Справа № 801/3809/13-а
Суддя: Яковенко Світлана Юріївна
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/3809/13-а

21.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Яковенко С.Ю.,

суддів Ілюхіної Г.П. ,

Лядової Т.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи №
801/3809/13-а за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Керч АР Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Кудряшова А.М. )
від 25.04.2013

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Керч АР Крим (Шосе Героїв
Сталінграду, 60/1, м. Керч, Автономна
Республіка Крим,98329)

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Керч АР Крим (вул. Фурманова, 10, м. Керч,
Автономна Республіка Крим,98312)

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2013 Управління Пенсійного
фонду України в м. Керч Автономної
Республіки Крим звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Керч
Автономної Республіки Крим про
стягнення суми не відшкодованих витрат
на виплату і доставку пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та щомісячної
державної адресної допомоги за період
з 01.12.2012 по 31.12.2012 у розмірі 2549,48
гривень.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 25.04.2013 у справі №
801/3809/13-а позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України в м. Керч АР
Крим задоволені частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Керч
Автономної Республіки Крим на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Керч Автономної Республіки Крим суми
невідшкодованих витрат на виплату та
доставку пенсії за інвалідністю
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві чи професійного
захворювання, виплачені ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 за грудень 2012 року, в розмірі 341
(триста сорок один) гривень 63 копійки.

В решті позову - відмовлено.

Не погодившись з зазначеною
постановою суду, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 25.04.2013, та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга
мотивована порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

У судове засідання 21.01.2014
сторони не з'явилися, про день, час і
місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Згідно з частиною 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин прави та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що Управління Пенсійного
фонду України в м. Керч АР Крим
звернулося до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Керч АР Крим за
проведенням звірки та підписанням
актів щомісячної звірки за грудень 2012
року.

Позивач та відповідач підписали
акти щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за грудень 2012 року.

Згідно з Актом по неприйняттю до заліку
особам, отримують пенсію по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання та пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (а.с. 9).

Відповідно до списку осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за грудень 2012 року, які не
прийняті відповідачем до заліку,
розбіжності в розмірі 2549,48 гривень
виникли в результаті непогодження
відповідачем відшкодовувати виплату
пенсії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з яких
341,63 гривень є основним розміром пенсії
і витрати на її виплату та 2207,85 гривень -
державна адресна допомога.

Не прийняті до заліку витрати,
здійснені відповідачем на виплату та
доставку пенсії за грудень 2012 року, які
складаються:

ОСОБА_3, які складаються: а) з
основного розміру пенсії в сумі 96,20
гривень; в) державної адресної допомоги
в сумі 794,78 гривень.

ОСОБА_4, які складаються: а) з
основного розміру пенсії в сумі 147,88
гривень; в) державної адресної допомоги
в сумі 736,12 гривень.

ОСОБА_5, які складаються: а) з
основного розміру пенсії в сумі 97,55
гривень; в) державної адресної допомоги
в сумі 676,95 гривень.

Не прийняті до заліку витрати
відповідачем на виплату основного
розміру пенсії ОСОБА_3 у розмірі 96,20
гривень, ОСОБА_4 у розмірі 147,88 гривень,
ОСОБА_5 у розмірі 97,55 гривень, а всього
341,63 гривень за грудень 2012 року не були
включені до Акту щомісячної звірки з
підстав відсутності у відповідача
особових справ потерпілих.

Відповідно до подання та витягу з
акту МСЕК серії 2-2-Б № 017097 від 05.09.1994
року ОСОБА_3 призначена пенсія по
інвалідності.

Відповідно до розпорядження № 134317 від
13.02.2013 року ОСОБА_3 отримує пенсію по
інвалідності в наслідок трудового
каліцтва з 05.09.1994 року, та основної
розмір пенсії складає 95,44 гривень
щомісячно (а.с. 10).

Пенсія по інвалідності призначена їй
на підставі заяви про призначення
пенсії по інвалідності, акту № 41 від
24.06.1991 року про нещасний випадок на
виробництві форми Н-1, згідно з яким
ОСОБА_3 10.01.1991 року отримала трудове
каліцтво в наслідок нещасного випадку
на виробництві.

Зазначене трудове каліцтво було
отримано ОСОБА_3 10.01.1991 року у
Керченському рибокомбінаті.

Витягом із акту огляду МСЕК серії 2-2-Б №
017097 від 05.09.1994 , підтверджується, що
ОСОБА_3 являється інвалідом 3 групи в
наслідок трудового каліцтва.

Відповідно до довідки УПФУ в м. Керч АР
Крим основний розмір пенсії та витрат
на доставку (поштовий збір) основного
розміру складає 96,2 гривень щомісячно.

Відповідно до подання та витягу з акту
МСЕК серії КРМ-Р-82 № 044406 від 26.08.1985
ОСОБА_4 призначена пенсія по
інвалідності.

Відповідно до розпорядження № 170490 від
12.02.2013 ОСОБА_4 отримує пенсію по
інвалідності в наслідок трудового
каліцтва з 26.08.1985 року, та основної
розмір пенсії складає 147,88 гривень
щомісячно (а.с. 16).

Пенсія по інвалідності призначена їй
на підставі заяви про призначення
пенсії по інвалідності, акту про
нещасний випадок на виробництві форми
Н-1 від 07.02.1971 року, згідно з яким ОСОБА_4
07.02.1971 року отримала трудове каліцтво в
наслідок нещасного випадку на
виробництві.

Зазначене трудове каліцтво було
отримано ОСОБА_4 07.02.1971 у м. Феодосії.

Витягом із акту огляду МСЕК серії МСЕ №
008008 від 13.10.2003 підтверджується, що
ОСОБА_4 являється інвалідом 2 групи в
наслідок трудового каліцтва.

Відповідно до довідки УПФУ в м. Керч АР
Крим основний розмір пенсії складає
147,88 гривень щомісячно.

Відповідно до подання та витягу з акту
МСЕК серії КРМ-Р-82 № 060955 від 22.01.1986
ОСОБА_5 призначена пенсія по
інвалідності.

Відповідно до розпорядження № 105857 від
13.02.2013 року ОСОБА_5 отримує пенсію по
інвалідності в наслідок трудового
каліцтва з 22.01.1986 року, та основної
розмір пенсії складає 97,55 гривень
щомісячно (а.с. 22).

Пенсія по інвалідності призначена їй
на підставі заяви про призначення
пенсії по інвалідності, акту про
нещасний випадок на виробництві форми
Н-1 від 29.08.1985 року, згідно з яким ОСОБА_5
23.08.1985 року отримав трудове каліцтво в
наслідок нещасного випадку на
виробництві.

Зазначене трудове каліцтво було
отримано ОСОБА_5 23.08.1985 у заводі
«Альбатрос» у м. Керч.

Витягом із акту огляду МСЕК серії 12-АС
№ 137799 від 27.03.1997 підтверджується, що
ОСОБА_5 являється інвалідом 3 групи в
наслідок трудового каліцтва.
Відповідно до довідки УПФУ в м. Керч АР
Крим основний розмір пенсії складає 97,55
гривень щомісячно.

Відповідач відмовився прийняти до
відшкодування витрати позивача по
доставці та виплаті основного розміру
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання ОСОБА_3 у
розмірі 96,20 гривень, ОСОБА_4 у розмірі
147,88 гривень, ОСОБА_5 у розмірі 97,55
гривень, а всього 341,63 гривень за
грудень 2012 року, оскільки в Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Керч АРК, у
зв'язку з відсутністю у нього особових
справ.

Проти правильності визначення
основного розміру пенсії, яка
щомісячно виплачується позивачем
потерпілому, відповідач не заперечує.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, в Україні
залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування:

- пенсійне страхування;

- страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням;

- медичне страхування;

- страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності;

- страхування на випадок безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Відповідно до статті 12 Основ, спори, що
виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення:

- пенсії за віком, по інвалідності
внаслідок загального захворювання (в
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства);

- пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті;

- медичні профілактично-реабілітаційні
заходи;

- допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення:

- профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;

- відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого;

- допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;

- відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків;

- пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

- пенсія у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

- допомога на поховання осіб, які
померли внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено,
що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги відповідно до статті
25 Основ, є Фонд соціального страхування
від нещасних випадків.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" закріплене аналогічне
правило - якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату пенсій
яким виник спір.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від
05.11.1991 пенсійне забезпечення
відповідно до цього Закону
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

Статтею 81 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Але обов'язок Фонду відшкодовувати
витрати позивачу, пов'язані з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
навіть при відсутності особових справ
в розпорядженні виконавчої дирекції
фонду прямо передбачений Законом
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 2272-IIІ від 22.02.2001 .

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону
передбачено, що Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Таким чином, відшкодуванню Фондом
підлягають виплачені суми основного
розміру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання у тому числі пенсії
особам, які сталі інвалідами від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР.

Пенсіонери ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
документи яких не передані до Фонду,
продовжують отримувати належні
виплати та соціальні послуги від
Пенсійного фонду України.

При цьому кошти, виплачені потерпілим
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Відповідно до пенсійної справи ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пенсія за
інвалідністю внаслідок нещасного
випадку на виробництві виплачується їм
позивачем правомірно, на підставі
документів, визначених діючим
пенсійним законодавством України, яким
і керується позивач.

Будь-якими іншими законодавчими актами
не передбачено необхідності отримання
органами Пенсійного фонду України ще
додаткових документів для виплати
пенсії по інвалідності, крім акту про
нещасний випадок, трудової книжки,
довідки МСЕК, тому всі витрати, які
понесені позивачем у зв'язку з виплатою
таких пенсій являються обґрунтованими,
тому вони підлягають відшкодуванню
відповідачем.

Посилання позивача на Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 р. № 5-4/4,
являється необґрунтованим.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Пунктами 6 та 7 Порядку визначено, що
Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків. Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі довідки про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Отже, відповідно до вимог Порядку, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків перераховує кошти Пенсійному
Фонду України на підставі даних, що
зазначені в акті щомісячної звірки.

Даний Порядок не врегульовує спірних
відносин, які виникли у даному випадку,
оскільки встановлене ним правило
підписання актів звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів з
боку Фонду соціального страхування від
нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись у судовому порядку
в судах адміністративної юрисдикції,
тому позивач обґрунтовано звернувся до
Окружного адміністративного суду АРК
для вирішення спірних відносин.

Відповідно до вимог Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівнику внаслідок ушкодження його
здоров'я.

Щодо наявності підстав для
відшкодування УПФУ в м. Керч витрат на
виплату та доставку державної адресної
допомоги ОСОБА_3 у розмірі 794,78 гривень,
ОСОБА_4 у розмірі 736,12 гривень, ОСОБА_5 у
розмірі 676,95 гривень, а всього 2207,85
гривень за грудень 2012 року, судова
колегія зазначає наступне.

Правовою основою діяльності
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Керч АР Крим є
Положення, за яким, основними
завданнями є забезпечення дотримання
положень нормативно - правових актів у
сфері загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань, що
спричинили втрату працездатності;
збір та акумулювання страхових
внесків, визначення умов, порядку
обслуговування і гарантій збереження
коштів Фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків та інших джерел
фінансування.

Законодавством, що регулює відносини у
цій сфері є Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" N 1105-XIV від 23.09.1999 року .

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків, відповідно до
статті 46 Закону провадить збір та
акумулювання страхових внесків, має
автономну, незалежну від будь-якої
іншої, систему фінансування.

Фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
здійснюється за рахунок: внесків
роботодавців: для підприємств - з
віднесенням на валові витрати
виробництва, для бюджетних установ та
організацій - з асигнувань, виділених
на їх утримання та забезпечення;
капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України; прибутку,
одержаного від тимчасово вільних
коштів Фонду на депозитних рахунках;
коштів, одержаних від стягнення
відповідно до цього Закону штрафів і
пені з страхувальників, штрафів з
працівників, винних у порушенні вимог
нормативних актів з охорони праці, а
також адміністративних стягнень у
вигляді штрафів з посадових осіб
підприємств, установ, організацій,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, передбачених Кодексом
України про адміністративні
правопорушення; добровільних внесків
та інших надходжень, отримання яких не
суперечить законодавству.

Кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не включаються до
складу Державного бюджету України та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням. До коштів на здійснення
страхування від нещасного випадку
застосовується казначейська форма
обслуговування в порядку,
передбаченому для обслуговування
Державного бюджету України.

Крім того, статтею 20 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (Закон України N
16/98-ВР від 14.01.1998 ) передбачено, що
основними джерелами коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є внески
роботодавців і застрахованих осіб.
Бюджетні та інші джерела коштів,
необхідні для здійснення
загальнообов'язкового державного
соціального страхування,
передбачаються відповідними законами
з окремих видів загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Таким чином, будь-які страхові виплати,
що здійснюються Фондом складаються на
підставі страхових внесків
роботодавців, як страхувальників, які і
є основним джерелом надходжень до
фонду і мають використовуватися
виключно за їх цільовим призначенням.

Страховими виплатами, відповідно до
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" є грошові суми, які
згідно із статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Відповідно до статті 25 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» №
1105-XIV від 23.09.1999 усі види страхових
виплат і соціальних послуг
застрахованим та особам, які
перебувають на їх утриманні, а також
усі види профілактичних заходів,
передбачених статтями 21 та 22 цього
Закону, провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків за
рахунок коштів цього Фонду.

Таким чином, зазначеним Законом
визначені як об'єкти, які підлягають
виплаті застрахованим особам Фондом,
так і об'єкти, які підлягають
відшкодуванню Фондом у разі виплати
таких сум іншими страховиками.

До зазначених витрат не належать
будь-які додаткові види соціальної
допомоги, які не включені до статей 21,22,
24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Стосовно діяльності органів
Пенсійного фонду то їх повноваження
стосуються призначення та виплати
пенсій, які є гарантією з боку Держави
на соціальну захищеність пенсіонерів
шляхом встановлення пенсій на рівні,
орієнтованому на прожитковий мінімум.

Виплата пенсій, відповідно до статті 8
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» N 1788-XII від 05.11.1991
здійснюється з коштів Пенсійного фонду
України, який формується за рахунок
коштів, що відраховуються
підприємствами і організаціями (в тому
числі й тими, що використовують працю
громадян за угодами цивільно-правового
характеру) на заходи соціального
страхування за тарифами,
диференційованими залежно від
небезпечності, шкідливості, тяжкості
робіт та стану інших умов праці,
страхових внесків громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів
державного бюджету України.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003
непрацездатні громадяни крім
пенсійних виплат із системи пенсійного
забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до
зазначених виплат, додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів,
визначених законодавством.

У разі якщо сукупність виплат,
зазначених у частині першій цієї
статті, разом з пенсійними виплатами із
системи пенсійного забезпечення та
іншими доходами не досягають розміру
прожиткового мінімуму, визначеного
законом для непрацездатних громадян,
такі громадяни мають право на
отримання державної соціальної
допомоги в порядку, розмірах та за
рахунок коштів, визначених законом.

Зазначена гарантія щодо пенсійного
забезпечення непрацездатних громадян
закріплена також у статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», якою
встановлений мінімальний розмір
пенсії за віком в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
який застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

В доповнення зазначених статей Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-IV
від 09.07.2003 Кабінетом Міністрів України
прийнята постанова № 265 «Деякі
питання пенсійного забезпечення
громадян» регулюється питання надання
додаткових державних гарантій певному
колу осіб у вигляді щомісячної
державної адресної допомоги у сумі, що
не вистачає до прожиткового мінімуму.

Постановою КМУ від 26.03.2008 № 265 "Деякі
питання пенсійного забезпечення
громадян" у п. 2 установлено, що у разі,
коли щомісячний розмір пенсійних
виплат, державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Відповідно до ч.3 статті 30 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» N 1058-IV
від 09.07.2003 пенсія по інвалідності від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, яка
виплачується Пенсійним фондом України
замість відповідача, призначається
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

При цьому до страхових виплат,
передбачених Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" адресна допомога,
визначена Постановою КМУ від 26.03.2008 №
265 не включається.

Тобто, дія Постанови КМУ від 26.03.2008 № 265
"Деякі питання пенсійного забезпечення
громадян" не розповсюджується на
відповідача та на правовідносини між
органами Пенсійного фонду та Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в частині
відшкодування витрат з виплати
адресної допомоги, оскільки такі
додаткові державні гарантії
громадянам передбачені лише Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», який
визначає обов'язки саме органів
Пенсійного фонду України.

Судова колегія не може взяти до уваги
доводи позивача, що оспорювана
державна цільова допомога у даному
випадку по суті є пенсією по
інвалідності, включається до її
основного розміру і повинна
відшкодовуватися відповідачем на
загальних підставах, оскільки з
викладених вище норм вбачається
додатковий характер зазначених виплат.

Правовідносини між органами
Пенсійного фонду та органами фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України мають різну
природу. Законодавцем розрізняються
основи та принципи діяльності цих
органів, які перетинаються лише в
частині відшкодування Фондом витрат на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання виключно за рахунок сум,
що одержані ним від страхувальників.

За пунктом 3 Порядку відшкодуванню
підлягають пенсії, призначені
відповідно до пунктів "а", "в", "г" статті
26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені
відповідно до статей 91, 92 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" в
разі настання страхових випадків,
визначених Переліком обставин, за яких
настає страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 21 серпня 2001 року N
1094.

Пунктом 4 Порядку визначаються суми, що
підлягають відшкодуванню Фондом - суми
що виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення"
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Даний перелік є вичерпним.

До нього не внесено "державну адресну
допомогу до пенсії", яка призначена і
виплачена позивачем згідно Постанови
КМУ від 26.03.2008 року № 265 "Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян",
вона відсутня й переліку сум, що
підлягають виплаті за статтею 21 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Судова колегія зазначає, що адресна
допомога не включається до основного
розміру пенсії, так як безпосередньо
Постановою КМУ від 26.03.2008 № 265
визначено, що вона є додатковою
допомогою до пенсії.

Не відноситься адресна допомога також
і до щомісячної цільової грошової
допомоги на прожиття, тобто, щомісячна
державна адресна допомога є
самостійним видом пенсійних виплат та
виплачується пенсіонеру, крім інших
видів виплат, у тому числі цільової
допомоги на прожиття, з урахуванням
приписів Постанови КМУ від 26.03.2008 № 265.

Таким чином, відсутні як правові
підстави, так і порядок відшкодування
відповідачем суми адресної допомоги.

В даному випадку нормативно-правовим
актом, яким врегульовано порядок
відшкодування витрат Пенсійного фонду
на виплату пенсій по інвалідності є
Постанова Правління Пенсійного
фонду України та Правління фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань від 04.03.2003 № 5,
якою не передбачено відшкодування
адресної допомоги.

Крім того, форма акту щомісячної
звірки витрат по особовим справам
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затверджена Постановою Правління
Пенсійного фонду України та
Правління фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04.03.2003 № 5 не містить
рядка про включення до актів сум
виплаченої щомісячної державної
адресної допомоги.

Судова колегія не може взяти до уваги
посилання позивача на п. 4 Постанови КМУ
від 26.03.2008 року № 265 "Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян", за
якою виплата щомісячної державної
адресної допомоги, передбаченої цією
постановою, здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога, оскільки
зміст цієї норми не є новим у
законодавстві, такий саме порядок для
відшкодування витрат був встановлений
і до введення в дію даної постанови.

З урахуванням викладеного, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо відсутності
обов'язку відповідача відшкодувати
позивачу витрати в розмірі 2207,85
гривень, що понесені ним у зв'язку з
виплатою щомісячної державної
адресної допомоги за грудень 2012 року.

Рішення судом першої інстанції
прийняте з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
та підстави для його скасування
відсутні.

Згідно зі статтею 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи і ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195,196, пунктом 1
частини першої статті 198, п.1 частини
першої статті 205, статтями 200, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Керч АР
Крим залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
25.04.2013 у справі № 801/3809/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвалу може бути оскаржено до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
С.Ю. Яковенко

Судді підпис
Г.П.Ілюхіна

підпис Т.Р.Лядова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
С.Ю. Яковенко