Справа № 801/8620/13-а
Суддя: Кукта Максим Валерійович
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/8620/13-а

14.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кукти М.В.,

суддів Кучерука О.В. ,

Єланської О.Е.

секретар судового засідання
Єрохіна Д.Д.

за участю сторін:

позивач, - ОСОБА_2- не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином та своєчасно, про
причину неявки суд не повідомив,

представник відповідача,
Лівадійського міського відділу
Ялтинського міського управління
Міністерства внутрішніх справ України
в АР Крим- Романенко Олена Миколаївна,
довіреність № 0101/09-12823 від 23.10.13

представник відповідача,
Лівадійського міського сектору
Головного управління Державної
міграційної служби в АР Крим- Романенко
Олена Миколаївна, довіреність №
0101/09-12823 від 23.10.13

представник заявника апеляційної
скарги, Головного управління Державної
міграційної служби України у АР Крим-
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив,

розглянувши апеляційну скаргу
Головного управління Державної
міграційної служби України у АР Крим
на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Радчук А.А. ) від
24.10.13 по справі № 801/8620/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Лівадійського міського відділу
Ялтинського міського управління
Міністерства внутрішніх справ України
в АР Крим (вул. Сеченова,
буд.19/24,Ялта,Автономна Республіка
Крим,98600)

Лівадійського міського сектору
Головного управління Державної
міграційної служби в АР Крим (вул.
Сеченова, буд.19/21,Лівадія,Ялта, місто,
Автономна Республіка Крим,98655)

заявник апеляційної скарги: Головне
управління Державної міграційної
служби України у АР Крим (вул. Треньова,
б. 3 А, м. Сімферополь, 095034)

про визнання відмови протиправною та
спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
24.10.13 адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано відмову від 25.04.2013 за № 406
Лівадійського міського сектору
Головного управління Державної
міграційної служби в АР Крим
протиправною.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 17,20 грн. із
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунку
Лівадійського міського сектору
Головного управління Державної
міграційної служби в АР Крим.

Не погодившись з даною постановою суду,
Головне управління Державної
міграційної служби України у АР Крим
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 24.10.13 та
ухвалити нову постанову, якою
відмовити у задоволені позову у
повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Представник відповідачів у
судовому засіданні 14.01.2014 підтримав
апеляційну скаргу з підстав,
викладених у ній.

Позивач та представник заявника
апеляційної скарги у судове засідання
не з'явився, про день, час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Згідно ч.4 статті 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правову оцінку
обставин у справі та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
заочним рішенням Ялтинського міського
суду АР Крим від 11.05.2010 по справі
№2-1772/2010 усунуто виконавчому комітету
Ялтинської міської ради перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом
скасування реєстрації місця
проживання ОСОБА_2 по зазначеній адресі
(а.с. 8).

20.08.2010 позивач подала заяву про
перегляд заочного рішення та ухвалою
Ялтинського міського суду АР Крим від
05.11.2010 вказане заочне рішення суду
скасоване, а 21.01.2011 по справі прийнято
нове рішення, яким ОСОБА_2 визнано
такою, що втратила право користування
квартирою АДРЕСА_2, в задоволенні
позову виконавчого комітету
Ялтинської міської Ради про усунення
перешкод в користуванні квартирою
шляхом скасування реєстрації місця
проживання та позову Ялтинської
міської Ради про визнання недійсною та
скасування правової реєстрації місця
проживання ОСОБА_2 - відмовлено (а.с.11-12).

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, позивачем оскаржено його в
апеляційному порядку та рішенням
Апеляційного суду АР Крим від 08.06.2011
(справа №22-ц/0190/2479/11) рішення
Ялтинського міського суду АР Крим
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким в задоволені позовних вимог
Ялтинської міської Ради і Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради -
відмовлено (а.с. 9-10).

Виходячи з викладеного, підстави для
скасування реєстрації позивача за
адресою: АДРЕСА_2, стали відсутні.

Між тим, під час розгляду даної справи
із пояснень присутніх позивача та
представника відповідача беззаперечно
встановлено, що на підставі вказаних
рішень Ялтинського міського суду АР
Крим позивача безпідставно знято з
реєстрації за адресою: АДРЕСА_2.

24.10.2011 ОСОБА_2 звернулась до суду із
заявою про поворот виконання заочного
рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 11.05.2010
вказуючи на те, що рішення суду першої
інстанції на підставі якого її було
знято з реєстрації скасовано, а тому
реєстрація її у квартирі АДРЕСА_2 має
бути відновлена.

Ухвалою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 03.11.2011
заяву ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано
відділ громадянства, імміграції і
реєстрації фізичних осіб ЯМУ ГУ МВС
України в АР Крим відновити реєстрацію
ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2.

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від
14.12.2011 апеляційні скарги ОСОБА_5 і
виконкому Ялтинської міської ради
задоволені. Ухвалу Ялтинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 03.11.2011 скасовані. Постановлено
нову ухвалу, якою у задоволенні заяви
ОСОБА_2 про поворот виконання рішення
суду відмовлено (а.с. 7).

Як же вбачається із мотивувальної
частини вказаного рішення суду,
колегія суддів до такого висновку
прийшла з тих підстав, що «виконання
судового рішення про зняття ОСОБА_2 з
реєстрації відповідним державним
органом здійснено не на підставі
виконавчого документа, а в силу Закону
України «Про свободу пересування і
вільний вибір місця проживання в
Україні». Таким чином, подальше
скасування судового рішення, за яким
особу знято з реєстрації є підставою
для відновлення цієї реєстрації також
в силу закону. Стягувач в даному
випадку за рішенням суду нічого не
отримував, отже і підстав для
застосування норм ЦПК про поворот
виконання судового рішення немає.

За таких обставин колегія суддів
Апеляційного суду АР Крим вважає, що
суд помилково задовольнив заяву ОСОБА_2
і допустив поворот виконання судового
рішення в порядку, передбаченому
нормами ЦПК, оскільки реєстрація
ОСОБА_2 має бути відновлена відповідним
державним органом в порядку,
встановленому Законом України «Про
свободу пересування і вільний вибір
місця проживання в Україні».

Керуючись зазначеними вказівками суду,
позивач звернулась із заявою до
Відділу громадянства, імміграції і
реєстрації фізичних осіб ЯМУ ГУ МВС
України в АР Крим про відновлення її
реєстрації у вказаній вище квартирі.

У зв'язку із змінами у законодавстві
України та перерозподілом повноважень,
листом за вих.№406 від 25.04.2013 за підписом
начальника Лівадійського міського
сектору Головного управління
Державної міграційної служби в АР Крим
повідомлено позивача, що за
результатами розгляду її заяви
Апеляційним судом АР Крим відмовлено у
повороті виконання рішення суду з тих
підстав, що квартира рішенням
виконкому Ялтинської міської ради
визнана не придатною для проживання
(а.с. 6).

Не погоджуючись із вказаними діями
Лівадійського міського сектору
Головного управління Державної
міграційної служби в АР Крим, позивач
звернулась до суду із даним позовом до
Лівадійського міського відділу
Ялтинського міського управління МВС
України в АР Крим про захист порушених
прав (а.с. 2-4).

Таким чином, у вказаному листі йде
посилання на описову частину ухвали
Апеляційного суду АР Крим від 14.12.2011, в
якій викладались підстави апеляційної
скарги, а не висновки до яких прийшов
суд за результатами її розгляду, які є
обов'язковими для виконання.

Отже, відповідачем взагалі не звернуто
уваги на ті обставини, які зазначені в
ухвалі Апеляційного суду АР Крим від
14.12.2011, а саме: «реєстрація ОСОБА_2 має
бути відновлена відповідним державним
органом в порядку, встановленому
Законом України «Про свободу
пересування і вільний вибір місця
проживання в Україні»».

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує орган влади діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Виходячи з вищевикладеного колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, та вважає, що
відповідач - Лівадійський міський
сектор Головного управління Державної
міграційної служби в АР Крим, як
належний суб'єкт владних повноважень,
належним чином не розглянув заяву
ОСОБА_2, щодо проведення її державної
реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, а лише
навів невірне тлумачення підстав
відмови позивачу у задоволенні її
заяви про поворот виконання рішення
суду.

Що стосується позовних вимог про
зобов'язання Лівадійський міський
відділ Ялтинського міського
управління МВС України в АР Крим
поновити реєстрацію місця проживання
позивача за адресою: АДРЕСА_2, то судова
колегія вважає їх необґрунтованими з
огляду на наступне.

Згідно зі ст. 161 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд має встановити всі
фактичні обставини справи, якими
обумовлено звернення позивача до суду,
перевірити підтвердження їх наявності
належними та допустимими доказами та
надати їм відповідну правову оцінку.

Ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до статті 11 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні"
реєстрація місця проживання та місця
перебування осіб здійснюється органом
реєстрації. Центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
реєстрації фізичних осіб, затверджує
відповідно до закону порядок
реєстрації місця проживання та місця
перебування осіб в Україні, зразки
документів, необхідних для реєстрації
і зняття з реєстрації місця проживання
та місця перебування.

Відповідний Порядок реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів був
затверджений Наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 22.11.2012 N 1077
(далі - Порядок № 1077).

Згідно п. 1.3 Порядку № 1077, реєстрація /
зняття з реєстрації місця
проживання/перебування здійснюється
управліннями, відділами (секторами)
Державної міграційної служби України
(далі - ДМС України) в районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення (далі -
територіальний підрозділ ДМС України)
у день подання особою документів.

Таким чином, а ні Законом України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", а ні
Порядком № 1077 не передбачено
можливість здійснення органами
Державної міграційної служби України
відновлення реєстрації громадян.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції та вважає, що
звертаючись до суду першої інстанції з
позовом до Лівадійського міського
відділу Ялтинського міського
управління МВС України в АР Крим про
зобов'язання поновити реєстрацію місця
проживання ОСОБА_2 за конкретною
адресою, позивач не вірно визначив
суб'єкта владних повноважень, якому
делеговані відповідні повноваження, та
крім того обрано спосіб захисту
порушеного права, який не передбачений
чинним законодавством, у зв'язку із чим
в задоволенні позову в цій частині
відмовляє.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
згідно ст.86 цього Кодексу, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді справи порушено норми чинного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного
управління Державної міграційної
служби України у АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 24.10.13 по
справі № 801/8620/13-а - залишити без
задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 24.10.13 по справі №
801/8620/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 20 січня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
М.В. Кукта

Судді підпис
О.В.Кучерук

підпис О.Е.Єланська

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.В. Кукта