Справа № 1423/2255/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 січня 2014 року м. Київ
К/800/3695/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Черпак Ю.К., розглянувши
матеріали касаційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва на
постанову Центрального районного суду
м.Миколаєва від 07 грудня 2012 року та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Постановою Центрального районного
суду м.Миколаєва від 07 грудня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 03 грудня 2013 року, позов задоволено
частково: зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу,
що підлягає врахуванню при обчисленні
пенсії, період догляду за
сином-інвалідом з дитинства ОСОБА_2 до
досягнення ним 16-річного віку з 11
серпня 1987 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року;
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1,
за період з 27 червня 2011 року, врахувавши
при її обчисленні окрім раніше
визначеного періоду страхового стажу
період догляду за сином-інвалідом з
дитинства ОСОБА_2 до досягнення ним
16-річного віку.

Судові рішення мотивовані тим, що з
матеріалів справи вбачається висновок
лікарсько-консультаційної комісії про
те, що син ОСОБА_1 мав медичні показання
для визнання його дитиною-інвалідом до
досягнення 16-річного віку, а, відтак,
період з 11 серпня 1987 року до
ІНФОРМАЦІЯ_1 року підлягає врахуванню
при обчисленні її пенсії за правилами,
передбаченими пунктом 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
посилається на те, що інвалідність сина
позивача встановлена лише 26 листопада
1993 року, тобто після його 16-річчя, а тому
спірний період не може зараховуватися
до страхового стажу.

Згідно з пунктом 4 частини другої
статті 213 КАС України касаційна скарга
має містити обґрунтування вимог особи,
що подає касаційну скаргу, із
зазначенням того, у чому полягає
порушення норм матеріального чи
процесуального права та як вони
вплинули на правильність вирішення
справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини
п'ятої статті 214 КАС України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги
та оскаржуваних судових рішень,
касаційна скарга є необґрунтованою, а
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи, оскільки заявник не навів
підстав, які б дозволили вважати, що
суди неправильно застосували норми
матеріального або процесуального
права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5
частини п'ятої статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва на
постанову Центрального районного суду
м.Миколаєва від 07 грудня 2012 року та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії;.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Ю.К. Черпак