Справа № 815/6862/13-а
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6862/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

При секретарі:
Солдатовій О.С.

За участю сторін:

Представника позивача:
Стойкової М.Д.

Представника відповідача:
Гудирі Н.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом приватного підприємства
«Бессарабія-В» до Арцизької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство (далі ПП)
«Бессарабія-В» звернулось до Одеського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Арцизької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі
Арцизька ОДПІ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 15.05.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення відповідачем
було винесено на підставі
необґрунтованих висновків акту
перевірки № 415/22-35434347 від 26.04.2013 року
«Про результати позапланової
невиїзної перевірки ПП «Бессарабія-В»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства щодо підтвердження
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платником
податків ТОВ «АТ-СТАЛЬ» за період з
01.05.2012 року по 30.06.2012 року», а тому є
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню, оскільки з боку позивача
при формуванні податкового кредиту за
перевіряємий період по
взаємовідносинам із зазначеним
контрагентом відсутні порушення вимог
Податкового кодексу України.

Представник позивача у судовому
засіданні, посилаючись на
обґрунтування, викладені у
адміністративному позові, підтримала
позовні вимоги та просила їх
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала з підстав, викладених
у запереченнях на адміністративний
позов (а.с. 148-151), наполягала, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 15.05.2013
року є законним та обґрунтованим,
винесеним у відповідності до вимог
чинного законодавства. Зазначила, що
при проведенні податковим органом
позапланової невиїзної перевірки ПП
«Бессарабія-В» з питань дотримання
вимог податкового законодавства щодо
підтвердження відомостей, отриманих
від особи, яка мала правові відносини з
платником податків ТОВ «АТ-СТАЛЬ» за
період з 01.05.2012 року по 30.06.2012 року не
було підтверджено первинними
документами фактів реального
здійснення господарських операцій між
ПП «Бессарабія-В» та ТОВ «АТ-СТАЛЬ», у
зв'язку з чим встановлено порушення
позивачем вимог Цивільного кодексу
України в частині вчинення правочинів,
які мають ознаки нікчемності з ТОВ
«АТ-СТАЛЬ», а також вимог Податкового
кодексу України, в результаті чого
завищено залишок від'ємного значення з
податку на додану вартість, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового періоду за
травень, червень 2012 року на загальну
суму 23 812,00 грн.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин у справі встановлено
наступне:

ПП «Бессарабія-В» зареєстровано 20.02.2008
року Арцизькою районною державною
адміністрацією Одеської області, . Підприємство знаходиться
на обліку платників податків в
Арцизькій ОДПІ.

В період з 22.04.2013 року по 24.04.2013 року
згідно наказу Арцизької міжрайонної
державної податкової інспекції (далі
МДПІ) Одеської області Державної
податкової служби від 22.04.2013 року № 302
(а.с. 147) та повідомлення від 22.04.2013 року
головним державним податковим
ревізором-інспектором відділу
податкового контролю Безугловим Є.О.
було проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ПП
«Бессарабія-В» з питань дотримання
вимог податкового законодавства щодо
підтвердження відомостей, отриманих
від особи, яка мала правові відносини з
платником податків ТОВ «АТ-СТАЛЬ» за
період з 01.05.2012 року по 30.06.2012 року.

За результатами перевірки Арцизькою
МДПІ Одеської області Державної
податкової служби було складено акт
перевірки № 415/22-35434347 від 26.04.2013 року, у
висновках якого відображено порушення
позивачем: ч. 1, 5 ст. 203, ч.2 ст. 216, ст. 228
Цивільного кодексу України, а саме:
правочини між ПП «Бессарабія-В» та
контрагентом ТОВ «АТ-СТАЛЬ» у
податковому кредиті 23 812,00 грн. мають
ознаки нікчемності; п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.
198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
залишок від'ємного значення з податку
на додану вартість, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового періоду за
травень, червень 2012 року на загальну
суму 23 812,00 грн., у тому числі: за травень
2012 року - 2 491,00 грн., за червень 2012 року - 21
321,00 грн. (а.с. 12-39).

При проведенні перевірки відповідачем
враховано податкову інформацію,
відображену в акті Лівобережної ОДПІ
м. Дніпропетровська №161/22-5/37151157 від
15.01.2013 року «Про неможливість
проведення звірки ТОВ «АТ-СТАЛЬ» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період
грудень 2011 року, лютий - червень 2012 року,
серпень 2012 року, жовтень 2012 року» (а.с.
88-146).

На підставі висновків акту перевірки
№415/22-35434347 від 26.04.2013 року Арцизькою
МДПІ Одеської області Державної
податкової служби винесено податкове
повідомлення-рішення № від 15.05.2013
року зменшення ПП «Бессарабія-В»
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у звітному
періоді: травень 2012 року - на суму 2 491,00
грн., червень 2012 року - на суму 21 321,00 грн.
(а.с. 40).

Протягом 2013 року відбулася
реорганізація органів Державної
податкової служби України та
здійснення покладених на ДПС України
завдань було передано до органів
Міністерства доходів і зборів України.

Внаслідок цього Арцизька міжрайонна
державна податкова інспекція Одеської
області Державної податкової служби
була реорганізована в Арцизьку
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, яка є її
правонаступником.

Не погодившись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
відповідача ПП «Бессарабія-В»
оскаржило їх в адміністративному
порядку до Головного управління
Міндоходів в Одеській області.

За результатами розгляду скарги
позивача, Головним управлінням
Міндоходів в Одеській області прийнято
рішення № 347/10/15-32-10-02-07 від 23.07.2013 року
про результати розгляду первинної
скарги, яким податкове
повідомлення-рішення № від 15.05.2013
року було залишено без змін, а скаргу
позивача без задоволення (а.с. 41-45).

ПП «Бессарабія-В» було подано повторну
скаргу до Міністерства доходів та
зборів України, за результатами
розгляду якої прийнято рішення №
3745/6/99-99-10-01-15 від 27.08.2013 року про
результати розгляду повторної скарги,
яким спірне податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін, а скаргу позивача - без
задоволення (а.с. 46-48).

Не погодившись із вказаними рішеннями
податкових органів, позивач звернувся
до суду.

Заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги ПП «Бессарабія-В»
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК
України) він регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.133.1 ст. 133 ПК України
платниками податку з числа резидентів
є, зокрема, суб'єкти господарювання -
юридичні особи, які провадять
господарську діяльність як на
території України, так і за її межами.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України
визначено, що господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі у разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України,
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом такого звітного
періоду у зв'язку із, зокрема,
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п. 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно п. 200.3 ст. 200 ПК України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Пунктами 201.1, 201.4 ст. 201 ПК України
визначено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.
Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товару (послуг).

Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України
форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено,
що податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України визначено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Водночас, ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тобто,
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, та
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Судом встановлено, що між ПП
«Бессарабія-В» (покупець) та ТОВ
«АТ-СТАЛЬ» (продавець) був укладений
договір постачання № 11/01-М від 11.01.2011
року, за яким продавець зобов'язується
поставити узгодженими партіями
покупцеві товар: металопрокат,
зазначений у додатках: додаткових
угодах, видаткових накладних та
рахунках-фактурах на кожну партію
товару, які є невід'ємною частиною
цього договору, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
кожну партію товару (а.с. 49-50).

Факт отримання ПП «Бессарабія-В» у
травні та червні 2012 року товару за
зазначеним договором від
підприємства-контрагента ТОВ
«АТ-СТАЛЬ», а також здійснення
розрахунків за отриманий товар
підтверджуються належними чином
оформленими та підписаними сторонами:
податковими накладними, внесеними до
реєстру виданих та отриманих накладних
за відповідні звітні періоди;
відповідними видатковими накладними;
товарно-транспортними накладними;
довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей;
рахунками; даними бухгалтерського
обліку підприємства; платіжними
дорученнями (а.с. 51-60, 65-73, 80-84, 194-203).

Відповідно до наданих представником
позивача до суду товарно-транспортних
накладних перевезення товару зі складу
продавця - ТОВ «АТ-СТАЛЬ» на адресу ПП
«Бессарабія-В» на виконання умов
договору постачання № 11/01-М від 11.01.2011
року було здійснено за замовленням ПП
«Бессарабія-В» автомобілем «Reno»
НОМЕР_1.

Згідно інформації Управління
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області
вищезазначений транспортний засіб
зареєстрований в Національній базі
даних АІС «Автомобіль» ДДАІ МВС
України та НІС ДДАІ та перебуває на
обліку в органах Державтоінспекції
(а.с. 211-212).

Крім того, представником позивача були
надані до суду також первинні
документи на обґрунтування
використання придбаного ПП
«Бессарабія-В» у ТОВ «АТ-СТАЛЬ» в межах
власної господарської діяльності (а.с.
85-86, 208-210).

Представник позивача в судовому
засіданні також зазначила, що при
укладанні договору із ТОВ «АТ-СТАЛЬ»
позивач діяв з належною обачністю та
обережністю щодо обрання контрагента
та здійснення господарської
діяльності. Ним було перевірено
відомості щодо реєстрації ТОВ
«АТ-СТАЛЬ» в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців, знаходження на
податковому обліку в податкових
органах, наявності свідоцтва про
реєстрацію платником податку на додану
вартість. Крім того представник ПП
«Бессарабія-В» зазначила, що договір
постачання контрагентом позивача
фактично виконувався, про що
складались відповідні первинні
документи та результати господарських
операцій відображались у
бухгалтерському та податковому обліку
підприємства. Податкові накладні, на
підставі яких позивачем сформовано
витрати та податковий кредит по
взаємовідносинам із ТОВ «АТ-СТАЛЬ»,
були відповідно до вимог податкового
законодавства складені підприємством -
платником податків, що було
зареєстровано платником ПДВ із
зазначенням індивідуального
податкового номеру, за яким їх можливо
ідентифікувати.

Судом при офіційному з'ясуванні
зазначених обставин було встановлено
наступне.

Згідно інформації Лівобережної ОДПІ м.
Дніпропетровська, в якому перебуває на
обліку ТОВ «АТ-СТАЛЬ», зазначене
підприємство на момент здійснення
господарських правовідносин з ПП
«Бессарабія-В» було зареєстровано в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців як
юридична особа; воно є платником ПДВ на
підставі свідоцтва про реєстрацію його
платником податку на додану вартість,
перебуває на обліку в податковому
органі та знаходиться за юридичною
адресою, надає податкову звітність.
Інформація, що міститься у податкових
накладних, виданих зазначеним
контрагентом, на підставі яких позивач
сформував податковий кредит за
перевіряємий податковий період, дає
повну можливість ідентифікувати
позивача та його контрагента за
індивідуальними податковими номерами
платників податку на додану вартість, а
отже податкові накладні на виконання
господарських договорів були видані
належною особою та відповідали
вимогам податкового законодавства
України. Посередницька діяльність у
сфері торгівлі - контрагента ТОВ
«АТ-СТАЛЬ», передбачена в якості виду
господарської діяльності за КВЕД цього
підприємства у статутах та
реєстраційних документах. Крім того,
вартість проданих позивачу товарів, а
також суми податкового кредиту,
сплаченого ПП «Бессарабія-В» в ціні
придбаних товарів, було відображено
ТОВ «АТ-СТАЛЬ» в якості своїх
податкових зобов'язань з ПДВ в
податкових деклараціях відповідних
податкових періодів (а.с. 183-185, 214-230).

В судовому засіданні представником
податкового органу не було наведено та
судом не встановлено жодних фактичних
обставин, що свідчили б про факт
невиконання ТОВ «АТ-СТАЛЬ» своїх
зобов'язань за вищезазначеним
договором, факту відсутності поставки
металопрокату на адресу ПП
«Бессарабія-В».

Статтею 83 Податкового кодексу України
визначено, що для посадових осіб
органів державної податкової служби
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом; податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
органи державної податкової служби.

При цьому судом під час судового
розгляду справи було встановлено, що
податковим органом в ході проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача фактичність
поставки товару, отриманого ПП
«Бессарабія-В» від ТОВ «АТ-СТАЛЬ» не
перевірялась. Висновок Арцизькою МДПІ
щодо завищення позивачем витрат та
податкового кредиту по
взаємовідносинам з контрагентом ТОВ
«АТ-СТАЛЬ» контролюючим органом був
зроблений лише на підставі висновків
акту Лівобережної ОДПІ м.
Дніпропетровська №161/22-5/37151157 від 15.01.2013
року «Про неможливість проведення
звірки ТОВ «АТ-СТАЛЬ» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період
грудень 2011 року, лютий - червень 2012 року,
серпень 2012 року, жовтень 2012 року»,
згідно якого, у зв'язку з неможливістю
проведення перевірки ТОВ «АТ-СТАЛЬ»,
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (послуг) за період грудень 2011
року, лютий - червень 2012 року, серпень 2012
року, жовтень 2012 року та здійснення
контрагентом позивача - ТОВ «АТ-СТАЛЬ»-
фінансово-господарської діяльності із
контрагентами-покупцями, зокрема: ТОВ
«Дидактика», ПП «ЕКОСКАН СЕРВІС» ПНВП
«ТЕХНІКА».

Зазначене, на думку Арцизької МДПІ,
свідчить про те, що договір з
постачання металопрокату, укладений
між ПП «Бессарабія-В» та
підприємством-контрагентом ТОВ
«АТ-СТАЛЬ» не має реального характеру
та спрямований на здійснення операцій
з метою штучного формування
податкового кредиту; а наданими ПП
«Бессарабія-В» первинними документами
не підтверджується фактичність
здійснення фінансово-господарських
операцій між позивачем та ТОВ
«АТ-СТАЛЬ» по ланцюгу постачання від
ТОВ «Дидактика», ПП «ЕКОСКАН СЕРВІС»,
ПНВП «ТЕХНІКА».

Разом з тим, суд не приймає до уваги
посилання податкового органу в
обґрунтування відсутності фактичності
постачання ТОВ «АТ-СТАЛЬ»
металопрокату позивачу на відсутність
реального здійснення
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «АТ-СТАЛЬ» із своїми
контрагентами-постачальниками, а саме:
ТОВ «Дидактика», ПП «ЕКОСКАН СЕРВІС»
ПНВП «ТЕХНІКА», оскільки будь-яких
доказів на обґрунтування взаємозв'язку
господарських відносин ТОВ «АТ-СТАЛЬ»
із зазначеними контрагентами та
постачання товарів позивачу за
договором постачання № 11/01-М від 11.01.2011
року, тобто наявності вищезазначеного
ланцюга постачання, Арцизькою МДПІ до
суду не надано.

Можливі порушення податкового
законодавства з боку контрагента
позивача при здійсненні господарських
операцій з третіми особами в ланцюзі
постачання, з метою заниження об'єкту
оподаткування, доказів чого податковим
органом до суду надано не було, на думку
суду не можуть бути самостійною та
достатньою підставою для висновку про
відсутність факту постачання товарів
ТОВ «АТ-СТАЛЬ» позивачу за договором
постачання № 11/01-М від 11.01.2011 року та
відсутність у позивача, як покупця
товару, права на формування
податкового кредиту по господарських
операціях з цим контрагентом.

Така думка суду узгоджується з
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною у листі від
02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Сукупність досліджених під час
розгляду справи документів, які
зазвичай супроводжують виконання
операцій з постачання товару, не дають
підстав для висновку про нездійснення
спірних операцій, а відповідачем в
порядку виконання обов'язку,
визначеного ч. 2 ст. 71 КАС України, не
надано суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували
фактичність їх виконання, а тому суд
вважає, що контролюючим органом, як
суб'єктом владних повноважень, не
доведено нездійснення цих операцій, а
відтак і не доведено відсутності у
позивача підстав для формування
спірної суми податкового кредиту.
Надана позивачем сукупність первинних
документів щодо здійснення спірних
операцій, на думку суду, є достатньою
кількістю належних доказів на
підтвердження їх реальності.

Крім того суд зазначає, що в силу
приписів податкового законодавства
України органам Державної податкової
служби України відповідно до
покладених на них функцій та
повноважень не надано права визнання в
односторонньому порядку господарських
правочинів нікчемними або фіктивними
при перевірці діяльності платників
податків. Рішення суду, яке набрало
законної сили, щодо недійсності
(фіктивності) правочину між позивачем
та його контрагентами податковим
органом до суду не надано. Відповідачем
також не надано в обґрунтування своїх
висновків доказів про суперечність
спірних операцій інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам,
як-то передбачено приписами ч. 3 ст. 228 ЦК
України. Податковий орган не навів
жодних обставин та доказів, які б
свідчили про незвичність цін за
спірними операціями, або про
невідповідність господарських
операцій цілям та завданням статутної
діяльності позивача та його
контрагента, збитковості здійснених
операцій, або інших обставин, які б
окремо або в сукупності могли свідчити
про фіктивність вчинених операцій,
відсутність факту придбання-продажу
товарів, а також того, що вчинення
зазначених операцій не було обумовлено
розумними економічними причинами
(цілями ділового характеру), а дії
позивача по господарським відносинам
зі своїм контрагентом були спрямовані
на отримання необґрунтованої
податкової вигоди.

Таким чином, висновки Арцизької МДПІ в
акті перевірки № 415/22-35434347 від 26.04.2013
року про порушення позивачем вимог: ч. 1,
5 ст. 203, ч.2 ст. 216, ст. 228 Цивільного
кодексу України у вигляді укладання
правочинів з контрагентом ТОВ
«АТ-СТАЛЬ», які мають ознаки
нікчемності; п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198, п.
201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено залишок
від'ємного значення з податку на додану
вартість, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового періоду за травень,
червень 2012 року на загальну суму 23 812,00
грн., не ґрунтуються на законі та
фактичних обставинах, що мають суттєве
значення, оскільки наявними в
матеріалах справи доказами
підтверджується правомірність
формування позивачем сум податку на
додану вартість у складі податкового
кредиту.

З цих підстав суд вважає протиправним
податкове повідомлення-рішення
Арцизької МДПІ № від 15.05.2013 року,
що винесене на підставі висновків
вищезазначеного акту перевірки
відповідача.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Відповідно до ст.
86 КАС України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

З огляду на викладене суд вважає, що
відповідачем не доведено
правомірності та обґрунтованості
спірного податкового
повідомлення-рішення № від 15.05.2013
року, у зв'язку з чим позовні вимоги ПП
«Бессарабія-В» про визнання
протиправним та скасування
зазначеного рішення суб'єкта владних
повноважень підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Судові витрати суд вважає розподілити
відповідно до вимог ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167,
186, 254 КАС України , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов приватного
підприємства «Бессарабія-В» до
Арцизької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Арцизької міжрайонної державної
податкової інспекції Одеської області
Державної податкової служби від 15.05.2013
року № .

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Арцизької міжрайонної державної
податкової інспекції Одеської області
Державної податкової служби від 15.05.2013
року № .

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддею 23 січня 2014 року.

Суддя
Білостоцький О.В.