Справа № 825/3300/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка
О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування наказу в
частині, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернулася до Чернігівського
оружного адміністративного суду з
позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області (далі -
Відповідач, УМВС України в
Чернігівській області) про: визнання
протиправним та скасування наказу
начальника УМВС України в
Чернігівській області від 31.07.2013 року
№176 о/с в частині «увільнення ОСОБА_2
від займаної посади»; зобов'язання
Відповідача поновити ОСОБА_2 на посаді
дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Деснянського відділу міліції
Чернігівського міського відділу УМВС.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року у задоволенні позову відмовлено
повністю. При цьому суд першої
інстанції виходив з того, що
Відповідачем видано оскаржуваний
наказ у межах повноважень та у спосіб,
визначені чинним законодавством, а
тому підстав для його скасування немає.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою позовні вимоги задовольнити
повністю. При цьому посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Наголошує на тому, що судом не було
надано належну оцінку всім наявним у
матеріалах справи доказам.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового розгляду справи, у судове
засідання не прибули, а тому справа
розглядалася в порядку письмового
провадження у відповідності до ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції - скасувати,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Розглядаючи вказану справу, суд
встановив, що ОСОБА_2 проходила службу в
органах внутрішніх справ України з
18.04.1996 року по 05.12.2012 року, остання
посада - дільничний інспектор міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Деснянського відділу міліції
Чернігівського міського відділу УМВС
України.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 27.09.2012 року,
залишеною без змін постановою
Апеляційного суду Чернігівської
області від 22.11.2012 року, Позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за частиною першою
статті 172-2 Кодексу України про
адміністративне правопорушення,
частиною першою статті 6 Закону України
«Про засади запобігання та протидії
корупції» та призначено їй
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 850,00 грн.

На підставі вказаної постанови суду
апеляційної інстанції УМВС України в
Чернігівській області 05.12.2012 року
видано наказ № 224 о/с про звільнення у
запас Збройних Сил України за пунктом 64
«й» Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (у разі
набрання законної сили рішення суду
щодо притягнення до відповідальності
за вчинення злочину або
адміністративного корупційного
правопорушення) майора міліції ОСОБА_2,
дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Деснянського відділу міліції
Чернігівського міського відділу УМВС.

За результатами оскарження у судовому
порядку наказу від 05.12.2012 року №224
постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.02.2013 року
у задоволенні позову ОСОБА_2 було
відмовлено.

Разом з тим, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18.06.2013 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2 було задоволено: скасовано
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.02.2013 року
та ухвалено нову постанову, якою
позовні вимоги задоволені - визнано
наказ УМВС області № 224 о/с від 05.12.2012
року незаконним та зобов'язано УМВС
України Чернігівській області
поновити на роботі ОСОБА_2; зобов'язано
Чернігівський МВ УМВС України в
Чернігівській області нарахувати та
сплатити ОСОБА_2 заробітну плату за
весь час вимушеного прогулу.

Крім того, судом першої інстанції було
встановлено, що на виконання постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2013 року
наказом УМВС України в Чернігівській
області від 31.07.2013 року № 176 о/с
скасовано наказ УМВС області від 05.12.2012
року №224 о/с в частині звільнення
Позивача з органів внутрішніх справ за
пунктом 64 «й» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (у разі набрання
законної сили рішення суду щодо
притягнення до відповідальності за
вчинення злочину або
адміністративного корупційного
правопорушення) майора міліції ОСОБА_2,
дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Деснянського відділу міліції
Чернігівського міського відділу УМВС,
та поновлено її на службі в органах
внутрішніх справ.

Як вірно зазначив суд, частиною другою
зазначеного наказу було увільнено від
займаної посади майора міліції ОСОБА_2,
дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Деснянського відділу міліції
Чернігівського міського відділу УМВС,
з 05.12.2012 року та залишено її в
розпорядженні начальника
Чернігівського міського відділу УМВС
до закінчення дії обставин, що визнані
судом як такі, що забороняють
звільнення.

На підставі встановлених вище обставин
та за результатами аналізу приписів ст.
18 Закону України «Про міліцію», ст. 22
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», ст. 184 Кодексу
законів про працю України, п.п. 17, 66, 67
затвердженого постановою КМ УРСР від
29.07.1991 року №114 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, суд першої інстанції
прийшов до висновку про
необґрунтованість позовних вимог, з
яким колегія суддів не може повністю
погодитися з огляду на наступне.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки визначає затверджене
постановою КМ УРСР від 29.07.1991 року №114
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (далі -
Положення).

Згідно пп. «й» п. 64 Положення особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) у разі набрання
законної сили рішенням суду щодо
притягнення до відповідальності за
вчинення злочину або
адміністративного корупційного
правопорушення.

При цьому пунктом 67 вказаного
Положення передбачено, що особи
рядового або начальницького складу,
засуджені за вчинення злочину або
притягнуті до адміністративної
відповідальності за адміністративне
корупційне правопорушення, підлягають
звільненню із служби в органах
внутрішніх справ у триденний строк з
дня отримання органом внутрішніх справ
копії відповідного судового рішення,
яке набрало законної сили.

Зазначені приписи прямо кореспондують
вимогам абз. 2 ч. 2 ст. 22 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», згідно яким інші особи, яких
притягнуто до кримінальної або
адміністративної відповідальності за
корупційні правопорушення, пов'язані з
порушенням обмежень, передбачених цим
Законом, підлягають звільненню з
відповідних посад у триденний строк з
дня отримання органом державної влади,
органом місцевого самоврядування,
підприємством, установою, організацією
копії відповідного судового рішення,
яке набрало законної сили, якщо інше не
передбачено законом.

Наведене вище дає підстави для
однозначного висновку про те, що особи,
яких притягнуто, зокрема, до
адміністративної відповідальності за
корупційне правопорушення, підлягають
безумовному звільненню зі служби в
органах внутрішніх справ у триденний
строк з дня отримання органом
внутрішніх справ копії відповідного
судового рішення, яке набрало законної
сили.

Поряд з цим, суд першої інстанції вірно
зазначив, що згідно п. 17 Положення
вагітні жінки і матері з числа осіб
рядового і начальницького складу
користуються всіма правами і пільгами,
встановленими законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України
звільнення вагітних жінок і жінок, які
мають дітей віком до трьох років (до
шести років - частина шоста статті 179),
одиноких матерів при наявності дитини
віком до чотирнадцяти років або
дитини-інваліда з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу не
допускається, крім випадків повної
ліквідації підприємства, установи,
організації, коли допускається
звільнення з обов'язковим
працевлаштуванням. Обов'язкове
працевлаштування зазначених жінок
здійснюється також у випадках їх
звільнення після закінчення
строкового трудового договору. На
період працевлаштування за ними
зберігається середня заробітна плата,
але не більше трьох місяців з дня
закінчення строкового трудового
договору.

Тобто, системний аналіз наведених вище
норм свідчить про наявну законодавчу
колізію між наслідками набрання
законної сили рішення суду про
притягнення до адміністративної
відповідальності за корупційне
правопорушення у вигляді звільнення з
органів внутрішніх справ протягом
трьох днів та неможливості звільнення
жінок, які мають дітей віком до трьох
років.

Разом з тим, спеціальним
законодавством, яке регулює питання
відповідальності особи за корупційне
правопорушення та правові наслідки
вчинення останнього, імперативно
визначено, що така особа повинна бути
звільнена зі служби в органах
внутрішніх справ.

Згідно ч. 9 ст. 17 Закону України «Про
міліцію» не може бути прийнята на
службу до міліції особа, яка має не
погашену або не зняту судимість за
вчинення злочину, крім реабілітованої,
або на яку протягом останнього року
накладалося адміністративне стягнення
за вчинення корупційного
правопорушення.

Отже, чинне законодавство України
містить приписи щодо неможливості
проходження служби в органах
внутрішніх справ України осіб, які були
протягом останнього року притягнуті до
адміністративної відповідальності за
вчинення корупційного правопорушення.

Водночас, оскільки Позивач має дитину,
яка не досягла трирічного віку, та не
може бути звільнений в силу положень ч.
3 ст. 184 КЗпП України, у той час як
приписами ст. 22 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» та пп. «й» п. 64 Положення
передбачене обов'язкове звільнення
ОСОБА_2 зі служби в органах внутрішніх
справ, колегія суддів приходить до
висновку про обґрунтованість
застосування УМВС України в
Чернігівській області до Позивача
такого виду стягнення як увільнення
від посади.

Однак, суд апеляційної інстанції
вважає передчасними висновки суду
першої інстанції про відсутність
правових підстав для скасування
оскаржуваного наказу з огляду на
наступне.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначає Закон України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» (далі -
Дисциплінарний статут).

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: 1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 9 ст. 14 Дисциплінарного
статуту за кожне порушення службової
дисципліни накладається лише одне
дисциплінарне стягнення. У разі
порушення службової дисципліни
кількома особами дисциплінарне
стягнення накладається на кожного
окремо.

Приписи ст. 18 Дисциплінарного статуту
визначають, що дисциплінарне стягнення
виконується негайно, але не пізніше
місяця з дня його накладення, не
враховуючи періоду перебування особи
рядового або начальницького складу у
відпустці, відрядженні або її
тимчасової непрацездатності. Після
закінчення цього строку дисциплінарне
стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як
звільнення з посади та звільнення з
органів внутрішніх справ, накладені на
осіб рядового і начальницького складу,
які тимчасово непрацездатні або
перебувають у відпустці, відрядженні,
виконуються після їх прибуття до місця
проходження служби.

У разі подання скарги виконання
накладеного дисциплінарного стягнення
не припиняється.

Такі дисциплінарні стягнення, як
звільнення з посади, пониження в
спеціальному званні та звільнення з
органів внутрішніх справ, вважаються
виконаними після видання наказу по
особовому складу.

З наведеного випливає, що
дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ
ОСОБА_2 було виконано після видання
наказу від 05.12.2012 року №224 о/с. При цьому
подальше скасування зазначеного
наказу у судовому порядку свідчить про
його неправомірний характер, однак
жодним чином не заперечує факт видання
такого наказу.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку про те, що
видання наказу від 31.07.2013 року №176 о/с в
частині увільнення Позивача від
займаної посади та залишення останньої
у розпорядженні начальника
Чернігівського міського відділу УМВС
до закінчення дії обставин, що визнані
судом як такі, що забороняють
звільнення, є фактично повторним
накладенням дисциплінарного стягнення
за одне й те саме дисциплінарне
правопорушення, що в силу положень
Дисциплінарного статуту є
неприпустимим.

Водночас, судом першої інстанції
зазначені обставини не були враховані,
що спричинило порушення норм
матеріального права та неправильного
вирішення справи.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
вважає безпідставними позовні вимоги
про зобов'язання Відповідача поновити
ОСОБА_2 на посаді дільничного
інспектора міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Деснянського
відділу міліції Чернігівського
міського відділу УМВС, оскільки зі
скасуванням наказу від 31.07.2013 року №176
о/с в частині увільнення Позивача від
займаної посади залишається чинною
інша частина зазначеного наказу, якою
поновлено ОСОБА_2 на службі в органах
внутрішніх справ.

З огляду на викладене судова колегія
приходить до висновку про необхідність
скасування постанови суду першої та
ухвалення нової постанови про часткове
задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні постанови
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. У
зв'язку з цим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, а постанову
суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування наказу в
частині - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Начальника Управління МВС
України в Чернігівській області від
31.07.2013 року №176 о/с в частині увільнення
майора міліції ОСОБА_2, дільничного
інспектора міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Деснянського
відділу міліції Чернігівського
міського відділу Управління МВС.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі. Касаційна
скарга на судові рішення подається в
порядку та строки, визначені ст. ст. 211,
212 КАС України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя

Степанюк А.Г.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.