Справа № 9101/100936/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2013 р.справа № 2а-494/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Проценко
О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.,

розглянувши апеляційну скаргу
Управління екологічної інспекції
Південно-Кримського регіону
Республіканського комітету Автономної
республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища

на постанову Центрально-Міського
районного суду м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 27.01.2011р.
у справі №2а-494/2011

за позовом ОСОБА_1

до Управління екологічної інспекції
Південно-Кримського регіону
Республіканського комітету Автономної
республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища,
м.Ялта, Автономна республіка Крим

про визнання протиправними дій та акту
індивідуальної дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернулася до суду з адміністративним
позовом про визнання протиправними дій
Управління екологічної інспекції
Південно-Кримського регіону (далі по
тексту - відповідач) та акту
індивідуальної дії відповідача.

На обґрунтування позову зазначалось,
що позивач на підставі відповідного
державного акту є власником земельної
ділянки на території Лівадійської
селищної ради м.Ялта Автономної
Республіки Крим. Державний акт про
право власності на землю був виданий на
підставі ряду документів, у тому числі
погодженого відповідачем проекту
відведення земельної ділянки. Через
тривалий час відповідач своє рішення
про погодження проекту відведення
земельної ділянки відкликав. Позивач
стверджує, що про існування акту
перевірки дотримання
природоохоронного законодавства, який
і став підставою для відкликання
рішення про погодження проекту
земельної ділянки позивачка випадково
дізналася від ОСОБА_2, яка є власником
суміжної земельної ділянки. Позивач
зазначає, що незаконність дій
відповідача при складенні спірного
акту встановлена судовими рішеннями у
справі за позовом прокурора до ОСОБА_2
Позивач просить визнати протиправними
дії посадових осіб відповідача,
визнати протиправним та скасувати акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
04.12.2008 року № 702-53.

Постановою суду першої інстанції позов
ОСОБА_1 задоволено, визнано дії
посадових осіб Управління екологічної
інспекції Південно-Кримського регіону
Республіканського комітету Автономної
республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища
при складанні акту перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства від 04.12.2008р. №702-53
протиправними та такими, що порушують
права ОСОБА_1 і суперечать чинному
законодавству України; визнано
протиправним та скасовано акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
04.12.2008р. №702-53, який складено державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища Управління
екологічної інспекції
Південно-Кримського регіону
Республіканського комітету Автономної
республіки Крим Скибенюком С.В.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу. Ухвалою від 08.11.2011р.
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд апеляційну
скаргу Управління екологічної
інспекції Південно-Кримського регіону
Республіканського комітету Автономної
республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища
задовольнив частково, скасував
постанову від 27.01.2011р., провадження у
справі закрив.

За наслідками касаційного
оскарження рішення суду апеляційної
інстанції Вищим адміністративним
судом України 17.05.2012р. касаційну скаргу
ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 08.11.2011р. в
частині позовних вимог про визнання
протиправними дій посадових осіб при
складанні акту перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
від 04.12.2008р. №702-53 скасовано, а справу в
цій частині направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність на
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги з урахуванням ухвали Вищого
адміністративного суду України від
17.05.2012р., колегія суддів зазначає
наступне.

Як свідчать матеріали справи, у 2006 році
позивач відповідно до статті 116
Земельного Кодексу України звернулася
до Лівадійської селищної ради м.Ялта
Автономної Республіки Крим з проханням
про передачу їй у власність із земель
комунальної власності земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку в АДРЕСА_1 другої черги
забудови.

Рішенням Лівадійської селищної ради
від 26.10.2005 року № 182 позивачу було
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою на відведення земельної
ділянки АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

Своїм рішенням №42 від 23.05.2006 року
Лівадійська селищна рада затвердила
проект землеустрою щодо відведення
зазначеної земельної ділянки та
передала земельну ділянку у власність
позивачу для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.
10.08.2006 року позивачу було видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ № 329798.

З матеріалів справи вбачається, що
порядок приватизації земельної
ділянки, передбачений ст.118 Земельного
Кодексу України, позивачем дотримано у
повному обсязі. Проект землеустрою
щодо відведення у власність вказаної
земельної ділянки з органами,
зазначеними у актах чинного
законодавства України, в тому числі
Управлінням екологічної інспекції
Південно-Кримського Регіону
(відповідач у справі), від якого позивач
отримала позитивний висновок № 0024-90/3
від 17.01.2006 року. Про це свідчить
висновок про узгодження проекту
відводу земельної ділянки від 17.01.2006
року, Державний акт на право власності
на земельну ділянку, рішення
Лівадійської селищної ради від 26.10.2005
року № 182, рішення Лівадійської
селищної ради від 23.05.2006 року № 42.

Проте 04.12.2008 року (майже через три роки)
відповідач листом № 480-90 відкликає свій
висновок від 17.01.2006 року № 0024-90/3 з
питань узгодження проекту відведення
позивачу земельної ділянки (а.с.14).

Проаналізувавши матеріали справи та
норми права, які регулюють спірні
правовідносини, колегія суддів вважає
висновки суду з оскаржуваних питань
обгрунтованими.

За твердженням відповідача, підставою
відкликання висновку від 17.01.2006 року №
0024-90/3 став Акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
від 04.12.2008 року № 702-53, складений та
підтверджений підписом державного
інспектора з охорони навколишнього
середовища АРК Скибенюком С.В. Згідно з
вказаним актом належна позивачу
земельна ділянка АДРЕСА_1 часткові
розташована в водоохоронній
прибережно-захисній зоні.

Проте, в листі відповідача від 04.12.2008
року посилання на вищевказаний акт
відсутні.

Колегія суддів погоджується з тим, що
акт перевірки за своєю суттю є
документом, який фіксує факт
проведення перевірки, відображає її
результати і є носієм доказової
інформації щодо виявлених порушень.

Колегія суддів також вважає
обгтунтованими висновки суду першої
інстанції щодо оцінки дій відповідача
як протиправних. Відповідач не довів
правомірність своїх дій.

Так, у відповідності до ч.2 ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Повноваження відповідача як
державного органу та його посадових
осіб визначені Положенням про Державну
екологічну інспекцію в областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженим наказом Мінприроди від
19.12.2006 року № 548, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 13.02.2007
року за № 120/13387. Проте ані зазначеним
нормативно-правовим актом, ані іншими
актами чинного законодавства не
передбачено відкликання цим державним
органом своїх власних рішень.

З урахуванням фактичних обставин
справи суд першої інстанції керувався
висновками Конституційного Суду
України, викладеними в рішенні від
16.04.2009р. №7-рп/2009, де Конституційний Суд
України наголошує, що, в Конституції
України закріплений принцип, за яким
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність;
органи місцевого самоврядування, а
також органи державної влади та їх
посадови особи є відповідальними перед
фізичними та юридичними особами; вони
не можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити в них зміни, якщо
відповідно до цих приписів виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти правовідносин заперечують
проти їх зміни та припинення. Це є
гарантією стабільності суспільних
відносин між суб'єктами владних
повноважень та громадянами, яка
породжує у громадян впевненість у тому,
що їх існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення.

Враховуючи вищезазначене, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції. Суд
об'єктивно, повно і всебічно дослідив
обставини справи, висновки суду
відповідають матеріалам справи, а тому
підстав для скасування судового
рішення не вбачається, апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
екологічної інспекції
Південно-Кримського регіону
Республіканського комітету Автономної
республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища
на постанову Центрально-Міського
районного суду м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 27.01.2011р.
у справі №2а-494/2011залишити без
задоволення.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 27.01.2011р.
у справі №2а-494/2011в частині визнання
протиправними дій посадових осіб
Управління екологічної інспекції
Південно-Кримського регіону
Республіканського комітету Автономної
республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС
України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова