Справа № 165/3966/13-а
Суддя: Свередюк А. В.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
Провадження 2-а/165/2/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд
Волинської області в складі:
головуючого судді Свередюка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нововолинську в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до старшого інспектора ВДАІ
Турійського РВ УМВС України у
Волинській області Созоніка
Володимира Івановича про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення, закриття провадження у
справі, -

встановив:

20 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до старшого інспектора
ВДАІ Турійського РВ УМВС України у
Волинській області Созоніка
Володимира Івановича про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення, закриття провадження у
справі.

На обґрунтування своїх вимог
позивач покликається на те, що 02 грудня
2013 року інспектор ДПС Созонік В.І.
неправомірно наклав на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 500 грн., за ч. 1 ст.122, ч. 1
ст. 126 КУпАП. Вважає, що постанова є
незаконною, оскільки 02 грудня 2013 року,
керуючи транспортним засобом марки
«Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1, в
смт. Турійськ, по вул.. Житанів, був
зупинений інспектором ДПС, який
повідомив, що позивач порушив ПДР
України, перевищив встановлену
швидкість руху та попросив пред'явити
поліс загальнообов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Після пояснень
позивача, який зазначив, що під час
вимірювання швидкості відповідачем,
його автомобіль обігнав інший
транспортний засіб і тому зафіксована
на приладі швидкість належить не його
автомобілю. Щодо пред'явлення полісу
загальнообов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, то позивач не міг відразу його
надати, оскільки транспортний засіб,
яким він керував належить його
батькові. Інспектор ДПС ОСОБА_1 склав
відносно нього протоколи про
адміністративні правопорушення та
виніс постанову про накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 500 грн. Вважає, що
притягнутий до адміністративної
відповідальності на основі фактів, що
базуються на припущеннях інспектора.
Крім того, вважає, що порушено його
права, передбачені ст.. 268 КУпАП,
оскільки йому не було надано
можливості скористатись юридичною
допомогою при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
відносно нього. Просить
адміністративний позов задоволити,
визнавши протиправною та скасувавши
постанову АА2 № 995722 від 02 грудня 2013 року
про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП України.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
не з'явився, подав до суду письмову
заяву, в яків просить суд проводити
розгляд справи за його відсутності,
заявлені позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з наведених в позові
підстав, просив його задоволити.

Відповідач Созонік В.І. в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заперечення проти позову, в якому позов
не визнає з наведених у запереченні
проти позову підстав, вважає, що
стягнення на позивача ОСОБА_1 накладено
правомірно. Просив в задоволенні
позову відмовити та проводити розгляд
справи за його відсутності.
Зобов'язання, покладені на нього
ухвалою судді Нововолинського
міського суду Волинської області щодо
надання в судове засідання матеріали
справ про адміністративні
правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1
ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП не виконав.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до цього Кодексу розгляд
справи здійснюється за відсутності
осіб, які беруть участь у справі (у тому
числі при розгляді справи в порядку
письмового провадження) фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні письмові
докази, вважає, що позов підлягає до
задоволення частково.

Постановою інспектора ДПС
Созоніка В.І., за порушення ПДР на
ОСОБА_1 було накладено адміністративне
стягнення, передбачене ст. 36, ч. 1 ст. 122,
ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі
500 грн. (а.с. 2).

Із зазначеної постанови
вбачається, що ОСОБА_1, 02 грудня 2013 року,
керуючи транспортним засобом марки
«Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1, в
смт. Турійськ, по вул. Житанів,
перевищив встановлену швидкість руху
на 24 км/год., рухався зі швидкістю 84
км/год., та не мав при собі полісу
загальнообов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Як зазначено в ст. 268 КУпАП особа,
яка притягується до адміністративної
відповідальності має право
знайомитись із матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання, при розгляді
справи користуватись юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права.

Відповідно до ст. 280 КУпАП
передбачено, що при розгляді справи про
адміністративне правопорушення орган
(посадова особа) зобов'язані з'ясувати
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа у його
вчиненні.

В судовому засіданні встановлено,
що інспектор ДПС Созонік В.І. приймаючи
рішення про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП
України, не прийняв до уваги вимоги ст.
268 КУпАП та не з'ясував всіх фактичних
обставин справи, чим порушив права
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності та
вимоги ст. 280 КУпАП.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності дій суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач - інспектор ДПС Созонік
В.І., який є суб'єктом владних
повноважень, не надав суду жодних
доказів, які підтверджували б
правомірність винесеної постанови з
приводу притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності.

За таких обставин твердження
позивача про незаконність винесеного
відповідачем рішення, заслуговують на
увагу.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, справи
про адміністративні правопорушення,
передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП,
уповноважені розглядати органи
внутрішніх справ, тому в частині
позовних вимог щодо закриття
провадження в справі слід відмовити,
оскільки такі позовні вимоги виходять
за межі компетенції суду.

Враховуючи наведене, суд
приходить до висновку, що при винесенні
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1,
інспектором ДПС Созоніком В.І. було
порушено права особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності,
передбачені ст. 268 КУпАП, не з'ясовано
всіх фактичних обставин справи та
вважає за необхідне скасувати
вищезазначену постанову як
протиправну.

Керуючись ст. ст. 10,11, ч. 1 ст. 41, 71, 94,
ч. 4 ст. 122, 159, 160, 163, 167, 171-2 КАС України, ст.
ст. 9, 10, 11, 251, 280 КУпАП, суд, -

постановив:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову старшого інспектора ВДАІ
Турійського РВ УМВС України у
Волинській області Созоніка
Володимира Івановича серії АА2 № 995722
від 02 грудня 2013 року про накладення на
ОСОБА_1 адміністративного стягнення за
ст. 36, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді
штрафу в розмірі 500 (п'ятсот) грн.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Рішення місцевого загального суду
як адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
А.В. Свередюк