Справа № 209/4658/13-а
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/4658/13-а
Провадження № 2-а/209/151/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року
м. Дніпродзержинськ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області Байбара Г.А., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
старшого інспектора
дорожньо-патрульної служби взводу з
обслуговування стаціонарного посту № 2
роти дорожньо-патрульної служби
Державної автомобільної інспекції
підпорядкованої Головному управлінню
міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області капітана міліції
Титар Олега Павловича про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить: призупинити термін сплати
адміністративного стягнення на період
розгляду справи у суді; визнати дії
службової особи капітана міліції
взводу № 2 Кобеляцької роти ДПС Титар
О.П. з притягнення його до
адміністративної відповідальності
протиправними; скасувати постанову у
справі про адміністративне
правопорушення сурії АА2 № 564709 від 11
вересня 2013 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КпАП України та накладення
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
255,00 грн.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що
постановою інспектора ДПС Титар О.П.
серії АА2 № 564709 від 11 вересня 2013 року
його було необґрунтовано притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП. Він рухався по трасі Р52
від м. Кобеляки у напрямку смт.
Царичанка, коли був зупинений ІДПС
Титар О.П. На його вимогу він пред'явив
свої документи та поцікавився у чому
причина зупинки автомобіля. ІДПС Титар
О.П. пояснив йому, що він перевищив
швидкість руху у населеному пункті с.
Підгора. Після цього вони пройшли на
пост ДАІ, де Титар О.П. показав йому на
моніторі комп'ютера фото його
автомобіля з показником швидкості 90
км/год, яке начебто було зроблено
дистанційною фотокамерою. На фото не
було видно, що він рухався саме по
населеному пункту, тому він спитав у
ІДПС Титар О.П. звідкіля видно, що
автомобіль рухається по населеному
пункту, на що він відповів, що камера
встановлена на в'їзді до с. Підгора. На
прохання назвати точне місце
встановлення камери, показати
документи, що регламентують
встановлення камери, на яку посилався
ІДПС, засвідчують її сертифікацію та
проходження метрологічної перевірки, а
також припис, яким регламентовано
якими саме засобами фото- і відео
зйомки даний інспектор ДПС має право
користуватися, Титар О.П. відповісти не
зміг, як і показати відповідні
документи. Він зазначив про це у
протоколі про адміністративне
правопорушення, коли розписувався у
ньому. Вважає, що постанова про
притягнення його до адміністративної
відповідальності була прийнята без
належного обґрунтування, винесена
незаконно, упереджено та з порушенням
законодавства.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, надали суду заяви про
розгляд справи за їх відсутності, в
яких позивач підтримує позовні вимоги,
а відповідач заперечує проти
задоволення позову.

Відповідачем також надані письмові
заперечення на позов, в яких він
пояснює, що протокол та постанова були
винесені з дотриманням вимог,
встановлених законодавством, а також
зазначає, що лазерний вимірювач
швидкості TruCAM, зазначений в наказі МВС
України № 33 від 01 березня 2010 року "Про
затвердження переліку технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху" і має
відповідне чинне свідоцтво про
державну метрологічну атестацію №
22-2023054 від 30 грудня 2011 року, згідно з
яким може здійснювати вимірювання як в
автоматичному, так і в ручному режимі.
Інформація, що створена в TruCAM захищена
крипто захистом і згідно висновку
ДССЗЗІ не може бути спотворена. В
момент вимірювання швидкості TruCAM
створює відео кліп, на якому
автоматично хрестиком відмічає
автомобіль, швидкість якого
вимірювалась. Місце, де скоєно
порушення прилад TruCAM визначає
автоматично за допомогою системи GPS і
координати місця фіксує в пам'яті разом
з іншими даними.

Відповідно ч. 4 ст. 122 КАС України, суд
розглядає справу в порядку письмового
провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази у справі,
вважає, що адміністративний позов не
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 11
вересня 2013 року відповідачем - ІДПС
взводу з обслуговування стаціонарного
посту № 2 РДПС ДАІ підпорядкованої ГУ
МВС України в Полтавській обл.
капітаном міліції Титар О.П. було
складено протокол серії АБ2 № 875711 та
винесено постанову про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 564709, в яких зазначено, що 11 вересня
2013 року о 12.15 годині ОСОБА_2, керуючи
автомобілем "Форд" д/н НОМЕР_1 та
рухаючись зі швидкістю 90 км/год,
перевищив швидкість руху у населеному
пункті, позначеному д.з.5.45 ПДР, чим
порушив п.12.4 ПДР та скоїв
правопорушення передбачене ч.1 ст. 122
КпАП України.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно ст. 251 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Крім протоколу про адмінстративне
правопорушення, складеного відносно
ОСОБА_2, суд приймає до уваги як доказ
вчинення ним адміністративного
правопорушення додані відповідачем до
заперчень на позов фотоматеріали до
постанови у справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 564709, в яких
зафіксовано: тип та серійний номер
засобу вимірювання - TruCAM LTI 20/20 № ТС000557,
дата, час, режим вимірювання,
координати та швидкість руху
транспортного засобу з державним
номером НОМЕР_1.

До заперечення на позов також додано
свідоцтво про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки № 22-2/1212960, згідно
якого визнано придатним до
застосування лазерний вимірювач
швидкості транспортних засобів TruCAM LTI
20/20 № ТС000557, чинне з 21 листопада 2012 року
по 21 листопада 2013 року,.

Доказів які б спростовували факт
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає
правомірними дії ст. інспектора ДПС
Титар О.П. по притягненню ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності,
тож у задоволенні адміністративного
позову має бути відмовлено.

Керуючись статтями 8, 9, 11, 69, 71, 122, 126, 159-163
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до старшого інспектора
дорожньо-патрульної служби взводу з
обслуговування стаціонарного посту № 2
роти дорожньо-патрульної служби
Державної автомобільної інспекції
підпорядкованої Головному управлінню
внутрішніх справ України в Полтавській
області капітана міліції Титар Олега
Павловича про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
Г.А. Байбара