Справа № 576/38/14-а
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/38/14-а
Провадження 2-а/576/8/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 січня 2014 року Глухівський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.,

при секретарі Тищенко Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача інспектора ДПС взводу ДПС
з ОСП №1 Глухівського ВДАІ УМВС України
в Сумській області Кулеша Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Глухів справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
взводу ДПС з обслуговування
стаціонарного поста № 1 Глухівського
ВДАІ УМВС України в Сумській області в
особі інспектора ДПС Кулеша Романа
Васильовича про визнання дій службової
особи незаконними та скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

27 грудня 2012 року ОСОБА_1 звернувся з
вищевказаним позовом, що надійшов до
суду 09 січня 2014 року, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що постановою серії АА2
№ 226523 від 25.12.13р., винесеною інспектором
ДПС взводу ДПС з ОСП № 1 Глухівського
ДАІ Кулешом Р.В., він був притягнутий до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1
ст. 126 КУпАП. В даній постанові
зазначено, що близько 2-15 години 25.12.2013
року, ОСОБА_1, керуючи автомобілем
Форд-Ескорт, державний номер НОМЕР_1, в
м. Глухові по вул. Києво-Московській, не
пред'явив для перевірки посвідчення
водія відповідної категорії та
реєстраційних документів на
автомобіль.

Позивач вважає дії службової особи
незаконними, а постанову такою, що
підлягає скасуванню, з таких підстав.
Зазначає, що 24.12.2013 року вони з дружиною
та колегами відпочивали спочатку в
кафе «Брама», потім в кафе-барі
«Едельвейс». Близько 2 години ночі
25.12.2013 року він зателефонував синові,
щоб той приїхав на автомобілі та відвіз
їх з дружиною додому. Син також має
посвідчення водія та право керувати
автомобілем Форд-Ескорт, державний
номер НОМЕР_1. Син під'їхав на
автомобілі до бару «Едельвейс»,
дружина сіла на переднє пасажирське
сидіння поряд з сином, який був за
кермом, а позивач сів на заднє сидіння
автомобіля, та поїхали додому в
напрямку автостанції. Біля магазину
«Олімп» їх обігнали на автомобілі
працівники міліції, після чого, ОСОБА_4,
побачивши за кермом сина ОСОБА_5,
дозволив їхати далі. Біля Арки в
бензобаку закінчився бензин, в зв'язку
з чим син зупинив автомобіль і взявши
каністру, пішов в напрямку світлофора в
надії достати бензин. Позивач з
дружиною вийшли з автомобіля та стояли
поруч. Через деякий час до них підійшли
працівники міліції та гр. ОСОБА_6,
колишній працівник міліції, з яким
позивач був в неприязних стосунках, та
попросили надати посвідчення водія,
документи на автомобіль та здати кров
на аналіз для підтвердження вживання
алкоголю. Позивач відповідав, що за
кермом був син, і коли повернеться, то
надасть всі необхідні документи, на що
гр. ОСОБА_6 сказав, що бачив за кермом
саме позивача.

Позивач вважає, що так як події
відбувались вночі, а працівники
міліції і гр. ОСОБА_6 знаходились на
відстані 30-40 м від місця зупинки
автомобіля, то вони не могли бачити, хто
керував автомобілем. Після цього
позивач пішов назустріч синові, і коли
вони разом повернулись до автомобіля,
там вже не було працівників міліції.
Відразу вони поїхали до відділу
міліції та написали заяву про
фальсифікацію обставин події
працівниками міліції.

Посилаючись на докази: показання
свідків - дружини та сина, колег, які
були разом з ними в кафе, а також
документи про реєстрацію
транспортного засобу, документи на
право керування автомобілем, позивач
просить скасувати постанову про
накладення адміністративного
стягнення як незаконну.

В судових засіданнях 17 січня 2014 року та
22 січня 2014 року позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі та додатково пояснив, що він не
керував автомобілем в ніч з 24 на 25
грудня 2014 року, за кермом знаходився
його син, і працівники ДПС могли не
бачити, як син вийшов з автомобіля з
місця водія і з каністрою пішов за
бензином. Позивач підтвердив, що коли
він вийшов з машини, то він дійсно
висловлювався нецензурною лайкою, але
не в адресу працівників ДПС ДАІ, а з
приводу того, що дороги не посипані, в
зв'язку з чим дружина, коли вийшла з
машини, посковзнулась та впала,
розбивши обличчя. Потім він міг
виражатися нецензурно на адресу гр.
ОСОБА_6, так як він був в неприязних
стосунках з гр. ОСОБА_6, оскільки той
казав, що позивач п'яний їхав за кермом,
хоча гр. ОСОБА_6 не міг здалеку побачити,
хто саме їхав за кермом автомобіля.
Вважає, що він незаконно притягнутий до
адміністративної відповідальності,
так як відповідач Кулеш Р.В. і всі
свідки з боку відповідача дають
неправдиві показання та просив суд
прийняти до уваги показання свідків з
боку позивача: сина ОСОБА_7, дружини
ОСОБА_8, колег ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Відповідач - інспектор ДПС взводу ДПС з
ОСП № 1 Глухівського ДАІ Кулеш Р.В. в
судових засіданнях заперечував проти
позову, зазначив, що протокол про
адміністративне правопорушення за ст.
126 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 та
постанова про притягнення його до
адміністративної відповідальності
складені ним у відповідності із
законом. При цьому пояснив, що 25 грудня
2013 року він разом з інспектором ДПС
ОСОБА_12 були на чергуванні, і
знаходились на службовому автомобілі
на перехресті вулиць Валової та
Києво-Московської в м. Глухів. Близько 2
години ночі вони зупинили автомобіль
ВАЗ 2111, на якому їхали ОСОБА_6 та ОСОБА_13
Перевіривши документи в цих осіб, вони
вели з ними бесіду, коли побачили, що по
вул. Києво-Московській з арки виїхав
автомобіль, який зупинився, не доїхавши
до перехрестя з вул. Валовою, і вимкнув
світло фар. Як інспектор ДПС, згідно
положень інструкції, він разом з другим
інспектором ДПС та свідками ОСОБА_13
підійшли до автомобіля, який зупинився,
щоб спитати, що сталось. З місця водія
даного автомобіля вийшов громадянин,
який відразу став голосно кричати в їх
адресу нецензурною лайкою, був явно в
стані алкогольного сп'яніння, поводив
себе неадекватно, та відмовився
пред'явити посвідчення водія та
документи на автомобіль. Як з'ясувалось
в подальшому, це був ОСОБА_1, який сам
називав своє прізвище, казав, що він
працював в міліції, і погрожував
розправою. З автомобіля також вийшла
жінка, обличчя якої вже було в крові,
вона плакала та намагалась заспокоїти
ОСОБА_1, але він не реагував. Крім ОСОБА_1
та жінки, з автомобіля ніхто не виходив,
будь-яких інших осіб в автомобілі не
було. В зв'язку з неадекватною
поведінкою ОСОБА_1, інспектором ДПС
ОСОБА_12 було викликано через чергову
частину Глухівського МВ УМВС наряд
патрульно-постової служби. На
пропозицію Кулеша Р.В. ОСОБА_1
відмовився продувати прибор «Драгер»,
і взагалі відбіг від свого автомобіля в
бік арки. Відповідач зазначив, що він
склав протокол про адміністративне
правопорушення за ст. 126 ч. 1 КУпАП,
з'ясувавши особу порушника за даними
комп'ютерної бази АРМОР, даний протокол
підписали безпосередні свідки події
ОСОБА_6 та ОСОБА_13

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення позивача, заперечення
відповідача, дослідивши наявні у
справі докази, заслухавши показання
свідків, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
25.12.2013 року відносно ОСОБА_1 був
складений протокол про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 158312 за ст. 126 ч. 1 КУпАП, в якому
зазначено, що 25.12.2013 року близько 2:15 год.
в м. Глухів по вул. Києво-Московській гр.
ОСОБА_1, керуючи автомобілем
Форд-Ескорт номерний знак НОМЕР_1, не
пред'явив посвідчення водія
відповідної категорії на транспортний
засіб та реєстраційних документів на
автомобіль для перевірки (а.с.44).

Постановою серії АА2 № 226523 від 25.12.13р.,
винесеною інспектором ДПС взводу ДПС з
ОСП № 1 Кулешом Р.В., встановлено, що
25.12.2013 року близько 2:15 год. в м. Глухів по
вул. Києво-Московській гр. ОСОБА_1,
проживаючий в м Глухів, вул. Рудченка, 28,
керуючи автомобілем Форд-Ескорт д.з.
НОМЕР_1, не пред'явив посвідчення водія
відповідної категорії на транспортний
засіб та реєстраційних документів на
автомобіль для перевірки, чим скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та
притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності і накладено
стягнення у вигляді 425 грн. штрафу
(а.с.13).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП,
постанову у справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено в
районний, міськрайонний суд у порядку,
визначеному КАС України з
особливостями, встановленими цим
Кодексом (КУпАП).

Строк оскарження постанови у справі
про адміністративне правопорушення,
визначений ст. 289 КУпАП і становить 10
днів з дня винесення постанови.

Вданій справі строк оскарження
позивачем не пропущено, так як позов
подано до суду 27.12.2013 року, що
підтверджується поштовим штампом на
конверті (а.с.15).

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб та їх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даній справі відповідач інспектор
ДПС взводу ДПС з ОСП № 1 Глухівського
ДАІ Кулеш Р.В. проти позову заперечував,
посилаючись на протокол про
адміністративне правопорушення,
надавши суду свої пояснення, а також
посилаючись на показання свідків.

Суд вважає, що відповідачем надано
достатньо доказів, які підтверджують
факт вчинення позивачем
адміністративного правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне
правопорушення, складеному відносно
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП вбачається, що
будь-яких заперечень в протоколі про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
не написав, хоча мав таку можливість, і
є людиною обізнаною в цьому питанні, а
протокол про адміністративне
правопорушення є одним із доказів у
справі про адміністративне
правопорушення.

Водночас, пояснення самого позивача
ОСОБА_1, викладені ним у позові та
надані в судовому засіданні, мають
розбіжності, зокрема, позивач вже в
судовому засіданні визнав, що він
дійсно нецензурно лаявся в той час,
коли до його автомобіля підійшли
працівники ДПС, хоча в позовній заяві
нічого не вказав про свою поведінку.

Також в судовому засіданні не
підтвердились зазначені в позові
пояснення позивача про наявність у
нього неприязних відносин зі свідком
ОСОБА_13, оскільки при допиті даного
свідка з'ясувалось, що він не був
особисто знайомий з позивачем, не
перетинався з позивачем по роботі, а
сам позивач ОСОБА_1 не зміг підтвердити
в суді, що він раніше був дійсно
знайомий зі свідком ОСОБА_13 і раніше
мав з ним неприязні відносини.

Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1
зазначав, що відразу після подій, що
сталися, він написав заяву в
міськвідділ міліції щодо
фальсифікації обставин події
працівниками міліції та складання про
це відповідних документів, тоді як в
судовому засіданні ОСОБА_1 пояснював,
що протокол інспектором ДПС взагалі не
складався.

При цьому суд звертає увагу і на ту
обставину, що в своїй позовній заяві
позивач послався на працівника міліції
ОСОБА_4, з яким особисто знайомий, і який
зупиняв автомобіль позивача, але
побачивши за кермом автомобіля сина
позивача, дозволив їхати далі.

Однак допитаний в судовому засіданні в
якості свідка інспектор ДАІ ОСОБА_4
дані пояснення позивача не підтвердив.

Так, ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно
знайомий з ОСОБА_1, так як вони раніше
працювали разом. В ніч з 24 на 25 грудня 2013
року група в складі трьох працівників
ДАІ (він, ОСОБА_14 та ОСОБА_15.)
здійснювала чергування на службовому
автомобілі по м. Глухів. Близько 2
години ночі, рухаючись по вул.
Києво-Московській в попутному напрямку
з автомобілем Форд-Ескорт, вони за
допомогою проблискових маячків подали
автомобілю сигнал зупинитись, після
чого автомобіль прийняв вправо та
зупинився. З автомобіля вийшла жінка
ОСОБА_1 - ОСОБА_8, яку він також впізнав,
її обличчя було в крові, вона попросила
відпустити їх, так як треба негайно
їхати. Через скло автомобіля він
побачив, що за кермом перебував ОСОБА_1,
і сказав їм, щоб їхали.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка інспектор ДАІ ОСОБА_14
надав показання, аналогічні показанням
свідка ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_16, який є працівником
патрульно-постової служби
Глухівського МВ УВМС підтвердив, що в
ніч з 24 на 25 грудня 2013 року він з ОСОБА_17
здійснював виїзд в район арки по вул.
Києво-Московській, за викликом
інспекторів ДПС, так як там склалась
конфліктна ситуація з особою, відносно
якої працівники ДПС складали протокол
про адмінправопорушення.

Допитані в суді свідки ОСОБА_13 та
ОСОБА_6 надати суду такі ж пояснення,
які вони давали в якості свідків при
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення.
Додатково пояснили, що з місця водія
вийшов саме позивач, з переднього
пасажирського місця вийшла жінка,
обличчя у неї було в крові, інші особи з
автомобіля не виходили. Поведінка
позивача була неадекватна і агресивна.
Ніяких документів він не пред'явив,
висловлював погрози як в адресу
працівників ДПС, так і в адресу свідків.
Раніше вони з ним знайомі не були. Коли
інспектор ДПС запросив цього водія
бути присутнім при складанні
протоколу, він втік в напрямку арки.
Жінка постійно залишалась біля
автомобіля.

Показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які
підтвердили позицію позивача, суд не
може прийняти до уваги і не вважає їх
допустимими доказами, оскільки дані
особи є близькими родичами позивача і є
заінтересованими в результатах
розгляду справи.

Крім того, свідок ОСОБА_8 надавала
суперечливі показання з приводу того,
що перший раз вона не виходила з
автомобіля і не розмовляла з ОСОБА_4, а
коли машина зупинилась вже біля арки,
вона вийшла і впала, розбивши обличчя,
а також з приводу того, що вони разом з
чоловіком пішли назустріч сину, а
позивач в позові зазначав, що сам пішов
назустріч сину, а в судовому засіданні
пояснював, що дружина наздогнала його
пізніше.

Свідок ОСОБА_7 (син позивача) під час
дачі показань в суді декілька разів
вказав, що забирав батьків з кафе-бару
«Дует», і лише після зауваження ОСОБА_1
зазначив назву «Едельвейс».

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 пояснили, що
вони бачили, як ОСОБА_7 приїхав на
автомобілі за батьками до кафе-бару
«Едельвейс» і ОСОБА_7 був за кермом
автомобіля, коли автомобіль від'їжджав.

Однак суд не може покласти показання
цих свідків в основу рішення, оскільки
вони не були свідками подальшого
напрямку руху автомобіля і подальших
подій. Крім того, з показань даних
свідків вбачається, що в них є певні
невідповідності, наприклад, свідки не
могли назвати прізвище, ім'я,
по-батькові чоловіка, який викликав
автобус для переїзду з кафе «Брама» до
кафе-бару «Едельвейс», хоча даний
чоловік весь вечір святкував разом з
ними і є водієм автобуса, що постійно
возить даних свідків на роботу до м.
Києва. Також, свідки самі зазначили, що
вони святкували з 19 години до 02 години
ночі, протягом всього вечора вживали
спиртні напої і підтвердили, що всі
були в стані алкогольного сп'яніння, а
тому суд критично ставиться до їх
показань.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в
справі мається достатньо належних
доказів скоєння позивачем
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126
КУпАП, а тому адміністративний позов
про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення - не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 71, 122, 128, 160-163 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до взводу ДПС з
обслуговування стаціонарного поста № 1
Глухівського ВДАІ УМВС України в
Сумській області в особі інспектора
ДПС Кулеша Романа Васильовича про
визнання дій службової особи
незаконними та скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності - відмовити за
необґрунтованістю.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

СУДДЯ