Справа № 801/11179/13-а
Суддя: Кононова Ю. С.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2014 р. Справа №801/11179/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кононової Ю.С., за
участю секретаря судового засідання
Магері М.В., представника позивача
Петричук В.Р., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-торгівельна компанія
"Пеліфікс ЛТД"

до Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим

про визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-торгівельна компанія
"Пеліфікс ЛТД" звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м.Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим про визнання недійсним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 02.09.2013 року
№.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «ВТК Пеліфікс ЛТД» з
питань взаємовідносин в тому числі з ПП
«Унісон дизайн» у вересні 2012 року та
відображення їх в податковій
звітності, якою встановлено заниження
податку на додану вартість у сумі 60000
грн., внаслідок укладених з цим
підприємством угод.

Позивач вважає ці висновки
безпідставними, оскільки господарські
операції відбулись реально, отримання
та оплата робіт (послуг) підтверджено
всіма необхідними документами
бухгалтерського і податкового обліку,
а отже податковий кредит за рахунок цих
взаємовідносин був сформований
правомірно.

У судовому засіданні представник
позивача наполягав на задоволенні
позовних вимог.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про день, місце
та час судового розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Надав заперечення на позов, в яких
зазначив, що господарська діяльність
контрагента позивача - ПП «Унісон
дизайн» є сумнівною, у зв'язку з
неможливістю реального здійснення
платником податків господарських
операцій з урахуванням обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів, що свідчить про
здійснення ним діяльності, спрямованої
на вчинення операцій, пов'язаних з
наданням податкової вигоди третім
особам.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ «ВТК Пеліфікс
ЛТД» зареєстровано у якості юридичної
особи 24.09.1996 року, відповідно до
Свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи (а.с.90-91).

Відповідно до довідки, позивача взято
на облік платника податків 02.10.1996 року
(а.с.92).

Згідно довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України, основними видами діяльності
ТОВ «ВТК Пеліфікс ЛТД» є:

- будівництво трубопроводів;

- будівництво споруд електропостачання
та телекомунікації;

- будівництво інших споруд, н.в.і.у;

- монтаж водопровідних мереж, систем
опалення та кондиціонування;

- діяльність у сфері архітектури;

- інші спеціалізовані будівельні
роботи, н.в.і.у. (а.с.109-110).

Відповідно до Свідоцтва №100310923,
позивач зареєстрований як платник
податку на додану вартість 22.11.2010 року
(а.с.111).

Відповідно до Ліцензії державної
архітектурно-будівельної інспекції
України, ТОВ «ВТК Пеліфікс ЛТД» має
право займатися господарською
діяльністю, пов'язаною з створенням
об'єктів архітектури з 08.06.2011 року
(а.с.136-137).

На підставі Наказу №39 від 08.07.2013 року,
співробітниками ДПІ у м.Сімферополі ГУ
Міндоходів в АР Крим була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «ВТК Пеліфікс ЛТД» з
питань взаємовідносин з ПП «Унісон
дизайн» у вересні 2012 року, ТОВ «Теренс
груп» у вересні 2012 року, жовтні 2012 року,
грудні 2012 року та ТОВ «Компанія ТЕІ» у
вересні 2012 року та відображення їх в
податковій звітності, за результатами
якої було складено Акт №646/22.7/24496566 від
16.08.2013 року (а.с.6-19).

Згідно наданих позивачем пояснень щодо
взаємовідносин ТОВ «ВТК Пеліфікс ЛТД»
з контрагентами ТОВ «Теренс груп» та
ТОВ «Компанія ТЕІ» у жовтні 2012 року та
грудні 2012 року вбачається, що у
податковій звітності суми ПДВ по цим
взаємовідносинам не відображались.

Також, в ході проведення перевірки ДПІ
у м.Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим
було отримано акт від 17.01.2013 року
№165/2240/34795572 «Про неможливість
проведення перевірки ПП «Унісон
Дизайн» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період червень, вересень,
жовтень 2012 року».

В даному акті йдеться мова про те, що
перевірку ПП «Унісон Дизайн»
неможливо провести у зв'язку з тим, що
платник та посадові особи підприємства
не знаходяться за юридичною адресою:
м.Київ, вул.Артема, 37/41.

В ході проведення перевірки
встановлено відсутність реальної
можливості отримання та відвантаження
товарів (робіт/послуг) ПП «Унісон
Дизайн», а саме: відсутність майна,
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень, засобів для транспортування
та іншого майна, які економічно
необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності.

Враховуючи вищенаведене, господарська
діяльність ПП «Унісон Дизайн» не
спричиняє реального настання правових
наслідків та спрямована на отримання
податкової вигоди шляхом порушення
вимог податкового законодавства.

Встановивши ці обставини, ДПІ у
м.Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим
дійшла висновку про порушення ТОВ «ВТК
Пеліфікс ЛТД»:

- п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI,
із змінами та доповненнями, в
результаті чого донараховано ПДВ за
вересень 2012 року у сумі 60000 грн.

На підставі цих висновків Акта, ДПІ у
м.Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим
було винесено податкове повідомлення -
рішення № від 02.09.2013 року, яким ТОВ
«ВТК Пеліфікс ЛТД» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 90000
гривень, з яких 60000 гривень - основний
платіж та 30000 гривень - штрафні санкції
(а.с.10).

Таким чином, як вбачається з Акта
перевірки, підставою для висновку
податкового органу про завищення
позивачем податкового кредиту є його
формування за рахунок безтоварних угод
з контрагентом, господарська
діяльність якого на думку податкового
органу має ознаки нікчемності.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органу владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
статті 2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури, яких він
повинен дотримуватись при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта, встановлюючи чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом встановлено, що 27.08.2012 року між
Головним управлінням капітального
будівництва при Раді міністрів АР Крим
(Замовник) та ТОВ «ВТК Пеліфікс ЛТД»
(Підрядник) було укладено договір
№69/417/070 Про закупівлю робіт за державні
кошти, Об'єкт «Аварійно-відновні роботи
частини будівлі ДУЗ «Сказка» у
с.Пожарське Сімферопольського району»
(а.с.128-133).

Відповідно до умов договору, підрядник
зобов'язаний у 2012 році виконати роботи,
вказані у постанові Верховної Ради АР
Крим від 28.12.2011 року №662-6/11 «Про бюджет
АР Крим на 2012 рік» зі змінами та
доповненнями.

Найменування робіт - аварійно-відновні
роботи по об'єкту «Аварійно-відновні
роботи частини будівлі ДУЗ «Сказка» у
с.Пожарське Сімферопольського району»,
вид робіт - капітальний ремонт.

Вартість робіт на 2012 рік складає 2587,64
тис. грн.

Судом встановлено, що для виконання
умов договору №69/417/070 від 27.08.2012 року,
17.09.2012 року між ТОВ «ВТК Пеліфікс ЛТД»
(Генпідрядник) та ПП «Унісон Дизайн»
(Субпідрядник) було укладено договір
субпідряду №1531 (а.с.36-38).

Відповідно до умов даного договору,
замовник поручає, генпідрядник приймає
на себе, а субпідрядник зобов'язується
виконати роботи по об'єкту
«Аварійно-відновні роботи частини
будівлі ДУЗ «Сказка» у с.Пожарське
Сімферопольського району».

Вартість договору складає 2 500 000 грн.

Судом встановлено, що на момент
укладання договору з позивачем, ПП
«Унісон Дизайн» було зареєстроване у
якості юридичної особи та перебувало
на обліку платника податку на додану
вартість (а.с.123-127).

Відповідно до Ліцензії Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України, ПП «Унісон Дизайн» на момент
взаємовідносин з позивачем мало право
займатися господарською діяльністю,
пов'язаною із створенням об'єктів
архітектури (а.с.138).

На виконання умов договору субпідряду
№1531 від 17.09.2012 року, яким передбачено,
що роботи виконуються ПП «Унісон
Дизайн» в тому числі власними засобами,
ним було поставлено позивачу
будівельні матеріали на суму 81452,88 грн.,
у тому числі ПДВ у сумі 13575,48 грн., які
були в подальшому використані під час
будівництва, що підтверджується
видатковою накладною №0510-12 від 05.12.2012
року (а.с.42).

26.09.2012 року позивачем на користь ПП
«Унісон Дизайн» було перераховано 360000
грн., у тому числі ПДВ у сумі 60000 грн., в
якості передплати за виконання робіт
за договором субпідряду, що
підтверджується платіжним дорученням
№89 від 26.09.2012 року та банківською
випискою (а.с.39, 40).

По факту внесення позивачем
передплати, ПП «Унісон Дизайн» була
виписана на ім'я ТОВ «ВТК Пеліфікс ЛТД»
податкова накладна №348 від 27.09.2012 року
на загальну суму 360000 грн., у тому числі
ПДВ у сумі 60000 грн. (а.с.41).

Дана податкова накладна була
опублікована у Єдиному реєстрі
податкових накладних, що
підтверджується Витягом з реєстру
(а.с.89).

Отримання податкової накладної також
підтверджується реєстром отриманих та
виданих податкових накладних ТОВ «ВТК
Пеліфікс ЛТД» за вересень 2012 року
(а.с.112-115).

Роботи згідно умов договору субпідряду
№1531 від 17.09.2012 року були виконані ПП
«Унісон Дизайн» в грудні 2012 року, що
підтверджується актами приймання
виконаних будівельних робіт на
загальну суму 288113,78 грн., а саме:

- акт приймання виконаних будівельних
робіт №1 за грудень 2012 року на загальну
суму 95724,02 грн. (а.с.44-49);

- акт приймання виконаних будівельних
робіт №2 за грудень 2012 року на загальну
суму 80380,58 грн. (а.с.55-59);

- акт приймання виконаних будівельних
робіт №3 за грудень 2012 року на загальну
суму 76512,26 грн. (а.с.63-68);

- акт приймання виконаних будівельних
робіт №4 за грудень 2012 року на загальну
суму 35496,92 грн. (а.с.73-78).

Таким чином, позивач надав суду повне
підтвердження виконання його
контрагентом - ПП «Унісон Дизайн»
робіт згідно умов договору субпідряду
№1531 від 17.09.2012 року, які призвели до
змін у структурі активів та пасивів ТОВ
«ВТК Пеліфікс ЛТД», що підтверджується
карткою рахунку 631 (а.с.141-142).

Судом встановлено, що 19.10.2012 року
позивачем до ДПІ у м.Сімферополі ГУ
Міндоходів в АР Крим було подано
податкову декларацію з податку на
додану вартість за вересень 2012 року
разом з Додатком №5, згідно з яким ним
було включено до складу податкового
кредиту суму ПДВ у розмірі 60000 гривень,
на підставі податкової накладної,
виписаної ПП «Унісон Дизайн» (а.с.116-122).

Відповідач вважає цю господарську
операцію між підприємствами нікчемною,
оскільки перевіркою було встановлено,
що діяльність контрагента позивача
спрямована на отримання податкової
вигоди шляхом порушення вимог
податкового законодавства та ці
відносини мали безтоварний характер.

Відповідно до п. 185.1 ст.185 ПК України,
об'єктом оподаткування ПДВ є операції
платників податку, зокрема, з
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України.

Порядок формування податкового
кредиту визначено ст.198 Податкового
Кодексу України.

Так, відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разу
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (в
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно п. 198.3 ст.198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового
Кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11. ст.201 цього Кодексу).

Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів послуг (п. 201.4 ст. 201 ПК
України).

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом 11 цього Кодексу
(п. 201.6 ст. 201 ПК України).

Проте, відповідачем не було надано
ніяких доказів, які б свідчили про
наявність розбіжностей між даними
позивача та його контрагентом та
доказів повідомлення позивача
платника податків про виявлення таких
розбіжностей, у випадку їх наявності.

Згідно п.201.7 ПК України, податкова
накладна виписується на кожне повне
або часткове постачання товарів
послуг, а також на суму коштів, що
надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому ст.183 цього
Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).

Податкова накладна видається
платником податку, якій здійснює
операції з постачання товарів послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, аналізуючи зміст
наведених норм права, суд приходить до
висновку, що правові наслідки у вигляді
виникнення у платника податку права на
формування податкового кредиту
виникають у разі наявності сукупності
обставин та підстав, за якими податкове
законодавство пов'язує можливість
формування відповідних сум
податкового кредиту та які є
передумовою його формування.

Такими обставинами є: наявність у
сторін спеціальної податкової
правосуб'єктності (особа, що видає
податкову накладну, повинна бути
зареєстрованою як платник ПДВ);
фактичного здійснення оподатковуваних
операцій; придбання товарів та послуг
із метою їх використання в
господарській діяльності; наявність
розумних економічних причин (ділової
мети) для здійснення господарських
операцій; документального
підтвердження реального здійснення
господарських операцій сукупністю
належним чином складених (оформлених)
первинних та інших документів, які
зазвичай супроводжують операції
певного виду; наявності у покупця
податкової накладної, яка відповідає
вимогам ст.201 ПК України, опублікування
її в Єдиному реєстрі податкових
накладних.

В судовому засіданні були досліджені
всі документи ТОВ «ВТК Пеліфікс ЛТД»,
які підтверджують фактичне здійснення
ним операції з придбання робіт (послуг)
у ПП «Унісон Дизайн» та ці документи не
дають підстав для сумніву щодо
реальності здійснення вищенаведеної
операції або висновку про її
нездійснення.

Суд також вважає необґрунтованими
посилання відповідача, як на доказ
безтоварності та нікчемності угоди ТОВ
«ВТК Пеліфікс ЛТД» з його контрагентом
- ПП «Унісон Дизайн» на інформацію,
надану ДПІ у Шевченківському районі
м.Київа ГУ Міндоходів, викладену в акті
№165/2240/34795572 від 17.01.2013 року, що свідчила
про порушення податкового
законодавства ПП «Унісон Дизайн»,
оскільки підставою вважати правочин
нікчемним являється його недійсність,
встановлена законом а не актами, які б
факти у ньому не були відображені.
Вказані ж в акті висновки є суто
суб'єктивною думкою посадової особи
податкового органу, жодним
нормативно-правовим актом не
передбачено право органу державної
податкової служби самостійно в
позасудовому порядку визнавати
нікчемними правочини і дані, вказані
платником податків в податкових
деклараціях.

Згідно з ч.1 ст.204 Цивільного Кодексу
України, правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом, або якщо він не визнаний судом
недійсним (презумпція правомірності).

Тобто, підставою вважати правочин
нікчемним являється його недійсність,
встановлена законом, а не актами
перевірок контрагентів платника
податку та процесуальними документами
кримінальної справи.

В той же час, відповідно до ст.204 ЦК
України, якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
передбачені ст.203 ЦК України, зокрема:
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідачем не було обґрунтовано
належним чином і доведено у
встановленому законом порядку, що
укладена між позивачем та його
контрагентом угода не відповідає
зазначеним вимогам та не надано рішень
суду про визнання укладених між
контрагентами угод недійсними.

Одним з принципів розгляду податкових
спорів, відповідно до ст.4 Податкового
Кодексу України є принцип презумпції
добросовісності та рішень платника
податків, у зв'язку з чим
передбачається, що дії платників
податків, які мають своїм результатом
одержання податкової вигоди
економічно виправдані, а відомості, що
містяться у податкових деклараціях,
податкових накладних та інших
первинних документах, є достовірними.
Надання податковому органу всіх
належним чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність яких
установлена судом.

Крім того, суд вважає доцільним
зазначити, що згідно пп.36.1, 36.5 ст.36; п.38.1
ст.38, п.44.1 ст.44, п.47.1 ст.47, п.49.2 ст.49 ПК
України, обчислення, декларування та
або сплата суми податку та збору є
персональним податковим обов'язком
кожного окремого платника податків,
який і несе відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
податкового обов'язку. Тобто, платник
податку несе самостійну
відповідальність за порушення ним
правил ведення податкового обліку.
Зазначена відповідальність стосується
кожного окремого платника податку і не
може автоматично поширюватись на
третіх осіб, в тому числі і на його
контрагентів.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає,
що позивач в даному випадку здійснював
податковий облік відповідно до вимог
чинного законодавства, а тому висновки
податкової інспекції щодо заниження
ПДВ на загальну суму 60000 грн., що
призвело до винесення оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення є
протиправними.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України, у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову,
зокрема, про визнання протиправним та
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги ТОВ ВТК "Пеліфікс ЛТД" є
обґрунтованими та винесене на підставі
Акта перевірки №646/22.7/24496566 від 16.08.2013
року податкове повідомлення-рішення
№ від 02.09.2013 року є протиправним
та має бути скасоване судом.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

З огляду на викладене, суд вважає
необхідним стягнути на користь
позивача судові витрати у вигляді
судового збору у сумі 180 грн. із
Державного бюджету України.

В судовому засіданні 21.01.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

У повному обсязі постанову складено
24.01.2014 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.158-163, ст.167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-торгівельна компанія
"Пеліфікс ЛТД" - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення - рішення
№ від 02.09.2013 року, винесене
Державною податковою інспекцією у
м.Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 90000 гривень, з
яких 60000 гривень - основний платіж та 30000
гривень - штрафні санкції.

Стягнути на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-торгівельна компанія
"Пеліфікс ЛТД" судовий збір у розмірі 180
грн. (сто вісімдесят гривень) з
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Ю.С. Кононова