Справа № 2а/1770/3364/11
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року м.
Київ К/800/18426/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Рівненському районі
Рівненської області Державної
податкової служби

на постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12.03.2013 р.

у справі №2а/1770/3364/2011

за позовом Державної податкової
інспекції у Рівненському районі

до Публічного акціонерного товариства
«Рівнесільмаш»

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у
Рівненському районі (далі - позивач, ДПІ
у Рівненському районі) звернулась до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства
«Рівнесільмаш» (далі - відповідач, ПАТ
«Рівнесільмаш») про стягнення
заборгованості.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 14.11.2011 р.
позов задоволено. Надано дозвіл ДПІ у
Рівненському районі на погашення
податкового боргу ВАТ «Рівнесільмаш» в
сумі 328812,92 грн. за рахунок майна, що
перебуває в податковій заставі.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2013 р.
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 14.11.2011 р.
скасовано. У задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ДПІ у Рівненському
районі, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права, просить постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2013 р.
скасувати, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
14.11.2011 р. залишити в силі.

Відповідач письмових заперечень на
касаційну скаргу позивача не надав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів,
враховуючи межі касаційної скарги,
дійшла висновку про наступне.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ВАТ «Рівнесільмаш»
перебувало на обліку як платник
податків в ДПІ у Рівненському районі.

На момент звернення до суду з позовом
за відповідачем рахувалася податкова
заборгованість перед бюджетом в сумі
328812,92 грн.

На виконання приписів п.п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (чинного на момент виникнення
боргу) позивачем виставлені перша та
друга податкові вимоги № 1/244 від 04.08.2009
р. та № 2/272 від 04.09.2009 р.

Право податкової застави
зареєстровано 11.08.2009 р., що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна.

08.07.2011 р. податковим керуючим ДПІ у
Рівненському районі проведений опис
активів позивача, на які поширюється
право податкової застави, а саме
столова площею 711,5 кв. м, вартістю 1388889,60
грн., про що складено акт опису № 05-24-11.

У відповідності до п. 95.1 ст. 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу
України передбачено стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, за рішенням суду, яке
направляється до виконання органам
державної податкової служби, у розмірі
суми податкового боргу або його
частини. Орган державної податкової
служби звертається до суду щодо
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Рішення суду щодо
надання вказаного дозволу є підставою
для прийняття органом державної
податкової служби рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу.

При цьому слід зазначити, що ст. 95
Податкового кодексу України
встановлює черговість вжиття
податковим органом заходів щодо
погашення податкового боргу: спочатку
приймаються заходи зі стягнення коштів
платника податків, які перебувають у
його власності у судовому порядку, та
лише у разі їх недостатності, погашення
податкового боргу здійснюється, згідно
рішення суду, за рахунок майна
платника, що перебуває у податковій
заставі. Стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках, які його
обслуговують, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється для виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Отже, заходи щодо погашення
податкового боргу шляхом продажу майна
платника податків, яке перебуває у
податковій заставі, можуть
здійснюватися податковим органом у
разі недостатності коштів такого
платника податків.

Також судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідачем подані
платіжні доручення, які підтверджують
постійний рух коштів на банківських
рахунках.

Згідно довідки Рівненської філії ПАТ
КБ «Приватбанк» №08.7.0.0/49 від
23.10.2012р. оборот грошових коштів на
рахунку ПАТ «Рівнесільмаш» за період з
01.01.2011 по 30.11.2011 р. становив: дебетовий
оборот - 11 235 976,08 грн., кредитовий оборот
- 11 281 795,62 грн.

Проте, звертаючись із позовом до ВАТ
«Рівнесільмаш» про надання дозволу на
погашення усієї суми податкового боргу
за рахунок майна платника податків,
податковий орган не подав доказів на
підтвердження здійснення заходів щодо
погашення податкового боргу
відповідача шляхом стягнення коштів,
які перебувають у його власності.

Таким чином, саме за вищевказаних
обставин справи, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку,
з яким погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, щодо
необґрунтованості заявлених позивачем
вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
позивача підлягає відхиленню, а
постанова Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2013 р.
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Рівненському
районі Рівненської області Державної
податкової служби відхилити.

2.Постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12.03.2013 р. залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
О.В. Вербицька

Судді
Н.Є.
Маринчак

О.В.
Муравйов