Справа № 826/15708/13-а
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2014 року 10 год. 10 хв.
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Енергозберігаючі
технології 2010» до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про скасування податкового
повідомлення-рішення від 17 червня 2013
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Енергозберігаючі технології 2010»
(далі - позивач, ТОВ «Енергозберігаючі
технології 2010») з позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві (далі -
відповідач, ДПІ) про скасування
податкового повідомлення-рішення від 17
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що висновки
Акта ДПІ у Печерському районі м. Києва
ДПС від 23.05.2013р. № 498/22-3/37100186, складеного
за результатами проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Енергозберігаючі
технології 2010» з питань правомірності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість в результаті
взаємовідносин з контрагентом
Приватною виробничо-комерційною
фірмою «Проксин» (ідентифікаційний код
20576423) в липні, серпні та жовтні 2011 року,
документально та нормативно не
Відповідач проти позову заперечував,
надавши до суду письмові заперечення
від 31.10.2013р. б/н, додаткові документи (а
саме: роздруківки Актів Броварської
ОДПІ Київської області ДПІ від 22.02.2012р.
№ 180/232/20576423 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ПВКФ «Проксин», код за з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2)
та ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_3) за період 01.08.2011р.
по 31.08.2011р.», від 13.04.2012р. № 29/222/20576423 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПВКФ «Проксин» (код за ) з питань підтвердження
відомостей по взаємовідносинам з ФОП
ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2) та ФОП ОСОБА_3 (іпн.
НОМЕР_3) за період жовтень 2011р.», від
30.09.2011р. № 1385/232/20576423 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПВКФ
підтвердження відомостей по
взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2 (іпн.
НОМЕР_2) за період серпень 2010р., квітень,
червень, липень 2011р., та з ФОП ОСОБА_3
(іпн. НОМЕР_3) за період серпень 2010р.,
квітень, червень, липень 2011р.»). В
обґрунтування своїх заперечень
посилається на те, що працівником ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС була
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка ТОВ
«Енергозберігаючі технології 2010»
(ідентифікаційний код 37100186) з питань
правомірності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість в
результаті взаємовідносин з
контрагентом ПВКФ «Проксин»
(ідентифікаційний код 20576423) в липні,
серпні та жовтні 2011 року, за
результатами якої складений Акт від
23.05.2013р. № 498/22-3/37100186. Згідно висновків
цього Акта перевірки ТОВ
«Енергозберігаючі технології 2010»
допустило порушення норм п. 185.1 ст. 185, п.
188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
додану вартість за звітні місяці
липень, серпень і жовтень 2011 року на
загальну суму 568 374, 00 грн. На думку
відповідача, висновки Акта перевірки
являються правомірними та ґрунтуються
на достовірних і належних доказах, а
саме: Броварської ОДПІ Київської
області ДПІ від 22.02.2012р. № 180/232/20576423, від
13.04.2012р. № 29/222/20576423 та від 30.09.2011р. №
1385/232/20576423, в яких встановлено
відсутність у контрагента позивача
реальної можливості здійснення
задекларованих господарських операцій
(в т.ч. з ТОВ «Енергозберігаючі
За наслідками проведеної перевірки ДПІ
у Печерському районі м. Києва ДПС
винесено оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 17.06.2013р. за №
податкового законодавства.
В судових засіданнях по справі
представник позивача підтримав
позовні вимоги та просив їх
Представник відповідача в судовому
засіданні, призначеному на 20 листопада
2013 року, заперечував проти позовних
вимог та просив відмовити в їх
27 листопада 2013 року в судовому
засіданні судом було ухвалено перейти
до письмового провадження на підставі
ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з огляду на
В ході судового розгляду було
встановлено, що протягом періоду з
20.05.2013р. по 23.05.2013р. згідно з нормами пп.
20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1
п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 Податкового
кодексу України та на підставі Наказу
ДПІ від 14.05.2013р. № 1551, працівником
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «Енергозберігаючі
технології 2010» (ідентифікаційний код
37100186) з питань правомірності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість в результаті
взаємовідносин з контрагентом
ПВКФ «Проксин» (ідентифікаційний код
20576423) в липні, серпні та жовтні 2011 року,
ПП «Хімінвест 2012» (ідентифікаційний
код 37310596) в листопаді та грудні 2011 року,
за результатами якої складений Акт від
23.05.2013р. № 498/22-3/37100186 (далі - Акт
Перелік документів та відомостей,
використаних працівником відповідача
під час проведення вказаної
документальної перевірки міститься на
стор. 4 цього Акта перевірки.
В ході проведення вказаної
документальної перевірки перевіряючим
встановлені взаємовідносини ТОВ
«Енергозберігаючі технології 2010» з
суб'єктом господарської діяльності
ПВКФ «Проксин» (ідентифікаційний код
20576423) - договір від 23.05.2011р. № 05/23 на суму
3 410 244, 00 грн. (з ПДВ). За результатами
таких фінансово-господарських
відносин перевіряєме підприємство
віднесло до складу податкового кредиту
за липень-серпень і жовтень 2011 року -
податок на додану вартість в сумі 568 374,
При цьому перевіряючим ДПІ були
враховані висновки Актів Броварської
ОДПІ Київської області ДПІ від 22.02.2012р.
№ 180/232/20576423 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ПВКФ «Проксин», код за з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2)
та ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_3) за період 01.08.2011р.
по 31.08.2011р.», від 13.04.2012р. № 29/222/20576423 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПВКФ «Проксин» (код за ) з питань підтвердження
відомостей по взаємовідносинам з ФОП
ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2) та ФОП ОСОБА_3 (іпн.
НОМЕР_3) за період жовтень 2011р.», від
30.09.2011р. № 1385/232/20576423 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП ВКФ
підтвердження відомостей по
взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2 (іпн.
НОМЕР_2) за період серпень 2010р., квітень,
червень, липень 2011р., та з ФОП ОСОБА_3
(іпн. НОМЕР_3) за період серпень 2010р.,
квітень, червень, липень 2011р.», згідно
яких встановлена відсутність у ПВКФ
«Проксин» фізичних та технічних
можливостей для вчинення
задекларованих господарських
операцій, зокрема, відсутність
кваліфікованого персоналу та факт
незнаходження за юридичною адресою,
відсутність транспортних засобів і
виробничого устаткування.
Наведені обставин, на думку
працівників регіональної ДПІ,
свідчать про те, що за липень, серпень і
жовтень 2011 року господарська
діяльність ПВКФ «Проксин» має ознаки
нереальності, а створення видимості
здійснення фінансово-господарських
операцій за даними податкової
звітності спрямована на формування
незаконних сум податкового кредиту і
підприємств-вигодонабувачів (в т.ч.
таких як ТОВ «Енергозберігаючі
На підставі вищевикладеного працівник
відповідача дійшов висновку, що наявні
у ТОВ «Енергозберігаючі технології 2010»
первинні та розрахункові документи,
оформлені по господарським операціям з
ПВКФ «Проксин» не можуть бути
достатньою правовою підставою для
формування позивачем сум податкового
кредиту з податку на додану вартість за
липень-серпень і жовтень 2011 року.
В розділі 4 «Висновок» Акта перевірки
від 23.05.2013р. № 498/22-3/37100186 перевіряючий
встановив порушення ТОВ
«Енергозберігаючі технології 2010»
наступних норм законодавства України:
- п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п.
198.3 і п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження
податку на додану вартість за звітні
місяці липень, серпень і жовтень 2011
року на загальну суму 568 374, 00 грн. (в т.ч.
за липень 2011 року в сумі 167 417, 00 грн., за
серпень 2011 року - 254 710, 00 грн., за жовтень
2011 року - 146 247, 00 грн.);
- п. 1 і п. 5 ст. 203, п. 1 і п. 2 ст. 215, п. 1 ст. 216,
ст.ст. 228, 626, 629, 650, 655, 658, 662 Цивільного
кодексу України, - в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених Товариством
контрагентом-постачальником (ПВКФ
17 червня 2013 року ДПІ у Печерському
районі м. Києва ДПС на підставі Акта
перевірки від 23.05.2013р. № 498/22-3/37100186
прийняла спірне у даній справі
податкове повідомлення-рішення за №
Податкового кодексу України та
відповідно до п. 123.1 ст. 123 цього Кодексу,
за порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст.
188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, визначило
ТОВ «Енергозберігаючі технології 2010»
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 710 468, 00
грн., в т.ч. 568 374, 00 грн. - основний платіж,
142 094, 00 грн. - штрафні (фінансові)
Рішеннями Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 16.08.2013р. №
3331/10/26-15-10-04-04 і Міністерства доходів і
зборів України від 16.09.2013р. №
11106/6/99-99-10-01-15, подані ТОВ
«Енергозберігаючі технології 2010»
первинна і повторна скарги на
податкове повідомлення-рішення від
17.06.2013р. № були залишені без
розгляду з підстави пропущення
підприємством строку на
адміністративне оскарження такого
податкового повідомлення-рішення.

При вирішення даного спору суд
виходить з наступного.

В розумінні пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) «податковий кредит» - сума, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно розділу V
цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» п. 198.1 ст. 198
ПК України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

В силу п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, у якій зазначаються в окремих
рядках такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України) (п.
201.1 ст. 201 ПК України).

Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом державної податкової служби (п.
201.2 ст. 201 ПК України).

В силу п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК
України).

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України
встановлено, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 2 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженої
Наказом Державної податкової
адміністрації України 21.12.2010р. № 969,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29 грудня 2010 року за №
1401/18696, (який набрав чинності 10 січня 2011
року та втратив чинність 16 грудня 2011
року)(далі - Порядок) податкову накладну
складає особа, яка зареєстрована як
платник податку в податковому органі
та якій присвоєно індивідуальний
податковий номер платника податку на
додану вартість.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що
сплачена (нарахована) сума податку на
додану вартість у податковій накладній
повинна відповідати сумі податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг продавця у реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних.

В силу п. 5 Порядку податкова накладна
вважається недійсною у разі її
заповнення іншою особою, ніж зазначена
у пункті 2 цього Порядку.

Податкова накладна є підставою на
віднесення до податкового кредиту
витрат по сплаті податку на додану
вартість у покупця, зареєстрованого як
платник податку (п. 6.2 Порядку).

Отже, виходячи з аналізу наведених норм
в сукупності, ПК України визначено
окремі випадки, за яких неможливе
формування податкового кредиту,
зокрема це відсутність зв'язку з
господарською діяльністю, фіктивність
операцій (відсутність поставок),
відсутність податкової
правосуб'єктності, відсутність на
момент перевірки податкових накладних
або видача їх особою, яка не є платником
податку додану вартість. Таким чином,
із зазначеного вище також випливає те,
що при дослідженні факту здійснення
господарської операції, оцінці
підлягають відносини безпосередньо
між учасниками тієї операції, на
підставі якої сформовані дані
податкового обліку.

При цьому у листі від 02.06.2011р. № 742/11/13-11
Вищий адміністративний суд України
одночасно зазначає, що за відсутності
факту придбання товарів чи послуг або в
разі якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів

Сама по собі наявність або відсутність
окремих документів, а так само помилки
у їх оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце. Водночас
наявність формально складених, але
недостовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції (про що також
було зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011р. № 1936/11/13-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999р. №
996-ХІV (в редакції на момент спірних
правовідносин)(далі - Закон №
996-ХІV), який визначає правові засади
регулювання, організації, ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності в Україні,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

В розумінні Закону № 996-ХІV первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Відповідно до п. 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05 червня
1995 року за № 168/704 (в редакції на момент
спірних правовідносин)(далі -
Положення), яке встановлює порядок
створення, прийняття і відображення у
бухгалтерському обліку, а також
зберігання первинних документів,
облікових регістрів, бухгалтерської
звітності підприємствами, їх
об'єднаннями та госпрозрахунковими
організаціями (крім банків) незалежно
від форм власності (підприємства),
установ та організацій, основна
діяльність яких фінансується за
рахунок коштів бюджету (установи),
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. (п. 2.2 Положення).

Згідно з п. 2.3 Положення первинні
документи, створені в електронному
вигляді, застосовуються у
бухгалтерському обліку за умови
дотримання вимог законодавства про
електронні документи та електронний
документообіг.

В силу п. 2.4 Положення первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Залежно від характеру операції та
технології обробки даних до первинних
документів можуть бути включені
додаткові реквізити: ідентифікаційний
код підприємства, установи з
Державного реєстру, номер документа,
підстава для здійснення операцій, дані
про документ, що засвідчує
особу-одержувача тощо.

Усі первинні документи, облікові
регістри і бухгалтерська звітність
повинні складатись українською мовою.
Поряд з українською мовою може
застосовуватися інша мова у порядку,
визначеному статтею 11 Закону України
«Про мови в Україні» (п. 1.3 Положення).

Аналіз викладених норм свідчить про те,
що валові витрати та податковий кредит
для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток та
податком на додану вартість має бути
фактично здійснений і підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків, що також було
зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011р. № 742/11/13-11.

В ході судового розгляду було
встановлено, що 23 травня 2011 року між ТОВ
«Енергозберігаючі технології 2010»
(Замовник), в особі директора Мазко Л.О.,
та ПВКФ «Проксин» (Підрядник), в особі
генерального директора Вечканової Л.О.,
був укладений письмовий договір за №
05/23, згідно якого Підрядник
зобов'язується виконати за завданнями
Замовника ряд робіт, а саме: поточний
ремонт, очищення, промивка, капітальний
ремонт, реконструкція, модернізація,
антикорозійна обробка, технічне
обслуговування, антикорозійний захист,
відновлення дебіту, відео
спостереження свердловини,
ремонтно-відновлювальні роботи,
очистка від накипу і відкладень,
очистка від бруду та відкладень,
відновлення пропускної здатності
зливостоків, систем опалень та батарей,
каналізаційних мереж, каналізаційних
систем, каналізаційно-насосних
станцій, каналізаційних колекторів,
зливоприймальних систем, мереж, систем
водоводів, водогонів, водопроводів,
трубопроводів, водогонів,
теплообмінного обладнання,
резервуарів, котлів, котельного
обладнання, теплообмінників, бойлерів,
сушильних камер, теплотрас,
теплопостачального обладнання, систем
теплопостачання, свердловин,
відстійників, дренажних систем, труб
економайзеру, а Замовник, - в свою
чергу, прийняти та оплатити виконані
роботи.

Пунктами 1.3 і 1.4 цього Договору
передбачено, що роботи виконуються з
використанням обладнання Підрядника,
та останній має право залучати до
виконання таких робіт третіх осіб
(субпідрядників).

Ціна Договору визначається за
обумовленими додатковими угодами до
цього Договору та кошторисами на кожен
вид робіт, які є невід'ємною частиною
даного Договору. Кінцева договірна
ціна Договору визначається по фактично
виконаних об'ємах, актах виконаних
робіт, в цінах на момент їх оплати (п. 2.1
і п. 2.2 зазначеного Договору).

За умовами п. 5 Договору Підрядник
зобов'язується своїми силами і
засобами виконати всі роботи в об'ємі
та терміни, передбачені графіком робіт
та здати роботи Замовнику, а Замовник
зобов'язується: передати Підряднику
ремонтну площадку в об'ємі і терміни,
встановлені усною домовленістю; надати
Підряднику місця стоянки обладнання;
забезпечити пропускний режим
персоналу Підрядника; здійснити
підключення обладнання Підрядника до
електричної мережі та води;
забезпечити на ремонтній площадці
виконання необхідних заходів з техніки
безпеки, пожежної безпеки,
збереженість обладнання Підрядника і
запчастин до нього.

Оплата по Договору проводиться за
фактом виконання робіт по затверджених
актах (в т.ч. з використанням векселя).

Строк дії Договору за умови його
підписання - до повного виконання своїх
зобов'язань за цим Договором.

На підтвердження фактів отримання
замовлених робіт від контрагента
позивач надав до суду копії наступних
документів:

- договору від 23.05.2011р. № 05/23;

- додаткових угод до договору від
23.05.2011р. № 05/23;

- кошторисів на замовлення роботи, які
не містять такого обов'язкового
реквізиту первинного документа як
місце його складання, П.І.П., особи
відповідальної за складання та
підписання такого документу (від імені
Підрядника). За результатами
дослідження текстів цих кошторисів
судом встановлено, що вони взагалі не
містять переліку витрат на матеріальні
та трудові ресурси, що необхідні для
виконання та відповідно формування
вартості відповідних робіт;

- акта виконаних робіт за липень,
серпень і жовтень 2011 року, оформлених
сторонами за результатами нібито
виконання ПВКФ «Проксин» робіт на
загальну суму 3 410 242, 82 грн. (в т.ч. ПДВ - 568
373,79 грн.). Дані акти не містять такого
обов'язкового реквізиту первинного
документа як місце його складання;

- податкових накладних, датованих
липнем, серпнем і жовтнем 2011 року на
загальну суму податку на додану
вартість 561 829, 85 грн. В даних податкових
накладних в гр. «Вид цивільно-правового
договору» наведені невірні реквізити
спірного договору;

- виписок по рахунку позивача в ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» за
серпень-листопад 2011 року, згідно якої
на позивачем на рахунок ПВКФ «Проксин»
перераховано лише коштів на загальну
суму 2 922 000, 00 грн. (з ПДВ).

Інших первинних і розрахункових
документів, оформлених на підставі
та/або на виконання Договору від
23.05.2011р. № 05/23, зокрема: графіків спірних
робіт; організаційно-розпорядчих
документів щодо визначення
працівників підприємства (ТОВ
«Енергозберігаючі технології 2010»)
відповідальних за проведення нагляду
за повнотою, якістю та своєчасністю
виконання Підрядником замовлених
робіт; письмових повідомлень позивача,
адресованих контрагентам-замовникам, з
переліком П.І.П і посад працівників
(безпосередніх виконавців робіт, в т.ч.
працівників ПВКФ «Проксин») для
забезпечення пропускного режиму,
позивач суду не надав.

Відповідно до письмових пояснень
позивача від 04.11.2013р. № 1505, поданих до
канцелярії суду 04 листопада 2013 року,
замовлення та придбання у ПВКФ
«Проксин» вказаних вище робіт
здійснювалися позивачем з метою
використання їх в своїй господарській
діяльності, а саме: з метою виконання
ТОВ «Енергозберігаючі технології 2010»
своїх договірних зобов'язань як
Підрядника по договором, укладеним ним
з контрагентами-замовниками
(юридичними особами).

Додатково на підтвердження своїх
позовних вимог позивач надав суду
копії наступних первинних,
розрахункових та інших документів:
свого Статуту; свідоцтва про
реєстрацію платника податків ПВКФ
«Проксин», свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи ПВКФ
«Проксин», ліцензії серії АВ № 357267,
виданої ПВКФ «Проксин» на право
здійснення будівельної діяльності
згідно з переліком (натомість копія
переліку видів діяльності відсутня);
копії договорів, первинних документів,
оформлених позивачем по господарським
операціям із виконання
контрагентами-замовниками товарів і
робіт (при цьому в актах приймання
виконаних будівельних робіт форми №
КБ-2в відсутні відомості про залучення
ТОВ «Енергозберігаючі технології 2010»
до виконання підрядних робіт будь-яких
субпідрядників).

За результатами дослідження наявних
матеріалів справи судом не вбачається
причинно-наслідковий зв'язок між
спірним правочином та наведеними
первинними та іншими документами,
оформленими (отриманими) ТОВ
«Енергозберігаючі технології 2010» в
ході здійснення господарської
діяльності, оскільки такі документи не
містять жодних відомостей про надання
спірних послуг і робіт саме
підприємством ПВКФ «Проксин» (як
субпідрядником).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем не доведено факти
здійснення господарських операцій з
придбання та отримання комплексу
підрядних робіт, передбачених
договором від 23.05.2011р. № 05/23, від
названого вище контрагента належними
первинними і розрахунковими
документами.

З огляду на те, що позивачем не
підтверджені витрати на придбання
робіт належними первинними і
розрахунковими документами та зв'язок
їх з його господарською діяльністю,
віднесення сум податку на додану
вартість з вартості таких робіт до
податкового кредиту є безпідставним,
суд дійшов висновку про правомірність
донарахування податковим органом
позивачу суми податку на додану
вартість із застосування штрафних
(фінансових) санкцій спірним
податковим повідомленням-рішенням від
17 червня 2013 року.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про безпідставність позовних вимог, у
зв'язку з чим адміністративний позов не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94,
ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергозберігаючі
технології 2010» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст. ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В. Дегтярьова