Справа № 445/1137/13-а
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
Справа № 876/10599/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Рибачука А.І., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.

за участю осіб:

позивача по справі: представника
ОСОБА_1

відповідача по справі: не з'явився

третя особа: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на ухвалу Золочівського
районного суду Львівської області від
02 липня 2013 року про повернення позовної
заяви в справі за позовом ОСОБА_3 до
виконавчого комітету
Великовільшанецької сільської ради
Золочівського району Львівської
області, Золочівської державної
нотаріальної контори, треті особи
Золочівське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
визнання протиправним рішення,-

В С Т А Н
О В И В:

Позивач, ОСОБА_3 звернувся з позовом в
суд до виконавчого комітету
Великовільшанецької сільської ради
Золочівського району Львівської
області, Золочівської державної
нотаріальної контори, треті особи
Золочівське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
просив визнати протиправним рішення
виконавчого комітету
Великовільшанецької сільської ради
від 24.05.2007 року про видачу дубліката
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно; визнати протиправним
рішення Золочівської державної
нотаріальної контори по видачі
Свідоцтва про право спадщини за
законом для ОСОБА_2, ОСОБА_4
зареєстровані в реєстрі за №2798 та №2810;
зобов'язати Золочівське міжрайонне
бюро технічної інвентаризації зняти з
реєстру будинок зареєстрований за
№18974919.

Ухвалою Золочівського районного суду
Львівської області від 17 червня 2013 року
позовну заяву було залишено без руху.
Ухвала мотивована тим, що позивач через
юридичну необізнаність з нормами
матеріального та процесуального права
об'єднав у позові вимоги, розгляд яких
здійснюється судами різних юрисдикцій,
зокрема про визнання протиправним
рішення виконавчого комітету
Великовільшанецької сільської ради
від 24.05.2007 року про видачу дубліката
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно за нормами КАС України,
а інші за нормами цивільного
судочинства. Крім того позивач не
вказав засобів зв'язку жодної із сторін
у справі та не зважив, що БТІ не
здійснює реєстрацію і зняття з
реєстрації будинків.

Ухвалою Золочівського районного суду
Львівської області від 02 липня 2013 року
позовну заяву повернено позивачу у
зв'язку з не усуненням недоліків
позовної заяви.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_3 подано апеляційну
скаргу в якій просить скасувати ухвалу
Золочівського районного суду
Львівської області від 02 липня 2013 року
та направити справу для продовження
розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що судове
рішення не ґрунтується на нормах
матеріального та процесуального права,
вважає, що його позовну заяву
безпідставно повернено.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід
задовольнити, а оскаржувану ухвалу
скасувати та справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду. При цьому колегія суддів
виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин, має право
на звернення до адміністративного суду
з адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом.

Отже, згідно з вищенаведеними нормами
права, позивач має право звернутись до
адміністративного суду з позовом лише
у разі, якщо він вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю відповідача
(суб'єкта владних повноважень) порушено
його права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення відповідачем прав, свобод чи
інтересів позивача має довести
належними та допустимими доказами саме
позивач.

Стаття 106 КАС України встановлює вимоги
до оформлення позовної заяви, а стаття
108 КАС України передбачає залишення
позовної заяви без руху у разі
недодержання вимог статті 106 КАС
України.

Колегія суддів вважає за необхідне
зауважити, що статтею 106 КАС України не
передбачено таких підстав для
залишення позовної заяви без руху, як
заявлення різнопредметних позовних
вимог, які підпадають під різні види
судочинства.

Окрім того колегія суддів зазначає, що
відповідно до ч. 3 ст. 21 КАС України не
допускається об'єднання в одне
провадження кількох вимог, які
належить розглядати в порядку різного
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

Отже в такому випадку суд першої
інстанції має процесуальний варіант
вирішення цього питання як відмова у
відкритті провадження в частині
позовних вимог відповідно до підстав
наведених в статті 109 КАС України, а в
іншій частині вирішити питання щодо
відкриття провадження та продовження
розгляду.

Однак не звернувши належної уваги на
вимоги процесуальних норм, суд першої
інстанції прийшов до невірного
висновку спочатку залишивши позовну
заяву без руху, а пізніше повернувши її.

Відповідно до ч. 4 статті 204 КАС України
підставою для скасування ухвали суду
першої інстанції і направлення справи
для продовження розгляду є порушення
судом норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
питання.

З огляду на наведене апеляційні вимоги
ОСОБА_3 підлягають до задоволення, так
як судове рішення ухвалено з
порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.199,
ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити,
ухвалу Золочівського районного суду
Львівської області від 02 липня 2013 року
в справі №445/1137/13 - скасувати та справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
А.І. Рибачук

Р.П. Сеник