Справа № 1522/24005/12
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 р.Справа № 1522/24005/12

Категорія: 5.5 Головуючий в 1 інстанції:
Шенцева О.П.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Управління розвитку споживчого
ринку та захисту прав споживачів
Одеської міської ради на ухвалу судді
Приморського районного суду м.Одеси
від 15 жовтня 2012 року про забезпечення
позову по справі за адміністративним
позовом ФОП ОСОБА_1 до Управління
розвитку споживчого ринку та захисту
прав споживачів Одеської міської ради
про визнання недійсним та скасування
припису,-

В С Т А Н О В И В:

11.10.2012 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовом до Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради про
визнання недійсним та скасування
припису відповідача №00000211 від 08.10.2012
року.

Разом із позовом, позивач надав заяву
про забезпечення позову, в якій,
посилаючись на вимоги ст.ст.117,118 КАС
України, просив суд в порядку
забезпечення даного позову, до
вирішення справи по суті, до ухвалення
остаточного рішення по справі
заборонити відповідачу, інспекції
ДАБК, Приморській РДА та іншим
суб'єктам владних повноважень вчиняти
будь-які дії стосовно належного йому
некапітального пункту ДРТМ.

Ухвалою судді Приморського районного
суду м.Одеси від 15 жовтня 2012 року
клопотання (заява) ФОП ОСОБА_1 про
забезпечення адміністративного позову
задоволено. Заборонено Управління
розвитку споживчого ринку та захисту
прав споживачів Одеської міської ради,
Інспекції ДАБК, Приморській РА ОМР та
іншим суб'єктам владних повноважень
вчиняти будь-які дії стосовно
належного позивачу некапітального
пункту дрібно-роздрібної торгівельної
мережі, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, до вирішення справи по суті.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою суду 1-ї інстанції, представник
Управління розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської ради 05.11.2012 року подав
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
судом, при винесенні оскаржуваної
ухвали порушено норми процесуального і
матеріального права та просить
скасувати ухвалу судді Приморського
районного суду м.Одеси від 15.10.2012 року,
прийняти нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні даного клопотання в
повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та/або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
усіх законних підстав для її
задоволення.

Так, приймаючи оскаржувану ухвалу та
задовольняючи клопотання позивача,
суддя районного суду виходив з того, що
позивачем надано належне
обґрунтування необхідності
забезпечення даного позову саме у
такий спосіб та представлено належні
докази на підтвердження його
клопотання.

Однак, колегія суддів апеляційного
суду не може погодитися з такими
висновками суду 1-ї інстанції і вважає
їх необгрунованими, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України, суд
за клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Виходячи з наведених положень
процесуального закону, в ухвалі про
забезпечення позову суд 1-ї інстанції
повинен був навести усі мотиви, з яких
він дійшов висновку про існування
очевидної небезпеки заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також вказати конкретні ознаки, які
свідчать про очевидність
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Як видно з оскаржуваної ухвали судді
районного суду, основним мотивом
необхідності забезпечення даного
позову зазначено лише те, що спірний
припис відповідача може призвести до
зупинки підприємницької діяльності
позивача.

Але, разом з тим, суд 1-ї інстанції, в
порушення вимог КАС України, в своїй
ухвалі не зазначив та не навів
беззаперечних доказів необхідності
застосування саме таких заходів
забезпечення позову.

Не містяться такі мотиви та докази і в
заяві позивача про забезпечення
позову, не має їх також і в матеріалах
справи.

Крім того, на думку судової колегії,
зазначені у клопотанні (заяві) заходи
по забезпеченню позову фактично є
предметом розгляду справи і ці вимоги
повинні вирішуватись виключно в
порядку розгляду справи по суті в
судовому засіданні постановою (або
ухвалою) суду, а ні в порядку вирішення
питання про забезпечення позову.

При цьому, на думку суду апеляційної
інстанції, задоволення клопотання
позивача про забезпечення позову
шляхом заборони відповідачу та іншим
суб'єктам владних повноважень, у
компетенцію яких, згідно чинного
законодавства, входить вирішення
зазначених у позові питань - є
фактичним ухваленням рішення без
розгляду справи по суті, що, в свою
чергу, не відповідає меті застосування
правового інституту забезпечення
позову.

Таким чином, з врахуванням
вищезазначеного та конкретних
обставин справи, а також і того, що по
даній справі ще 16.04.2013р. Приморським
райсудом вже було ухвалено судове
рішення про залишення даного позову
без розгляду, колегія суддів вважає
висновок суду 1-ї інстанції щодо
задоволення клопотання позивача про
забезпечення позову помилковим,
передчасним, необґрунтованим та не
відповідаючим положенням ч.1 ст.117 КАС
України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.199 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
має право скасувати ухвалу суду і
постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, судова колегія
приходить до висновку, що суддею
районного суду при постановлені ухвали
від 15.10.2012р. було порушено норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення даного
питання, у зв'язку з чим, відповідно до
ст.202 КАС України, оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню з прийняттям нової
ухвали про відмову у задоволенні
клопотання про забезпечення позову.

Керуючись Постановою Пленуму ВАС
України №2 від 06.03.2008р. «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень КАС України при
розгляді адміністративних справ», а
також ст.ст.117,118,195,197,199,202,205,206,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради -
задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду
м.Одеси від 15 жовтня 2012 року про
забезпечення позову - скасувати та
прийняти нову ухвалу, якою у
задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_1 про
забезпечення позову - відмовити у
повному обсязі.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко