Справа № 2-а-1255/11/1506
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 р.Справа №
2-а-1255/11/1506Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1
інстанції: Горяєв І.М. Колегія
суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Танасогло Т.М.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційні
скарги Управління Пенсійного фонду
України у Біляївському районі Одеської
області, ОСОБА_2 на постанову
Біляївського районного суду Одеської
області від 25 серпня 2011 року по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Біляївському районі Одеської
області про визнання відмови
відповідача нарахувати та виплатити
щомісячну державну соціальну допомогу
дитині війни безпідставною та
зобов'язання його вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Біляївського районного
суду Одеської області від 25 серпня
2011 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково за період з 29 січня
2011 року по 29 липня 2011 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, в частині задоволення
позовних вимог, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просив його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити. В
апеляційній скарзі зроблено посилання
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, зокрема, ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни».

Також, не погоджуючись із зазначеним
судовим рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, зокрема, скориставшись
своїм правом на відмову від
адміністративного позову на будь-якій
стадії провадження, відповідно до ст. 51,
112, 113 КАС України, відмовився від
адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг та заяви позивача
про відмову від позову, судова колегія
вважає необхідним прийняти відмову
ОСОБА_2 від адміністративного позову,
скасувати постанову суду першої
інстанції та закрити провадження у
справі, виходячи з наступного.

Так, відповідно ст. 194 КАС України,
позивач може відмовитися від
адміністративного позову до
закінчення апеляційного розгляду. У
разі відмови від
адміністративного позову суд
апеляційної інстанції постановляє
ухвалу відповідно до вимог ст. 112 цього
Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 112 КАС України
визначено, що позивач може відмовитися
від адміністративного позову повністю
або частково. Відмова від
адміністративного позову під час
підготовчого провадження мають бути
викладені в адресованій суду письмовій
заяві, яка приєднується до справи. Про
прийняття відмови від
адміністративного позову суд
постановляє ухвалу, якою закриває
провадження у справі.

Відповідно до ст. 203 КАС України,
постанова суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу. При
цьому, якщо судом першої інстанції
ухвалено законне та обґрунтоване
судове рішення, а обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після його ухвалення,
суд апеляційної інстанції визнає таке
рішення нечинним і закриває
провадження у справі.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з наявності у
позивача права на щомісячне підвищення
пенсії на 30% мінімальної пенсії за
віком.

Твердження апелянта - Управління
Пенсійного фонду України у
Біляївському районі Одеської області
стосовно невизначеності розміру
мінімальної пенсії за віком не
приймається до уваги колегією суддів
апеляційної інстанції, оскільки згідно
ч. 2 ст. 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком визначається виключно
цим Законом. Положення цього Закону не
є перешкодою для застосування величини
мінімальної пенсії за віком для
обчислення інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого в Законі України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімального розміру
пенсії за віком. Мінімальний розмір
пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність
визначається щорічно в Законі України
«Про Державний бюджет України» на
відповідний рік.

Разом з тим, суд першої інстанції,
задовольняючи частково позов,
помилково визначив кінцеву дату, до
якої необхідно провести перерахунок
підвищення до пенсії позивачу.

Так, вирішуючи справу судом першої
інстанції не було враховано, що Законом
України «Про Державний бюджет на 2011
рік» із змінами, внесеними 14 червня
2011 року Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» №
3491- VI, який набрав чинності 19 червня 2011
року, встановлено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема, ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовується у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду на 2011 рік. 06 липня 2011
року Кабінет Міністрів України, якому
зазначеним Законом України делеговані
повноваження визначення нового
порядку та розмірів соціальних виплат,
постановою № 745 від 06 липня 2011 року
встановив розміри виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету, зокрема, в п. 6
визначений розмір державної
соціальної допомоги дітям війни.
Зазначена постанова набрала чинності 23
липня 2011 року, відповідно, з цієї дати
діти війни не мають права на отримання
підвищення до пенсії у розмірі,
передбаченому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни». Тобто,
у 2011 році право дітей війни на
отримання підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
підлягає реалізації у період по 22 липня
2011 року.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції при вирішення справи не
врахував обмеження встановлені
Законом України «Про Державний бюджет
на 2011 рік» щодо права дітей війни на
отримання підвищення до пенсії у
розмірі передбаченому ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», а також враховуючи, що позивач
скористався наданим йому ч. 1 ст. 51, ч. 1
ст. 194 КАС України правом відмовитися
від адміністративного позову у суді
апеляційної інстанції до закінчення
апеляційного розгляду справи, такі дії
позивача не суперечать закону та не
порушують чиїх-небудь прав, свобод чи
інтересів, перешкоди для прийняття
відмови позивача відповідно до ст. 112
КАС України відсутні, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасування, а провадження у справі
закриттю на підставі ст. 203 КАС
України.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС
України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від
адміністративного позову до
Управління Пенсійного фонду України у
Біляївському районі Одеської області
про визнання відмови відповідача
нарахувати та виплатити щомісячну
державну соціальну допомогу дитині
війни безпідставною та зобов'язання
його вчинити певні дії.

Постанову Біляївського районного суду
Одеської області від 25 серпня 2011 року
по адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Біляївському районі Одеської
області про визнання відмови
відповідача нарахувати та виплатити
щомісячну державну соціальну допомогу
дитині війни безпідставною та
зобов'язання його вчинити певні дії -
скасувати.

Провадження у адміністративній справі
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Біляївському районі Одеської області
про визнання відмови відповідача
нарахувати та виплатити щомісячну
державну соціальну допомогу дитині
війни безпідставною та зобов'язання
його вчинити певні дії - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через 5 днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання чинності безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/Т.М. Танасогло/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/