Справа № 2а/487/286/13
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 р.Справа № 2а/487/286/13

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Боброва І.В.

Одеський апеляційний
адміністративний суд, у складі колегії:

головуючого -Яковлєва О.В.,суддів -Бойко
А.В., Танасоголо Т.М.,розглянувши в
порядку письмового провадження, в
м.Одесі, апеляційну скаргу Головного
управління пенсійного фонду України в
Миколаївській області на постанову
Заводського районного суду м.Миколаєва
від 01 жовтня 2013 року, у справі за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
пенсійного фонду України в
Миколаївській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А
Н О В И В:

Постановою Заводського районного
суду м.Миколаєва від 01 жовтня 2013 року
задоволено позов про зобов'язання
пенсійний орган відновити позивачу
виплату пенсії за віком з 01.07.2013 року.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржуване судове рішення
та постановити нове, яким в задоволені
позову відмовити.

Судова колегія вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
вважає, що остання не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач є громадянином
України та з 1992 року йому призначено
пенсію за віком. У 2000 році позивач
виїхав на постійне місце проживання до
Німеччини, а тому пенсійним органом
зупинено виплату йому пенсії.

За результатом встановлених
обставин судом першої інстанції
зроблено висновок щодо
обґрунтованості позовних вимог, з яким
погоджується судова колегія з огляду
на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону
України "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування" - виплата пенсії
за рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» - у разі виїзду пенсіонера
на постійне місце проживання за кордон
пенсія, призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Рішенням Конституційного Суду
України № 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року
пункт 2 частини 1 статті 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо припинення виплати
пенсії пенсіонерам на час постійного
проживання за кордоном у разі, якщо
Україна не уклала з відповідною
державою міжнародний договір з питань
пенсійного забезпечення і якщо згода
на обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним).

Отже, з 07.10.2009 року порядок виплати
пенсії громадянам, які виїхали на
постійне місце проживання за кордон,
регулюється нормами Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» з урахуванням рішення
Конституційного Суду України щодо
неконституційності положень п.2 ч.1 ст.
49, другого речення ст. 51 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування».

Враховуючи, що після прийняття
даного рішення Конституційного Суду
України і на теперішній час інших
законів, які регламентують виплату
пенсій пенсіонерам, які постійно
проживають у державах, з якими Україною
не укладено відповідного договору, не
прийнято - застосуванню підлягають
самі дані норми, а тому пенсійний орган
зобов'язаний відновити виплату пенсії
позивачу, з моменту його звернення до
пенсійного органу, тобто з 01.07.2013 року
(а.с.25).

Такої правової позиції
додержується й Вищий адміністративний
суд України у своїй постанові по справі
№К/9991/22721/12 від 05.09.2013 року та у справі
№К/9991/6126/12 від 17.12.2013 року.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд -

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління пенсійного фонду України в
Миколаївській області залишити без
задоволення, а постанову Заводського
районного суду м.Миколаєва від 01 жовтня
2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
О.В. Яковлєв

Судді:
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло