Справа № 2а-3948/12/1970
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 року
Справа №
2101/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Довгої О.Ї

суддів
Ліщинського А.М., Запотічного І.І.

секретаря Коцур В.К.

за участю представника позивача

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 26
грудня 2012 року у справі 2а- 1970/3948/12 за
позовом ОСОБА_3 до Тернопільського
районного госпрозрахункового бюро
технічної інвентаризації, треті особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_4, відділ Державної
виконавчої служби Тернопільського
районного управління юстиції про
скасування державної реєстрації та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В
И В :

Позивач 20.11.2012 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до Тернопільського районного
госпрозрахункового бюро технічної
інвентаризації, треті особи які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та відділ державної виконавчої
служби Тернопільського районного
управління юстиції про скасування
державної реєстрації права власності
ОСОБА_4 на житловий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_1 та про
зобов'язання відповідача поновити
запис в реєстрі прав власності на
нерухоме майно щодо права власності
ОСОБА_2 на житловий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2012
року позовні вимоги задоволено
повністю, скасовано державну
реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/2
частки житлового будинку з надвірними
побудовами і спорудами АДРЕСА_1, що
проведена на підставі договору
дарування посвідченого 03 грудня 2009
року приватним нотаріусом
Тернопільського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, який
зареєстрований в реєстрі за №4937.
Зобов'язано Тернопільське районне
госпрозрахункове бюро технічної
інвентаризації поновити запис в
реєстрі прав власності на нерухоме
майно щодо права власності ОСОБА_2 на 1/2
частки житлового будинку з надвірними
побудовами і спорудами АДРЕСА_1.

Не погодившись із постановою суду її в
апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 ,
який просить скасувати рішення суду І
інстанції.

Апеляційну скаргу обгрутновує тим, що
суд прийняв дану постанову з
порушенням норм матеріального і
процесуального права. Посилається на
наказ Міністерства юстиції України
«Про затвердження Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно» від
07.02.2002 №7/5.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 04.10.2010 року у справі №
2-1371/2010 р., яке набрало законної сили 18
жовтня 2010 року, до стягнення з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_3 підлягає: 69 588,68 грн.
спричиненої матеріальної шкоди; 10 000,00
грн. спричиненої моральної шкоди та 815,87
грн. судових витрат

17 липня 2012 року Апеляційним судом
Тернопільської області розглянуто
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 24 травня 2012
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та прийнято рішення,
яким апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволено. Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 24 травня 2012
року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про визнання договору дарування
недійсним задоволено. Визнано
недійсним договір дарування, укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, 1/2 частки
житлового будинку з надвірними
побудовами і спорудами АДРЕСА_1,
посвідчений 03 грудня 2009 року приватним
нотаріусом Тернопільського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, який
зареєстрований в реєстрі за № 4937.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 як
заінтересована особа, 02.11.2012 року
звернувся з заявою до Тернопільського
районного госпрозрахункового бюро
технічної інвентаризації про внесення
змін до Єдиного реєстру об'єктів
нерухомого майна щодо власника 1/2
частки житлового будинку з надвірними
побудовами і спорудами АДРЕСА_1 ОСОБА_2
на підставі рішення Апеляційного суду
Тернопільської області від 17 липня 2012
року. До заяви позивач додав відповідне
рішення суду.

Відповідач у задоволенні заяви
позивача відмовив, з тих мотивів, що
згідно Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 28
січня 2003 р. № 6/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 28 січня
2003 р. за № 66/7387 із заявою про відмову від
права власності може звернутися
власник або уповноважена ним особа або
попередній власник об'єкту нерухомого
майна.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи,
підстави апеляційних скарг, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з абзацом 3 ст. 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав.

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлено, що органи державної
реєстрації прав, державні реєстратори
забезпечують достовірність
інформації, її захист від
несанкціонованого доступу, оновлення,
архівування та відновлення даних, їх
оперативний пошук і документальне
відтворення процедури державної
реєстрації прав, оперативне надання
витягів про зареєстровані права та/або
їх обтяження з Державного реєстру прав.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
визначено, що у разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Також, згідно п.1.4 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 (у
редакції наказу Міністерства юстиції
України від № 1692/5) та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18 лютого 2002 р. за № 157/6445
(Положення № 7/5) обов'язковій державній
реєстрації підлягають право власності
та інші речові права на нерухоме майно,
розміщене на території України, що
належить фізичним та юридичним особам,
державі в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до п.1.3
Положення № 7/5 державна реєстрація
прав проводиться реєстраторами бюро
технічної інвентаризації (БТІ) у межах
визначених
адміністративно-територіальних
одиниць, обслуговування на території
яких здійснюється БТІ, створеними до
набрання чинності Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України" та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Пунктом 3.2.4 Порядку ведення Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 28.01.2003 № 7/5 (у редакції
наказу Міністерства юстиції України
від 12.10.2010 № 2480/5) та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 28 січня
2003 р. за № 67/7388 (Порядок № 7/5)
передбачено, що внесення до Реєстру
прав запису про перехід права
власності на об'єкт, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, та
суб'єкта цього права проводиться
шляхом зміни запису про право
власності на об'єкт, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, та
суб'єкта цього права.

Зміна запису про право власності на
об'єкт, права щодо якого підлягають
державній реєстрації, та суб'єкта цього
права полягає у внесенні до
відповідного розділу Реєстру прав
запису про право власності, яке виникло
на об'єкт, права щодо якого підлягають
державній реєстрації, та суб'єкта цього
права відповідно до вимог підпункту 3.2.2
пункту 3.2 цього розділу взамін даних
про зареєстроване право власності на
об'єкт, права щодо якого підлягають
державній реєстрації, та суб'єкта цього
права.

З огляду на наведене, судова колегія
вважає, що відмова відповідача у
задоволені заяви заінтересованої
особи - ОСОБА_3 з приводу внесення змін
до Єдиного реєстру об'єктів нерухомого
майна згідно рішення Апеляційного суду
Тернопільської області і з огляду на
те, що на час розгляду звернення
позивача, так і на час розгляду справи
судом вказане вище рішення
апеляційного суду не оскаржене та
набрало законної сили, а отже є
обов'язковими також для осіб, які не
брали участі у справі, в тому числі для
відповідача, на якого згідно вимог ч. 5
ст. 10 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» покладено
обов'язок забезпечувати достовірність
інформації Державного реєстру прав, її
оновлення та відновлення даних. А отже,
відповідач повинен рахуватися з
рішенням Апеляційного суду
Тернопільської області від 17 липня 2012
року, співвідносити з ними свою
поведінку, в тому числі з приводу
встановленого судом факту недійсності
договору дарування укладеного між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що посвідчений 03
грудня 2009 року та зареєстрований в
реєстрі за № 4937, на підставі якого
відповідачем проводилася державна
реєстрація права власності на об'єкт
нерухомості за ОСОБА_4.

Судова колегія приходить до висновку
про обґрунтованість вимог позивача та
необхідність захисту його порушених
прав та інтересів шляхом скасування
державної реєстрації права власності
ОСОБА_4 на 1/2 частки житлового будинку з
надвірними побудовами і спорудами
АДРЕСА_1, що проведена на підставі
договору дарування посвідченого 03
грудня 2009 року приватним нотаріусом
Тернопільського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, який
зареєстрований в реєстрі за №4937, та
зобов'язання відповідача поновити
запис в реєстрі прав власності на
нерухоме майно щодо права власності
ОСОБА_2 на 1/2 частки житлового будинку з
надвірними побудовами і спорудами
АДРЕСА_1.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія
суддів прийшла до висновку, що судом
першої інстанції при винесені
оскаржуваної постанови правильно дано
правову оцінку обставинам справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують рішення суду першої
інстанції, що згідно зі ст. 200 КАС
України є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
постанови суду першої інстанції без
змін

Керуючись ст. 160, ст.196, ст. 198, ст. 200, ст.205,
ст.207, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Довга О.І

Судді
Ліщинський А.М

Запотічний І.І.