Справа № 161/20728/13-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/32/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року
м.Луцьк
Луцький міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до УПФ України у
м. Луцьку про визнання відмови
неправомірною та зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до УПФ України у м.
Луцьку про визнання відмови
неправомірною та зобов'язання вчинити
дії.

В обґрунтування заявленого позову
посилається на те, що він перебуває на
обліку в УПФ України у м. Луцьку з 03.10.2013
року та отримує пенсію за віком,
призначену відповідно до Закону
України «Про державну службу». Стаж
роботи на державній службі становить 11
років 04 місяці 27 днів.

Для призначення пенсії ним були подані
відповідні довідки про розмір
посадвоого окладу, надбавки з ранг та
вислугу років та довідка про складові
заробітної платиза останні 24
календарні місяці роботи.

Листом від 07.11.2013 року № 460/К-01 УПФ
України у м. Луцьку повідомило їй про
відмову у призначенні їй пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з врахуванням інших
виплат, а саме допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побітових
питань, індексації.

Просить протиправною відмову УПФ
України у м. Луцьку щодо проведення не
проведення перерахунку пенсії з
врахуванням допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побітових питань,
індексації.

Зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплачувати пенсію з
03.10.2013 року відповідно до Закону
України «Про державну службу» з
урахуванням інших виплат, зазначених в
довідка про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
підряд перед зверненням за пенсією), а
саме допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побітових питань,
індексації.

Позивач в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
розгляду справи повідомлялася
належним чином. Про причини своєї
неявки до суду не повідомляв, подав до
суду клопотання про розгляд справи у
його відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду справи
повідомлявся належним чином. Про
причини своєї неявки до суду не
повідомляв, подав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
заявлений позов не визнає, суд
розглядає справу на підставі наявних у
справі доказів, що відповідає вимогам
частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Дослідивши письмові матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
заявлений позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом при розгляді справи встановлено,
що позивач 03.10.2013 року перебуває на
обліку в управлінні пенсійного фонду
України в місті Луцьку Волинської
області як одержувач пенсії по
інвалідності (а.с. 8). Пенсія призначена
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу».

Також встановлено, що розмір пенсії
позивачу обчислено згідно довідки про
складові заробітної плати (посадовий
оклад, надбавка за ранг або спеціальні
звання, надбавка за вислугу років) від
22.07.2013 року № 5981/04-10-31 та довідки про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією) від 22.07.2013 року № 5982/04-10-31 із
заробітної плати, в яку враховані:
основний посадовий оклад, надбавка за
ранг, надбавка за вислугу років,
надбавка за високі досягнення у праці
або за виконання особливо важливої
роботи та премії, обраховані
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000 року № 865
за 24 календарні місяці роботи підряд
перед зверненням за пенсією.

На всі виплати, включені в довідках,
нараховувалися страхові внески.

Однак, матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація не враховані до
заробітної плати, з якої обчислений
розмір пенсії позивачу, оскільки, на
думку управління пенсійного фонду
України в місті Луцьку, не належать до
інших надбавок, визначених Законом
України «Про державну службу».

Разом з тим згідно ч. 2 ст. 37 Закону
України «Про державну службу», пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі від сум їх заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 цього Закону
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів.

Частиною другою ст. 2 Закону України
«Про оплату праці» визначено, що в
структуру заробітної плати входить
також додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством,
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться і в п.п.
2.2.2. п. 2 Інструкції по статистиці
заробітної плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13.01.2004 року № 5.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми. Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року не містить
визначення заробітної плати, на
підставі якої здійснюється розрахунок
пенсії.

Із змісту ст.40 вказаного Закону
вбачається, що з середньої заробітної
плати повинні бути сплачені страхові
внески.

Таким чином чинне законодавство як
загальне, так і спеціальне відносить до
складу заробітної плати також інші
виплати. При цьому слід врахувати, що
надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Формою довідки про складові заробітної
плати, яка подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» № 5-1 передбачено,
що матеріальна допомога на
оздоровлення і допомога на вирішення
соціально-побутових питань є
складовими заробітної плати. При цьому
чітко передбачено, що з усіх виплат, які
вказані в цій довідці нараховуються і
сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011
року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплат праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір» на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержаного заробітку
(виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Зокрема, до такого
доходу (заробітної плати враховуються
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактичні нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло
раніше,нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески, або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11). За
приписами ч.2 ст.244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що відповідно до вказаних
нормативних актів пенсія позивача
повинна обчислюватися із заробітної
плати, яку він фактично отримував на
день звільнення, в тому числі з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. А тому за таких обставин,
суд приходить до висновку про
задоволення позову.

Керуючись Законом України «Про
державну службу», Законом України «Про
оплату праці», Законом України «Про
пенсійне забезпечення», Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ст.ст.
2,11,159-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до УПФ України у м.
Луцьку про визнання відмови
неправомірною та зобов'язання вчинити
дії - задовольнити повністю.

Визнати дії управління пенсійного
фонду України в місті Луцьку
Волинської області щодо невключення
до складових заробітної плати
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати
протиправними.

Зобов'язати управління пенсійного
фонду України в місті Луцьку
Волинської області здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату пенсії по
інвалідності згідно ст. 37 Закону
України «Про державну службу» із
заробітної плати з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
з 03.10.2013 року з урахуванням виплачених
сум.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
В.В. Ковтуненко