Справа № 1811/2а-1400/11
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2013-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 р.Справа № 1811/2а-1400/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Липоводолинської районної державної
адміністрації на постанову
Липоводолинського районного суду
Сумської області від 10.10.2011р. по
справі № 1811/2а-1400/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Липоводолинської
районної державної адміністрації

про зобов'язання відповідача
нарахувати та виплатити недоотриману
грошову допомогу до 5-го травня,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі -позивач), звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Липоводолинської районної державної
адміністрації (далі - відповідач) в
якому просив суд:

- визнати неправомірними дії
відповідача по нарахуванню та виплаті
позивачу грошової допомоги до 5 - го
травня в розмірах, передбачених
Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

- зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити позивачу недоотриману
грошову допомогу до 5 - го травня в
розмірах, передбачених Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" за 2011 рік.

Постановою Липоводолинського
районного суду Сумської області від
10.10.2011 року задоволено позов.

Визнано неправомірними дії
відповідача з приводу неповного
нарахування та виплати позивачу
грошової допомоги до 5 - го травня в
розмірах, передбачених Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити позивачу недоотриману
грошову допомогу до 5-го травня в
розмірах, визначених Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права просив скасувати
постанову Липоводолинського районного
суду Сумської області від 10.10.2011 року.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи.

Виходячи з приписів ст. 197 КАС України
вищезазначена апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги не підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має статус інваліда війни 1
групи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того що
позивач має право на отримання
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня відповідно до ст.13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" .

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції ,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 5
травня інвалідам війни 1 групи
виплачується разова грошова допомога у
розмірі десяти мінімальних пенсій за
віком.

Між тим, відповідачем у квітні 2011 року
допомога до 5 травня була нарахована та
виплачена позивачу відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 341 "Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується в 2011 році до
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань" від 04.04.2011р.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи із пріоритетності законів над
підзаконними актами, колегія суддів
дійшла висновку, що при визначенні
розміру щорічної разової грошової
допомоги застосуванню підлягають
норми Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", а не постанова
Кабінету Міністрів України № 341 "Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується в 2011 році до Законів
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" та
"Про жертви нацистських переслідувань",
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відхиляє доводи апеляційної скарги
щодо правомірності нарахування та
виплати позивачу щорічної грошової
допомоги до 5 травня, в розмірах
встановлених Постановою Кабінету
Міністрів України.

Вихідним критерієм розрахунку
допомоги виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом
про Державний бюджет України. Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з
якої випливає, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання разової грошової
допомоги до 5 травня, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст. Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" .

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що позивач має право
на отримання щорічної грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік у розмірі
передбаченому ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", а саме десяти
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування"

Враховуючи викладене, переглянувши
постанову суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів, підтверджує, що при
прийнятті судового рішення у справі
суд першої інстанції дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував
до спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Липоводолинської районної державної
адміністрації залишити без
задоволення.

Постанову Липоводолинського районного
суду Сумської області від 10.10.2011р. по
справі №1811/2а-1400/11
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В.
Мінаєва О.М. ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:
Старостін В.В.