Справа № 820/13707/13-а
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді -
Бадюков Ю.В., розглянувши в порядку
письмового провадження в приміщенні
суду в м. Харкові адміністративну
справу за позовом Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі робочого
органу Харківського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
Фонд загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі робочого
органу Харківського міського центру
зайнятості (далі по тексту - позивач,
Фонд, ХМЦЗ) звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом про
стягнення з ОСОБА_1 (далі по тексту -
відповідач, ОСОБА_1) 3945, 80 грн. витрат з
допомоги по безробіттю.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що до
ХМЦЗ за сприянням у працевлаштуванні
звернувся та де був зареєстрований як
шукаючий роботу ОСОБА_1, йому був
наданий статус безробітного з
одночасним призначенням виплати
допомоги по безробіттю на підставі
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». На підставі акту
розслідування страхового випадку від
30.10.2013 р. № 133 - ФОП встановлено, що
відповідач в день отримання статусу
безробітного 28.01.2011 року та під час
перебування на обліку у центрі
зайнятості не повідомив, що є фізичною
особою - підприємцем, тобто є зайнятою
особою, а тому ним безпідставно було
отримано кошти з допомоги по
Представник позивача надав через
канцелярію суду заяву про розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час і місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, шляхом направлення документів
поштою за місцем його проживання (а.с.
25), але конверт з копіями ухвал про
відкриття провадження в
адміністративній справі, про
закінчення підготовчого провадження
та призначення справи до судового
розгляду, інформацією про процесуальні
права та обов'язки, а також судовою
повісткою було повернуто поштовим
відділенням зв'язку із довідкою ф. 20 з
вказанням причини невручення - «за
закінченням терміну зберігання».
Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.
Суд визнає можливим справу розглянути
без участі в судовому засіданні
представників сторін на підставі
наявних у ній доказів.
Згідно вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС
України під час судового розгляду
справи в судовому засіданні
забезпечується повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, крім випадків неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи у разі, якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які приймають участь у
справі, фіксування судового засідання
по справі за допомогою
звукозаписувального пристрою згідно
ст. ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.
Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини на яких
грунтується вимога, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
21 січня 2011 року до ХМЦЗ за сприянням у
працевлаштуванні звернувся і в той же
день був зареєстрований як шукаючий
роботу ОСОБА_1, що підтверджується
копією персональної картки №
28 січня 2011 року за поданою письмовою
заявою (а.с. 18), у якій відповідач
зазначив, що не зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності,
йому був наданий статус безробітного з
одночасним призначенням виплати
допомоги по безробіттю на підставі
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» на період з 28.01.2011 р. по
22.01.2012 р., що підтверджується копією
витягу із наказів про прийняті рішення
по особі: ОСОБА_1 ( а.с. 4).
За період з 28.01.2011 р. по 15.09.2011 р. ОСОБА_1
була виплачена допомога по безробіттю
в сумі 3945, 80 грн., що підтверджується
копією даних про виконані платежі (а.с.
7-8) та копією довідки про нараховане та
перераховане матеріальне
забезпечення, яке підлягає поверненню,
виданої позивачем (а.с. 10), копією витягу
із наказів про прийняті рішення по
особі: ОСОБА_1 (а.с. 4).
30.10.2013 р. посадовими особами ХМЦЗ було
складено акт № 133- ФОП розслідування
страхових випадків та обгрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» (а.с. 12-13), відповідно до
якого встановлено, що ОСОБА_1 в день
отримання статусу безробітного - 28.01.2011
року та під час перебування на обліку у
центрі зайнятості не повідомив, що є
фізичною особою - підприємцем. Дані
обставини стали відомі позивачу на
підставі витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 17382379 станом на
16.10.2013 р. (а.с. 9).
Так, відповідно до вказаного витягу з
ЄДР ЮО та ФОП, ОСОБА_1 зареєстрований як
фізична особа - підприємець та
Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
державним реєстратором до ЄДР був
внесений запис про перебування
відповідача в стані припинення за
судовим рішенням. Запис про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності відповідача у витязі
Згідно ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" від 02.03.2000, № 1533-III,
зі змінами та доповненнями, (далі по
тексту - Закон № 1533) право на
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття та соціальні послуги мають,
зокрема, застраховані особи.
Стаття 7 Закону № 1533 визначає, що
видами забезпечення за цим Законом є:
допомога по безробіттю, у тому числі
одноразова її виплата для організації
безробітним підприємницької
діяльності; допомога по частковому
безробіттю; допомога на поховання у
разі смерті безробітного або особи, яка
перебувала на його утриманні. Видами
соціальних послуг за цим Законом та
Законом України "Про зайнятість
населення" є: професійна підготовка або
перепідготовка, підвищення
кваліфікації у професійно-технічних та
вищих навчальних закладах, у тому числі
в навчальних закладах державної служби
зайнятості, на підприємствах, в
установах, організаціях;
профорієнтація; пошук підходящої
роботи та сприяння у працевлаштуванні,
у тому числі шляхом організації
громадських робіт для безробітних у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України; надання
роботодавцям, які працевлаштовують
громадян, зазначених у частині першій
статті 14 Закону України "Про зайнятість
населення", компенсації відповідно до
статті 26 Закону України "Про зайнятість
населення"; надання роботодавцям -
суб'єктам малого підприємництва, які
працевлаштовують безробітних,
компенсації відповідно до статті 27
Закону України "Про зайнятість
населення"; надання громадянам віком
старше 45 років, страховий стаж яких
становить не менше 15 років, ваучера для
підтримання їх конкурентоспроможності
шляхом перепідготовки, спеціалізації,
підвищення кваліфікації за професіями
та спеціальностями для пріоритетних
видів економічної діяльності;
інформаційні та консультаційні
послуги, пов'язані з працевлаштуванням.
Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
зайнятість населення" від 05.07.2012 р. №
5067-VI (далі - Закон № 5067) діяльність
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, спрямовується і
координується Міністром - керівником
центрального органу виконавчої влади у
сфері соціальної політики. Центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через територіальні
органи. Територіальні органи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
районах, районах у містах, містах є
юридичними особами публічного права.
До сфери управління центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, можуть
належати підприємства, установи та
організації. Фінансування діяльності
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції та виконання ним функцій,
передбачених цим Законом та Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", здійснюється за
рахунок коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону № 5067
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, його територіальні органи
відповідно до покладених на них
завдань здійснюють управління та
оперативне розпорядження фінансовими
ресурсами Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в межах
затвердженого бюджету Фонду
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", управління майном.
Абзацом 2 ч. 1 ст. 20 Закону № 1533
передбачено, що центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, його
територіальні органи, з метою
реалізації завдань, покладених на них
відповідно до цього Закону та Закону
України "Про зайнятість населення",
взаємодіють з органами доходів і
зборів, центральним органом виконавчої
влади, що забезпечує формування
державної політики у сферах трудових
відносин, соціального захисту
населення, іншими центральними
органами виконавчої влади, Державною
прикордонною службою України шляхом
обміну відповідною інформацією про
отримані особами, зареєстрованими в
установленому порядку як безробітні,
доходи від здійснення підприємницької
діяльності, роботи за кордоном,
виконання роботи за трудовим
договором, у тому числі за
сумісництвом, виконання робіт (надання
послуг) за цивільно-правовими угодами
(договорами), ведення особистого
селянського господарства, проведення
інших заходів по виконанню цього
Згідно п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону № 5067
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, його територіальні органи
відповідно до покладених на них
завдань проводять розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення в
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади у сфері
соціальної політики, центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, та
Пенсійним фондом України. Таке
розслідування здійснюється шляхом
звіряння даних, зазначених у
документах страхувальника, з базою
даних центрального органу виконавчої
влади, що забезпечує формування та
реалізує державну податкову і митну
політику, та Пенсійного фонду України,
а у разі потреби - шляхом проведення
виїзних планових та позапланових
перевірок страхувальників;
Згідно п. 4 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
та Державної податкової адміністрації
України від 13.02.2009 року № 60/62 для
проведення перевірки центри
зайнятості взаємодіють з Державною
податковою адміністрацією України та
Пенсійним фондом України шляхом обміну
інформацією про отримані особами, які
перебувають на обліку в державній
службі зайнятості як безробітні,
доходи від провадження
підприємницької діяльності, виконання
робіт за трудовим договором, у тому
числі за сумісництвом, під час роботи
за кордоном, виконання робіт (надання
послуг) за цивільно-правовими
Пунктами 6 та 8 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
р. N 60/62, визначено, що у разі
встановлення центром зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з
обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає
суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. У разі відмови особи чи
роботодавця повернути кошти, а також у
разі неповернення їх у встановлений
строк стягнення таких коштів
здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону № 5067
зайнятість - не заборонена
законодавством діяльність осіб,
пов'язана із задоволенням їх особистих
та суспільних потреб з метою одержання
доходу (заробітної плати) у грошовій
або іншій формі, а також діяльність
членів однієї сім'ї, які здійснюють
господарську діяльність або працюють у
суб'єктів господарювання, заснованих
на їх власності, у тому числі
У пункті 2 цієї ж статті Закону
визначено, що безробітний - це особа
віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи.
У ч. 3 ст. 3 Закону № 5067 встановлено, що
зайнятість населення забезпечується
шляхом встановлення відносин, що
регламентуються трудовими договорами
(контрактами), провадження
підприємницької та інших видів
діяльності, не заборонених законом.
Відповідно до п. 20 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 14.02.2007
року № 219 виплата допомоги по
безробіттю припиняється, зокрема, у
разі виявлення факту подання
недостовірних даних, що мав місце під
час перебування особи на обліку як
безробітної, або неповідомлення
державної служби зайнятості про виїзд
за межі України з метою
працевлаштування чи провадження іншої
діяльності, спрямованої на отримання
Згідно ч. ч. 2 та 3 ст. 36 Закону № 1533
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг. У разі
виїзду особи, зареєстрованої в
установленому порядку як безробітна,
за межі України з метою
працевлаштування чи здійснення іншої
діяльності, спрямованої на отримання
прибутку, така особа зобов'язана
повідомити про це державну службу
зайнятості. Сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.
Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (стаття 86 КАС України).
За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що вимоги стосовно стягнення
з ОСОБА_1 витрат з допомоги по
безробіттю внаслідок умисного
невиконання ним своїх обов'язків та
зловживання ними є обґрунтованими,
підтверджуються матеріалами справи, не
спростовані відповідачем, а відтак
підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі робочого
органу Харківського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості -задовольнити в
ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України в
особі Харківського міського центру
області, МФО 851011, код 36224721) 3945.80 грн.
(три тисячі дев'ятсот сорок п'ять
гривень 80 копійок) витрат з допомоги по
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Бадюков Ю.В.