну разову
допомогу до 5 травня, як інваліду війни
ІІ групи за 2009 рік в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до вимог статті 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», виходячи із
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
встановленого Законом України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» з
урахуванням виплаченої суми разової
щорічної допомоги за вказаний період, в
сумі 3 554 грн. та стягнуто зазначену суму
з Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області грошові кошти недосплаченої
разової грошової допомоги до 5 травня
за 209 рік у сумі 3 554 грн.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області від 07 липня 2010 року
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог до
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області скасовано та ухвалено в цій
частині нове про відмову у задоволенні
позову. У решті судове рішення залишено
без змін.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм процесуального і
матеріального права, Центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області просив
скасувати судові рішення та ухвалити
нове про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до вимог
частини п'ятої статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» щорічно до 5
травня позивач мав право на одержання
разової грошової допомоги у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком, яку
у 2009 році позивачу сплачено у розмірі 430
грн.

Вирішуючи спір та частково
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
виплачений розмір щорічної грошової
допомоги за 2009 рік не відповідав
встановленому Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» розміру.

Скасовуючи рішення міськрайонного
суду в частині задоволення позовних
вимог та ухвалюючи в цій частині нове
рішення апеляційний суд виходив з того,
що розпорядником бюджетних коштів по
виконання програм, пов'язаних з
соціальним захистом, є Головне
управління праці та соціального
захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації, а
контроль по нарахування та формуванню
виплатних списків покладено на Центр
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області, а тому вимога про стягнення
спірної допомоги з Центру є
необґрунтованою.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Частиною п'ятою статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, було встановлено, що
інвалідам війни ІІ групи щорічно до 5
травня виплачується разова грошова
допомога у розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону,
здійснюють органи праці та соціального
захисту населення через відділення
зв'язку або через установи банків
(шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам - за
місцем отримання пенсії, а особам, які
не є пенсіонерами, - за місцем їх
проживання чи одержання грошового
утримання.

Відповідно до вимог статті 17 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Законами України про державний бюджет
України встановлювався на відповідний
рік розмір щорічної разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2009 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

У 2009 році щорічна грошова допомога до 5
травня позивачу виплачена відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 18 березня 2009 року №211 «Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується в 2009 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань» у сумі 430 грн.

Проте, стаття 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
передбачає встановлення в абсолютних
сумах розмірів лише тих виплат,
вихідним критерієм розрахунку яких є
розмір мінімальної заробітної плати.
Відповідно, її дія не поширюється на
спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, на час виникнення спірних
правовідносин, законодавчих підстав
для відмови в застосуванні положень
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» не було. Тому нарахування та
виплата у 2009 році особам, що мають
статус інваліда війни щорічної разової
грошової допомоги повинна
здійснюватися відповідно до норм
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, а апеляційний суд правильно
визначив належного відповідача у
спірних правовідносинах та залишив без
змін рішення суду першої інстанції в
частині зобов'язання нарахувати
недоплачену щорічну разову грошову
допомогу.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області залишити без
задоволення, а постанову Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 17 листопада 2009 року та
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області від 07 липня 2010 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко
/підпис/ В.В. Юрченко /підпис/