Справа № 2-а-7137/11/2114
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2013-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2013 р.Справа № 2-а-7137/11/2114

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Стамбула Наталя Володимирівна

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 29 листопада 2011 р. у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні про зобов'язання поновити
нарахування і виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

19 жовтня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Комсомольського районного суду
м.Херсона з адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Херсоні про зобов'язання поновити
нарахування і виплату пенсії.

В обґрунтування позову зазначалося, що
позивач є пенсіонером за віком та
отримував пенсію, перебуваючи на
обліку у відповідача. 24.06.2010 року він
виїхав на постійне місце проживання в
Ізраїль, однак від громадянства
України не відмовлявся. В звязку з
переїздом нарахування та виплату
пенсії були припинені.

Після звернення ОСОБА_1 до відповідача
із заявою про поновлення виплати
пенсії йому було відмовлено,
посилаючись на те, що виплата пенсії
припинена у звязку з оформленням
дозволу на виїзд на постійне місце
проживання за кордон. Вважає дії
відповідача у відмові неправомірними.

Постановою Комсомольського районного
суду м.Херсона від 29 листопада 2011 р. у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, ОСОБА_1,
посилаючись на неповноту дослідження
судом першої інстанції обставин
справи, порушення норм матеріального
права, просить скасувати постанову
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 29 листопада 2011 р та
прийняти нову постанову про
задоволення позову.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, колегія суддів вважає, що
справа може бути розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1
з 06.09.2006 року перебуває на обліку у
відповідача як пенсіонер за віком.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що ст.51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачає, що у разі виїзду пенсіонера
на постійне місце проживання за кордон
пенсія, призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Також, суд першої інстанції зазначив,
що Україною підписано та Верховною
Радою ратифіковано Договори про
соціальне забезпечення з такими
державами як Республіка Болгарія,
Естонська Республіка, Королівство
Іспанія, Латвійська Республіка,
Литовська Республіка, Словацька
Республіка, Чеська Республіка. У разі
виїзду пенсіонера на постійне
проживання у вищезазначені країни,
пенсія виплачується українською
стороною - відповідно до ратифікованих
договорів. Оскільки з державою Ізраїль
такого договору немає, то відповідно
позов не підлягає задоволенню.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитися не
може з огляду на наступне.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року у справі № 1-32/2009
визнано такими, що не відповідають
Конституції України, положення п.2 ч.1
ст. 49, другого речення ст. 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 09
липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до ст. 152 ч. 2 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

З огляду на зазначене, положення п. 2 ч. 1
ст. 49 та другого речення ст. 51 Закону
втрачають чинність з 07 жовтня 2009 року,
тобто від дати прийняття рішення
Конституційним Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що згідно зі ст. 1
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом; іноземні громадяни та особи
без громадянства, які проживають в
Україні, мають право на пенсію нарівні
з громадянами України на умовах,
передбачених законодавством або
міждержавними угодами; пенсійне
забезпечення громадян України, що
проживають за її межами, проводяться на
основі договорів (угод) з іншими
державами; у тих випадках, коли
договорами (угодами) між Україною та
іншими державами передбачено інші
правила, ніж ті, що містяться у цьому
Законі, то застосовуються правила,
встановлені цими договорами (угодами).

Згідно ст. 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове держави пенсійне
страхування», право на отримання
пенсій та соціальних послуг із
солідарної системи мають: громадяни
України, які застраховані згідно із цим
Законом та досягли встановленого цим
Законом пенсійного віку чи визнані
інвалідами в установленому
законодавством порядку і мають
необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж, а в разі смерті цих осіб - члени
їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього
Закону, та інші особи, передбачені цим
Законом; іноземці та особи без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах, мають
право на отримання пенсійних виплат і
соціальних послуг із системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування нарівні з
громадянами України на умовах та в
порядку, передбачених цим Законом, якщо
інше не передбачено міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

Позивач є громадянином України. При
цьому, міжнародні договори між
Ізраїлем та Україною щодо пенсійного
забезпечення на даний час відсутні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
позивач до виїзду за кордон був взятий
на облік органами пенсійного фонду
України та перебував на обліку з 06.09.2009
року по 30.06.2010 року. Крім того,
визначальним для правильного
вирішення справи є наявність у
позивача громадянства України.

Таким чином, суд першої інстанції,
відмовляючи у задоволенні позову,
дійшов помилкового висновку, що
проживаючи в Ізраїлі, позивач не має
права на отримання пенсії. Як
громадянин України, позивач має такі ж
самі конституційні права, як й інші
громадяни держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про відсутність
підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію апеляційному суду не
довів та не обґрунтував. В свою чергу
позивач довів апеляційному суду
протиправність прийнятого
відповідачем рішення.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи зазначене, судова колегія
дійшла висновку, що суд першої
інстанції не правильно встановив
обставини справи та допустив порушення
норм матеріального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи спростовують правильність
висновків суду.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Комсомольського районного
суду м.Херсона від 29 листопада 2011 року -
скасувати та прийняти нову постанову
суду.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
щодо припинення нарахування та виплати
пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні відновити
нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1,
як пенсіонеру за віком, починаючи з 22
вересня 2011 року.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов