Справа № 820/10183/13-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 р.Справа № 820/10183/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Куп'янської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 26.11.2013р.
по справі № 820/10183/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Куп'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1),
звернувся до суду із адміністративним
позовом до Куп'янської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (далі по тексту -
Куп'янська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області), в якому просить
суд скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 13.09.2013
року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 26.11.2013 року
по справі № 820/10183/13-а адміністративний
позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Куп'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення - задоволено.

Скасовано податкове повідомлення -
рішення № від 13.09.2013 року.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) витрати зі
сплати судового збору у розмірі 114 грн.
(сто чотирнадцять) грн. 71 коп.

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 26.11.2013 року
по справі № 820/10183/13-а скасувати,
прийняти нове рішення, яким у позові
відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги пояснив, що підставою для
винесення спірного податкового
повідомлення-рішення слугували
встановлені за наслідком проведеної
перевірки висновки перевіряючих про
заниження позивачем у перевіряємий
період податку на доходи фізичних осіб,
що сплачуються податковими агентами,
із доходів платника податку у вигляді
заробітної плати, від використання
праці найманого працівника, а саме гр.
ОСОБА_2 Зазначив, що між позивачем та гр.
ОСОБА_2 жодних трудових договорів не
укладалось. Стверджує, що факт
порушення позивачем вимог діючого
законодавства підтверджується
зібраними під час проведеної перевірки
доказами, зокрема, заявами самої гр.
ОСОБА_2 та поясненнями інших осіб, які
перебували з позивачем у трудових
відносинах, а саме гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4
З огляду на викладене, вважає висновок
відповідача про встановлені за
наслідками перевірки порушення
позивачем вимог діючого законодавства
обґрунтованим, а прийняте на їх
підставі спірне податкове
повідомлення-рішення - законним та
таким, що не підлягає скасуванню.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 зареєстрована як фізична
особа-підприємець, перебуває на
податковому обліку як платник податків
та зборів в Куп'янській ОДПІ, та
перебуває на спрощеній системі
оподаткування 2 групи (роздрібна
торгівля іншим продуктами харчування в
неспеціалізованих магазинах) (а.с.31-32).

28.08.2013 року співробітниками Куп'янської
ОДПІ проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 з
питання ухилення від оподаткування
виплаченої (нарахованої) найманій
особі (у т.ч. без документального
оформлення) заробітної плати, у т.ч.
внаслідок не укладання трудової угоди
з найманим працівником за період з
09.12.2012 року по 23.07.2013 року, за наслідками
якої складено Акт №111/20-26-17-02-12-НОМЕР_1
від 04.09.2013 року (а.с.7-12).

Вказаним актом зафіксовано наступні
порушення :

- пп. 163.1.1 п. 163.1 ст.163, пп. 164.2.1 п. 164.2 ст.164,
пп. 168.1.1 та 168.1.2 п. 168.1 ст.168, п.п. "а" п.176.2
ст.176 Податкового кодексу України (далі
- ПК України), в результаті чого
встановлено заниження податку на
доходи фізичних осіб в періоді, що
перевірявся, на загальну суму 2174,96 грн.,
в тому числі: за грудень 2012 р. занижено в
сумі 271,87 грн., за січень 2013 р. занижено в
сумі 271,87 грн., за лютий 2013 р. занижено в
сумі 271,87 грн., за березень 2013 р. занижено
в сумі 271,87 грн., за квітень 2013 р.
занижено в сумі 271,87 грн., за травень 2013
р. занижено в сумі 271,87 грн., за червень
2013 р. занижено в сумі 271,87 грн., за липень
2013 р. занижено в сумі 271,87 грн.;

- п.п. "б" п. 176.2 ст. 176 ПК України, п.п. 1.2 п. 1
"Порядку заповнення і подання
податковими агентами податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них
податку", затвердженого Наказом ДПА
України від 24.12.2010 р. №1020, а саме:
ненадання розрахунків за ф.1 ДФ про суми
виплачених доходів ОСОБА_2, р.н.о.к.п.п.
НОМЕР_2, які ФОП ОСОБА_1 виплачувала у
вигляді заробіток плати в 4 кв. 2012 р. та
1-2 кв. 2013 р. (ознака доходу 101 - згідно з
довідником ознак).

На підставі наведених висновків акту
перевірки Куп'янською ОДПІ було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 13.09.2013
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачуються
податковими агентами, із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати, від використання праці
найманого працівника у загальному
розмірі 3227,70 грн., у т.ч. за основним
платежем 2174,96 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями 1053,74 грн. (а.с.6).

Позивач, не погоджуючись із вказаним
податковим повідомленням-рішенням,
звернувся до суду із даним позовом про
його оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з відсутності
доказів порушення позивачем вимог
діючого законодавства, що призвело до
заниження податку на доходи фізичних
осіб в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 2174,96 грн., та як наслідок -
з неправомірності визначення
податковим органом суми грошового
зобов'язання на підставі спірного
податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що фактичною підставою для
визначення позивачу суми грошового
зобов'язання на підставі оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення,
слугували висновки податкового органу
про заниження позивачем у перевіряємий
період податку на доходи фізичних осіб,
що сплачуються податковими агентами,
із доходів платника податку у вигляді
заробітної плати, від використання
праці найманого працівника, а саме гр.
ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується наявними в ній
доказами, 25.07.2013 року гр. ОСОБА_2
звернулась до Куп'янської ОДПІ із
заявою, в які повідомила, що у період з
09.12.2012 року по 23.07.2013 року вона працювала
реалізатором в кіоску ФОП ОСОБА_1, який
розташований за адресою: АДРЕСА_2, за що
отримала заробітну плату у загальному
розмірі 14500 грн. Також заявник
повідомила, що трудовий договір у
міському центрі зайнятості між
сторонами не реєструвався (а.с.34).

На підставі вказаної заяви
співробітниками податкового органу
було проведено перевірку, результати
якої оформлені Актом
№111/20-26-17-02-12-НОМЕР_1 від 04.09.2013 року.

Зазначеним актом зафіксовано, що
згідно пояснень ФОП ОСОБА_1 в період з
30.07.2012 р. по 10.01.2013 р. та з 29.11.2012 р. по
19.06.2013 р. у неї працювали ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, з якими були укладені трудові
договори, зареєстровані в міському
центрі зайнятості, заробітна плата,
вказана в договорах, становила 575,00 грн.
на місяць (0,5 ставки), режим роботи з 8-00
до 21-00.

З посиланням на лист Куп'янського МРЦЗ
листом від 03.09.13 р. №02-331 (вх. до ДШ №567/10
від 03.09.13 р.) в акті перевірки зазначено,
що за період з 01.12.12 р. по 01.09.13 р. у ФОП
ОСОБА_1 було укладено у Куп'янському
МРЦЗ трудові договори:

№9 від 03.07.12 р., найманий працівник
ОСОБА_3- продавець продовольчих
товарів, договір розірвано 10.01.13 р.;

№7 від 29.11.12 р., найманий працівник
ОСОБА_4- продавець продовольчих
товарів, договір розірвано 17.06.13 р.;

№7 від 23.07.13 р., найманий працівник
ОСОБА_5- менеджер з постачання, договір
розірвано 27.08.13 р.

Також у ФОП ОСОБА_1 зареєстровано 2
договори на професійне навчання
безробітних шляхом стажування, а саме
№2034/1619-С/13 від 16.08.13 р. (безробітна особа
ОСОБА_6) та №2034/1534-С/13 від 09.08.13 р.
(безробітна особа ОСОБА_7).

Крім того, в акті перевірки вказано, що
згідно листа ПХО "Куп'янський
Вузловський ринок" від 03.09.2013 р. №18 (вх.
до ДПІ №569/10 від 04.09.13р.) ОСОБА_1 в період
з 01.01.13 р. по 01.09.13 р. здійснювала
торгівлю на ринку смт.
Куп'янськ-Вузловий, торгівельні місця
№№ 4,5,6 згідно абонементного талону №95.

Також, акт перевірки містить посилання
на пояснення найманої особи ОСОБА_3, в
яких остання вказала, що дійсно з 30.07.12
р. по 10.01.13 р. вона працювала за адресою:
АДРЕСА_2. в кіоску ФОП ОСОБА_1 продавцем
продуктів харчування з режимом роботи
з 8-00 до 21-00, у грудні 2012 р. та в січні 2013 р.
працювала разом із ОСОБА_2 позмінно,
через 10 днів.

Як зафіксовано перевіряючими в акті
перевірки, наймана особа ОСОБА_4 під час
телефонної розмови підтвердила, що в
період з 29.11.12 р. по 17.06.13 р. дійсно
працювала у ФОП ОСОБА_1 продавцем
продуктів харчування на ринку смт.
Куп'янськ-Вузловий, в письмовому
вигляді підтвердити дані вона не має
можливості, оскільки знаходиться за
межами м. Куп'янська.

З посиланням на охоплені перевіркою
документи в акті №111/20-26-17-02-12-НОМЕР_1 від
04.09.2013 року фахівцем Куп'янської ОДПІ
зазначено, що ФОП ОСОБА_1 за період з
09.12.12 р. по 27.07.13 р. здійснювала
діяльність за адресами:

кіоск АДРЕСА_2, в якому з режимом роботи
з 8-00 до 21-00 офіційно оформленою через
Куп'янський МРЦЗ працювала продавцем
продовольчих товарів ОСОБА_3 та без
реєстрації в Куп'янському МРЦЗ
працювала реалізатором ОСОБА_2;

торгівельні місця № 4,5,6 на ринку смт.
Куп'янськ-Вузловий, на яких офіційно
оформленою через Куп'янський МРЦЗ
працювала продавцем продовольчих
товарів ОСОБА_4

ФОП ОСОБА_1 не надала доказів про
фактичну кількість найманих осіб, які
повинні працювати при режимі роботи
кіоску з 8-00 до 21-00.

За твердженням відповідача, у ФОП
ОСОБА_1 в кіоскі розташованому в
АДРЕСА_2 в періоді з грудня 2012 р. по
липень 2013 р. фактично працювали наймані
особи:

- в грудні 2012 р. та січні 2013 р. ОСОБА_2 (без
офіційного оформлення трудових
відносин) та ОСОБА_3,

- в лютому-липні 2013 р. ОСОБА_2 (без
офіційного оформлення трудових
відносин).

Враховуючи наведене, податковий орган
дійшов висновку, що інформація
викладена в заяві ОСОБА_2, щодо
здійснення нею діяльності в період з
09.09.12 р. по 23.07.13 р. в кіоскі
розташованому в АДРЕСА_2,
підтвердилась.

З огляду на викладене, відповідач
дійшов висновку, що позивачем, в
порушення вимог пп. 163.1.1 п. 163.1 ст.163, пп.
164.2.1 п. 164.2 ст.164, пп. 168.1.1 та 168.1.2 п. 168.1
ст.168, п.п. "а" п.176.2 ст.176 ПК України,
виплачений дохід не оподатковувався,
податок на доходи фізичних осіб не
утримувався та не перераховувався до
бюджету, що призвело до заниження
податку на доходи фізичних осіб в
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 2174,96 грн., в тому числі: за грудень
2012 р. занижено в сумі 271,87 грн., за січень
2013 р. занижено в сумі 271,87 грн., за лютий
2013 р. занижено в сумі 271,87 грн., за
березень 2013 р. занижено в сумі 271,87 грн.,
за квітень 2013 р. занижено в сумі 271,87
грн., за травень 2013 р. занижено в сумі
271,87 грн., за червень 2013 р. занижено в
сумі 271,87 грн., за липень 2013 р. занижено в
сумі 271,87 грн.

Крім того, в акті №111/20-26-17-02-12-НОМЕР_1 від
04.09.2013 року зазначено про неподання
позивачем розрахунків за ф.1 ДФ про суми
виплачених доходів ОСОБА_2, р.н.о.к.п.п.
НОМЕР_2, які ФОП ОСОБА_1 виплачувала у
вигляді заробітної плати в 4 кв. 2012 р. та
1-2 кв. 2013 р., (ознака доходу 101 - згідно з
довідником ознак), що є порушенням п.п.
"б" п. 176.2 ст. 176 ПК України, п.п. 1.2 п. 1
"Порядку заповнення і подання
податковими агентами податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них
податку", затвердженого Наказом ДПА
України від 24.12.2010 р. №1020.

Колегія суддів вважає такі висновки
відповідача хибними, з огляду на таке.

Колегія суддів зазначає, що з 01.01.2011
року відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства
врегульовано Податковим кодексом
України.

Відповідно до положень п. 162.1 ст. 162 ПК
України визначено, що платниками
податку на доходи фізичних осіб є
фізична особа - резидент, яка отримує
доходи як з джерела їх походження в
Україні, так і іноземні доходи (п. п.
162.1.1); фізична особа - нерезидент, яка
отримує доходи з джерела їх походження
в Україні (п. п. 162.1.2); податковий агент
(п. п. 162.1.3).

Згідно із п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст.163 ПК України
об'єктом оподаткування резидента є
загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід.

У відповідності до положень п. 164.1 ст. 164
ПК України базою оподаткування є
загальний оподатковуваний дохід, з
урахуванням особливостей, визначених
цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід -
будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню, нарахований
(виплачений, наданий) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду.

Положеннями п.п. 164.1.1-164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК
України закріплено, що загальний
оподатковуваний дохід складається з
доходів, які остаточно оподатковуються
під час їх нарахування (виплати,
надання), доходів, які оподатковуються
у складі загального річного
оподатковуваного доходу, та доходів,
які оподатковуються за іншими
правилами, визначеними цим Кодексом.

Загальний місячний оподатковуваний
дохід складається із суми
оподатковуваних доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) протягом такого
звітного податкового місяця.

До загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включаються доходи у вигляді
заробітної плати, нараховані
(виплачені) платнику податку
відповідно до умов трудового договору
(контракту) (п.п. 164.2.1 п. 164 ст. 164 ПК
України).

У відповідності до п. 164.6 ст. 164 ПК
України закріплено, що під час
нарахування доходів у формі заробітної
плати база оподаткування визначається
як нарахована заробітна плата,
зменшена на суму єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
внесків до Накопичувального фонду, а у
випадках, передбачених законом, -
обов'язкових страхових внесків до
недержавного пенсійного фонду, які
відповідно до закону сплачуються за
рахунок заробітної плати працівника, а
також на суму податкової соціальної
пільги за її наявності.

Оподаткування доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) платнику податку
податковим агентом визначено
положеннями п. 168.1 ст. 168 ПК України.

Підпунктами 168.1.1 та 168.1.2 пункту 168.1
статті 168 ПК України передбачено, що
податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Згідно п. 167.1 ст. 167 ПК України визначено,
що ставка податку становить 15
відсотків бази оподаткування щодо
доходів, нарахованих (виплачених,
наданих) (крім випадків, визначених у
пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому
числі, але не виключно у формі
заробітної плати, інших заохочувальних
та компенсаційних виплат або інших
виплат і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри.

Колегія суддів зауважує, що відповідно
до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 72 цього
Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС
України суд вживає передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч. 4 ст. 71 КАС України
встановлено, що суб'єкт владних
повноважень повинен подати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Матеріалами справи підтверджено, що
єдиною та фактичною підставою для
висновків податкового органу про
порушення позивачем вимог діючого
законодавства та нарахування на їх
підставі суми грошового зобов'язання,
слугував факт звернення гр. ОСОБА_2 до
Куп'янської ОДПІ із заявою від 25.07.2013
року.

Разом з тим, податковим органом як під
час проведення перевірки, так і під час
судового розгляду, не було надано
жодних належних та допустимих доказів,
які б підтверджували викладені у заяві
обставини.

Посилання відповідача на пояснення гр
ОСОБА_3 як на підтвердження факту
перебування гр. ОСОБА_2 у трудових
відносинах із позивачем, не беруться
колегією суддів до уваги, виходячи з
наступного.

Так, як було встановлено під час
проведеної перевірки та не
заперечувалось представниками сторін,
гр ОСОБА_3 перебувала у трудових
відносинах із позивачем у період з
30.07.2012 року по 10.01.2013 року.

Тобто, з пояснень вказаної особи не
вбачається можливим підтвердити
встановлений податковим органом факт
трудової діяльності гр. ОСОБА_2 за
період саме з 11.01.2013 року по 23.07.2013 року.

Крім того, із змісту вказаних пояснень
не вбачається можливим встановити
розмір сплачених позивачем, на думку
податкового органу, грошових коштів.

З приводу пояснень гр. ОСОБА_4, колегія
суддів зауважує, що як вбачається з
акту перевірки, жодних письмових
пояснень від вказаної особи відібрано
не було. Згідно з актом перевірки,
вказана особа підтвердила під час
телефонної розмови лише про факт
роботи у позивача за період з 29.11.12 р. по
17.06.13 р. Жодних посилань на
підтвердження факту роботи у вказаний
період гр. ОСОБА_2, та виплати останній
грошових коштів, акт перевірки не
містить.

Жодних інших доказів на підтвердження
факту перебування гр. ОСОБА_2 у період з
09.12.2012 року по 23.07.2013 року у трудових
відносинах із ФОП ОСОБА_1 та отримання
за це грошових коштів у розмірі 14500 грн.
податковим органом в акті перевірки не
наведено.

Також, колегія суддів зауважує, що
відповідачем не надано ані на вимогу
суду першої інстанції, ані до суду
апеляційної інстанції доказів
встановлення факту отримання гр.
ОСОБА_2 від позивача грошових коштів у
розмірі 14500 грн.

Враховуючи наведене, у зв'язку з
відсутністю доказів порушення
позивачем вимог діючого законодавства,
що призвело до заниження податку на
доходи фізичних осіб в періоді, що
перевірявся, на загальну суму 2174,96 грн.,
колегія суддів погоджується з
висновком про неправомірність
визначення податковим органом суми
грошового зобов'язання на підставі
спірного податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач при прийнятті
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення від 13.09.2013 року №
збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб у загальному розмірі 3227,70
грн., у т.ч. за основним платежем 2174,96
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями 1053,74 грн., діяв не на підставі
та не у спосіб, що передбачені
Податковим кодексом України, з
порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Куп'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26.11.2013р. по
справі № 820/10183/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П.